Справа №442/180/18
Провадження №2/442/652/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Крамара О.В.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 газової компанії ПАТ «Львівгаз» ПАТ «Львівгаз» Дрогобицьке відділення, третя сторона Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про зобовязання вчинити певні дії та відшкодування грошових витрат,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся в суд із вказаним вище позовом, в якому просить: зобов»язати відповідача відшкодувати йому грошові витрати, яких він зазнав через порушення відповідачем ОСОБА_4 України, в сумі 3615,97 грн.,в тому числі: плати за незаконно нарахований об»єм спожитого газу в АДРЕСА_1 (за період грудень 2016 р.-листопад 2017 р.) в сумі 1975,94 грн.; судовий збір - 640 грн.; відшкодування за особисту інтелектуальну і фізичну роботу -1000 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він проживаючи в ІНФОРМАЦІЯ_1, до грудня 2016р. сплачував ТОВ «Львівгаз збут» Дрогобицький РВ, за спожитий газ, який використовувався тільки для приготування їжі, згідно норми встановленої Постановою КМУ №316 від 27.04.2016р., а саме 7,1 м.куб. на особу X 2 особи =14,2 м.куб.(їх проживає двоє). Лічильник газу в квартирі не встановлений.

В помісячних рахунках про сплату за газ та послуги з газопостачання, які надсилало ТОВ «Львівгаз збут» Дрогобицьке РВ, за попередні місяці по листопад 2016 року включно, значилось 14,2 м.куб. газу на суму 97,68 грн.

Починаючи з грудня 2016 року за спожитий газ в квартирі почали нараховувати по показниках будинкового вузла обліку газу (ВОГ), про встановлення якого газопостачальна організація, якою є Дрогобицьке відділення ПАТ «Львівгаз» (воно ж є суб'єктом господарювання, що здійснює розподіл природного газу в м.Стебник), ні мешканців будинку, ні правління ОСББ «Новинка-1» до якого належить цей будинок, не попереджувались. При цьому в рахунку за газопостачання за грудень 2016р. по його квартирі вказаний об»єм спожитого газу 199,659 м.куб. на суму 1373,45 грн, що в 14 раз більше норми, встановленої КМУ.

Вважає, що вимога плати за спожитий газ в окремій квартирі багатоквартирного будинку за показниками загально-будинкового вузла обліку газу є незаконною, оскільки згідно ОСОБА_4 України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» в таких квартирах мають бути встановлені лічильники газу: ст.1 п.1 п.п.З та ст.6 п.1 п.п.1. Лічильник має бути встановлений суб»єктом господарювання, що здійснює розподіл газу: ст..3 абзац 1 та ст.4.

Незважаючи на групове звернення жителів названого будинку та на його особисті звернення про незаконність такого способу визначення об'єму спожитого газу і плати за нього в окремо взятій квартирі, Дрогобицьке відділення ПАТ «Львівгаз» продовжує вираховувати спожитий газ по показниках загально будинкового ВОГ.

При цьому, посилаючись на «Тимчасове положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах загальнобудинкового вузла обліку», порушує і його вимоги, а саме п.4 абзац 5.

Слід зазначити, що це «Положення...» повинно було бути скасоване КМУ згідно ст.7,п.3,п.п. 2 вищезазначеного ОСОБА_4 України.

На даний час, з метою уникнення штрафних санкцій з боку ПАТ «Львівгаз», він сплатив всю суму незаконно нарахованої плати за газ, при цьому в листопаді 2017р. в квартирах будинку №2 на вул.П.Калнишевського в м.Стебник встановлені лічильники газу коштом ПАТ «Львівгаз».

Зважаючи на вказане вище в нього виникла необхідність звернутися в суд за захистом порушених прав.

Позивач ОСОБА_2, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві просить їх задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 газової компанії ПАТ «Львівгаз» ПАТ «Львівгаз» Дрогобицьке відділення та третьої особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» - ОСОБА_5, в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову з підстав викладених у відзиві.

Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

В судовому засіданні встановлено та сторонами не оспорюється, що позивач проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 та являється споживачем газу.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів

Відповідно до положень ст.5 ЦПК України, «здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

За принциповими положеннями ст. 12 ЦПК України, які встановлюють змагальність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пп.4, 5 Глави 1 Розділу X Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1379/27824, розподіл природного газу до/з газорозподільної системи здійснюється за умови наявності комерційного вузла обліку газу.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» (в редакції від 01.10.2015р, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку, для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується: тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року;

Відповідно до ч.1 ст. 6 ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані: 1) забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується: тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року.

Відповідно до ч.1 Глави 5 Розділу IX Кодексу газорозподільних систем, за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу.

Балансоутримувач (управитель) не може відмовити Оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ.

Відповідно до ч.2 Глави 5 Розділу IX Кодексу газорозподільних систем, у разі наявності ВОГ природного газу, встановленого для ведення такого обліку в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків або гуртожитків, визначення обєму спожитого природного газу мешканцями зазначених обєктів здійснюється відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620. (далі Положення)

Відповідно до п.4 Положення, рішення про необхідність обєднання споживачів в єдину групу приймає оператор газорозподільної системи.

Ініціювати встановлення будинкового вузла обліку на багатоквартирний будинок, групу багатоквартирних будинків, групу споживачів можуть як власник (власники) такого будинку (таких будинків) (квартир), так і оператор газорозподільної системи. Встановлення будинкового вузла обліку здійснюється згідно з Кодексом газорозподільних систем.

Встановлення будинкового вузла обліку, в тому числі витрати на проектування, монтаж, здійснюється за кошти сторони, яка ініціювала встановлення такого вузла обліку.

У разі незгоди власника квартири (будинку) розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти.

Відтак, на виконання вимог діючого на той час законодавства (зокрема - щодо обов'язковості оснащення споживачів лічильниками газу) та відповідно до інвестиційної програми на 2016 рік, затвердженої НКРЕКП, у будинку за адресою : м.Стебник, вул. Січових Стрільців, 13 було встановлено будинкового лічильника газу, тобто дії відповідача, як Оператора ГРМ щодо встановлення вищезгаданого загальнобудинкового газового лічильника є правомірними, так як ПАТ «Львівгаз» вживались дії на виконання вимог ОСОБА_4 «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

Нормами ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статей 78, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази з боку позивача, що підтверджували би його позовні вимоги та судом не здобуто таких доказів в судовому процесі, тобто встановлених джерел інформації, що має значення для справи, а його доводи лише грунтуються на припущеннях, у зв»язку з чим не заслуговують на увагу.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Особи, які беруть участь у справі, розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. З ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів - із поданих позивачем доказів, не вбачається яке саме його право порушено.

Таким чином, суд, на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього з'ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з'ясувавши їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 є безпідставним та задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не доведено, чим саме порушуються його права.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 263, 265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 газової компанії ПАТ «Львівгаз» ПАТ «Львівгаз» Дрогобицьке відділення, третя сторона Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про зобовязання вчинити певні дії та відшкодування грошових витрат - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 02.04.2018 року.

Суддя ___________________ О.В. Крамар