Провадження № 2/389/1027/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Тьор Є.М.,

при секретарі Баланюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтувала тим, що з 01 грудня 2007 року з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Подружні взаємини між ними припинені. Відповідач веде спосіб життя, який йому подобається, не приймає участі у вихованні дітей. Проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Вважає, що за вказаних обставин їх шлюб існує формально і його збереження неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Бондар». Також просить стягнути з відповідача витрати пов'язані з наданням правової допомоги у сумі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп. та сплатою судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп..

Сторони в судове засідання не зявились, надали заяви, в яких просять розглянути справу без особистої участі останніх, при цьому позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання судом за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, а також п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, ч. 4 ст. 3, ч. 1 ст. 24 СК України, сім'я створюється на підставах, що не суперечать моральним засадам суспільства, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. ОСОБА_5 про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

За змістом ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 01 грудня 2007 року виконкомом Калузької сільської ради, за актовим записом №8. Дошлюбне прізвище позивача - "Козак" (а.с. 20). Згідно свідоцтва про заміну імені скрії І-ФП №007307 від 09 грудня 2016 року, виданого Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №19, позивач змінила прізвище «Бунестру» на «Бондар» (а.с. 6).

Від спільного життя сторони мають малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2(а.с. 8, 9). Діти проживають разом з матірю, згідно довідки ОСББ «Примакова» від 06 листопада 2017 року (а.с. 10)

Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, укладений між ними шлюб існує лише формально і як такий не відповідає інтересам сторін. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, що вказує на відсутність зі сторони останніх зацікавленості у збереженні шлюбу.

Спору про поділ майна між подружжям та місце проживання дітейнемає.

Таким чином суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є недоцільним, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Відповідно ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 640 грн., що підтверджується квитанцією №23 від 06 листопада 2017 року (а.с.1).

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати пов'язані з наданням правової допомоги у сумі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп..

Відповідно до ст. 1 Закону України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», який діяв на момент подання позову до суду, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

У п. п. 47, 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз'яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в п. 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Отже, у стягненні з відповідача на користь позивача витрат повязаних з наданням їй правової допомоги в сумі 1000 грн. слід відмовити за недоведеністю, оскільки у наданому розрахунку гонорару за надану правову допомогу від 06 листопада 2017 року, що є додатком до договору №203 про надання правової допомоги, зазначено про те, що представником позивача на представлення інтересів позивача в суді при розгляді справи отримано 3000 грн., витрачено 1 годину часу, що не відповідає дійсним обставинам справи. Крім того, вказано, що на складання відповідних запитів до відповідних установ витрачено 2 (дві) години, вартість яких оцінено у 200 гривень. Однак, до матеріалів справи не додано жодної належним чином завіреної копії відповідних запитів. , а тому позовні вимоги щодо стягнення судових витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, ст.ст. 24, 104, 105, 110, 112, 113СК України, керуючись ст.ст.141, 206, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_5 Вікторівни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт громадянина України з безконтактним електроним носієм: 000238565, РНОКПП: НОМЕР_1, проживає за адресою: вулиця Свободи (Примакова), 64, місто Знам'янська, Кіровоградська область, 27400 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП: НОМЕР_2, зареєстрований та проживає: ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 01 грудня 2007 року виконкомом Калузької сільської ради, актовий запис №8.

Залишити позивачу прізвище «Бондар».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП: НОМЕР_2, зареєстрований та проживає: ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт громадянина України з безконтактним електроним носієм: 000238565, РНОКПП: НОМЕР_1, проживає за адресою: вулиця Свободи (Примакова), 64, місто Знам'янська, Кіровоградська область, 27400, сплачений судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) грн..

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області в тридцятиденний строк з дня його проголошення через Знам'янський міськрайонний суд Кіровоградської області.Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.15 п.п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Знамянського міськрайонного суду

Кіровоградської області Є ОСОБА_6