Справа № 304/172/18
Провадження № 2/304/139/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2018 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Чепурнова В. О.,

з участю секретаря судового засідання Гавій Л.В.,

представника позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу № 304/172/18 за позовом представника ОСОБА_2 ОСОБА_1 до Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області про визнання права власності у порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки звернулася до суду з позовом до Порошківської сільської ради Перечинського району про визнання за ОСОБА_2 права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будовами та спорудами. Свої вимоги мотивує тим, що 06 січня 2008 року померла мати позивачки ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з приналежними надвірними спорудами за адресою: с. Маюрки, №56 Перечинського району Закарпатської області. Заповіту покійна не склала. Оскільки на час відкриття спадщини позивачка постійно проживала з матір'ю, являється спадкоємцем першої черги, відмову від спадщини не заявляла, а тому вважається такою, що прийняла спадщину. Виготовивши технічний паспорт на вищевказаний будинок, з метою оформлення права на спадщину, позивачка звернулася до нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю документа, що посвідчує право власності на житловий будинок. Таким чином, оскільки ОСОБА_2 прийняла спадщину за померлою матір'ю, однак не має можливості у встановленому порядку її оформити, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, тому просить задовольнити позов та визнати за позивачем право власності на житловий будинок № 56 у с. Маюрки Перечинського району.

У судовому засідання представник позивачки ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила такі задовольнити, посилаючись на обставини позову.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, визнав позовні вимоги у повному обсязі та не заперечив проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 06 січня 2008 року померла мати позивачки ОСОБА_3, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФМ № 057068, виданого виконкомом Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 08 січня 2008 року (а. с. 5, 6, 7).

Також встановлено, що згідно довідок Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 291 від 01 лютого 2018 року та №1029 від 26 березня 2018 року, головою дворогосподарства будинку №56 у с. Маюрки Перечинського району Закарпатської області до смерті 06 січня 2008 року була ОСОБА_3, де всі роки проживала та була зареєстрована ОСОБА_2 (а. с. 8, 9, 10, 11).

Крім цього, як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 50942543 від 16 лютого 2018 року, спадкова справа відносно спадкодавця ОСОБА_3, яка померла 06 січня 2008 року, відсутня (а. с. 22, 23).

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 цього Кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 цього Кодексу спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Разом з цим, як вбачається з повідомлення в.о. завідувача Перечинської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 № 09/01-16 від 30 січня 2018 року, позивачці ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній документ, що посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно та відсутні відомості про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме житловий будинок №56 у с. Маюрки Перечинського району Закарпатської області (а. с. 12).

Як розяснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У судовому засіданні встановлено, що оскільки ОСОБА_2, будучи спадкоємцем першої черги за законом, прийняла спадщину за матір'ю ОСОБА_3, оскільки постійно проживала разом з нею на час відкриття спадщини, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не відмовилася від неї, а тому вважається такою, що прийняла спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч. 1 ст. 1222 цього Кодексу спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно норм ч. 5 ст. 1268 цього Кодексу незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Отже враховуючи те, що позивачка протягом встановленого законом строку прийняла спадщину, однак у неї існують перешкоди у оформленні права на спадщину в нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 328, 331, 377, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268, 1297 ЦК України, ст. ст. 6-13, 76, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1; місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області (; місцезнаходження: 89230 Закарпатська область Перечинський район с.Порошково, вул. Центральна, № 78) про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування за законом за спадкодавцем ОСОБА_3, яка померла 06 січня 2008 року, на житловий будинок № 56 у с. Маюрки Перечинського району Закарпатської області з належними до нього господарськими будовами та спорудами.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: ОСОБА_5