Справа № 222/1213/17
Провадження № 2-др/222/2/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2018 року Володарський районний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Подліпенця Є.О.,

за участю секретаря Темір В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нікольське заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за її позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру сплати аліментів стягнутих на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 19.12.2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру сплати аліментів стягнутих на утримання неповнолітньої дитини відмовлено.

01.03.2018 року позивачка у справі ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі, в звязку з тим, що рішення суду має суттєві недоліки, а саме в ньому не зазначено, яку конкретно суму аліментів повинен сплачувати відповідач на виконання рішення, з урахуванням ст. 182 СК України, а також рішення суду не містить жодної згадки про дитину на користь якої стягуються аліменти, всупереч того, що аліменти є власністю дитини згідно ч.1 ст. 179 СК України. В звязку з чим, просила ухвалити додаткове рішення, в якому вказати: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розглянувши заяву позивачки про ухвалення додаткового рішення у відповідності до ст. 270 ЦПК України без виклику сторін, дослідивши матеріали цивільної справи № 222/1213/17 (провадження № 2/222/426/2017), суд приходить до висновку про відмову в прийнятті додаткового рішення по справі виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Цей перелік є вичерпним.

Як вбачається з матеріалів справи, вирішуючи виниклий спір, судом були розглянуті позовні вимоги ОСОБА_1 про збільшення розміру сплати аліментів стягнутих на утримання неповнолітньої дитини. За вказаними позовними вимогами судом 19.12.2017 року було ухвалено судове рішення, яким в їх задоволенні було відмовлено.

Згідно розяснень, наданих у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обовязки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч.5 ст.270 ЦПК України).

Таким чином, враховуючи, що рішенням суду від 19.12.2017 року позовні вимоги позивачки були розглянуті та суд прийшов до висновку у відмові в їх задоволенні, а також беручи до уваги, що судом ухвалено рішення з дотриманням ч.1 ст. 13 ЦПК України в межах заявлених вимог та у відповідності з діючим законодавством, підстав для ухвалення додаткового рішення суду, з підстав зазначених у заяві суд не вбачає.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 258, 260, 261, 270, 353, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в прийнятті додаткового рішення за заявою ОСОБА_1 по цивільній справі за її позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру сплати аліментів стягнутих на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Володарський районний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її повного складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Є.О. Подліпенець.