АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№ 22-ц/796/2002/2018
У Х В А Л А

16 березня 2018 року місто Київ

справа № 759/5499/16

Апеляційний суд міста Києва в складі судді судової палати у цивільних справах Борисової О.В., перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 08 грудня 2017 року, ухвалене під головуванням судді Ул'яновської О.В., у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом та свідоцтва про право власності на квартиру, визнання права власності у порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 08 грудня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом та свідоцтва про право власності на квартиру, визнання права власності у порядку спадкування відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції позивач ОСОБА_2 28 грудня 2017 року подала апеляційну скаргу, в якій просила поновити строк на апеляційне оскарження рішення Святошинського районного суду міста Києва від 08 грудня 2017 року.

Зазначала, що вона не була присутня у судовому засіданні при ухваленні оскаржуваного рішення.

Вказувала, що з повним текстом рішення вона ознайомилася в Єдиному державному реєстрі судових рішень 27 грудня 2017 року, а тому просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Святошинського районного суду міста Києва від 08 грудня 2017 року.

Відповідно до ч.1 ст.294 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час ухвалення оскаржуваного рішення) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема із журналу судового засідання від 08 грудня 2017 року позивач ОСОБА_2 не була присутня у судовому засіданні при проголошенні рішення суду (а.с.110).

Святошинським районним судом міста Києва позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було направлено копію рішення суду від 08 грудня 2017 року (а.с.113).

Проте, у матеріалах справи не міститься відомостей щодо отримання позивачем ОСОБА_2 оскаржуваного рішення.

В апеляційній скарзі апелянт вказує, що з повним текстом рішення вона ознайомилася в Єдиному державному реєстрі судових рішень 27 грудня 2017 року, а апеляційна скарга позивачем ОСОБА_2 надіслана до суду 28 грудня 2017 року, тобто вказана апеляційна скарга подана в межах строку встановленого ч.1 ст.294 ЦПК України у редакції кодексу 2004 року.

Проте, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду Апеляційним судом міста Києва, виходячи з наступного.

Згідно з п.3 ч.4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка діяла на момент звернення позивачів з позовом до суду 13 квітня 2016 року) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем справляється судовий збір в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551,20 грн.), а ставка судового збору (в редакції, яка діяла на момент звернення позивачів до суду з заявою про зміну позовних вимог від 03 лютого 2017 року) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем справляється судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (8000 грн.), а ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем справляється в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640 грн.).

Згідно з ст.4 Закону України «Про судовий збір» зі змінами внесеними Законом України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року за подання апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

У частині 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з ч.2 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред'явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою.

Відповідно до роз'яснень викладених в п.10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору. За подання додаткових заяв, у яких збільшується розмір позовних вимог, недоплачена сума судового збору також підлягає сплаті.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі у квітні 2016 року звернулися до суду з позовною заявою, в якій просили визнати недійсним з дати видання та скасувати наказ Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації №1260-с від 09 листопада 2001 року та визнати недійсним з дати видання та скасувати свідоцтво про право власності на квартиру серії НОМЕР_1 від 19 листопада 2001 року.

Тобто позовна заява містила дві вимоги немайнового характеру.

03 лютого 2017 року позивачі подали до суду заяву про зміну позовних вимог, в якій просили:

визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5;

визнати за ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 на 1/6 частину паю в сумі 991 руб.52 коп.;

визнати за ОСОБА_3 право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 на 1/6 частину паю в сумі 991 руб.52 коп.;

визнати недійсним з дати видання та скасувати свідоцтво про право власності на квартиру серії НОМЕР_1 від 19 листопада 2001 року.

Тобто вказана заява містила дві вимоги немайнового характеру та дві вимоги майнового характеру кожна з яких є об'єктом справляння судового збору.

Виходячи з вищевикладеного та беручи до уваги те, що позивач ОСОБА_2 просить в апеляційній скарзі скасувати рішення Святошинського районного суду міста Києва від 08 грудня 2017 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, апелянту необхідно було сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги до суду у розмірі 3706,80 грн.

Проте, позивачем ОСОБА_2 при подачі апеляційної скарги не сплачено судовий збір за подання вказаної апеляційної скарги.

А тому апелянту необхідно сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 3706,80 грн. на реквізити: одержувач - УДКС у Солом'янському р-ні м. Києва, Банк одержувач ГУ ДКСУ у м. Києві, розрахунковий рахунок: 0010, МФО банку: 820019 та надати до Апеляційного суду міста Києва оригінал квитанції.

Керуючись ст.357 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 08 грудня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом та свідоцтва про право власності на квартиру, визнання права власності у порядку спадкування залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

У разі не виконання вимог ухвали у визначений строк скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач БорисоваО.В.