Провадження № 2/522/628/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.

за участю секретаря судового засідання Шевчик В. І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( м. Одеса, вул.. Глиняна 21, ІПН НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (вул.. Болградська 41/18, Одеса, ІПН НОМЕР_2) про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

20.09.2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що у шлюбі сторони перебувають з 27 липня 2013 року, мають малолітню доньку, але в останні два роки між подружжям виникають сварки, через різні погляди на сімейне життя, почуття поваги та коханням втрачені.

Ухвалою судді від 21.09.2017 року провадження у зазначеній справі відкрито.

Ухвалою суду від 19.10.2017 року сторонам надавався строк на примирення до 19.03.2018 року.

Позивачка просила розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги, про що 19.03 .2018 року подала адресовану суду письмову заяву, яка приєднана до матеріалів справи. В заяві позивачка зазначає, що на розірванні шлюбу наполягає, примирення між подружжям не відбулося.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про день, час та місце судового засідання. заяв про розгляд справи у його відсутність суду не надавав.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України судом ухвалено проводити судове засідання у відсутності належним чином повідомленого відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 липня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби ОМУЮ (актовий запис № 1107). Свідоцтво про шлюб І - ЖД № 193963. З вказаного свідоцтва вбачається, що дошлюбне прізвище позивачки «Кардимович»

Від спільного шлюбу подружжя має доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачкою.

Однією сімєю сторони не проживають, спільне домогосподарство не ведеться, фактичні шлюбні відносини припинені з 2015 року. Дитина після розірвання шлюбу залишається на вихованні у матері.

На час розгляду справи майнові вимоги, будь-кого з сторін, суду не предявлені. Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами немає, примирення між ними неможливе

Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у звязку з відсутністю вільної згоди позивачки на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у звязку з чим, є неможливим.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сімї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню.

Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст.. 1, 2, 5, 11, 76-80, 81, 223, 241, 247, 258, 263-265, 273, 354 ЦПК України; ст.ст.. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( м. Одеса, вул.. Глиняна 21, ІПН НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (вул.. Болградська 41/18, Одеса, ІПН НОМЕР_2) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 27 липня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби ОМУЮ (актовий запис № 1107). Свідоцтво про шлюб І - ЖД № 193963.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Відповідно ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Повний тест складено 19.03.2018 року

Суддя: Домусчі Л. В

19.03.18