Провадження № 22-ц/779/410/2018
Головуючий у 1 інстанції Антоняк Т. М.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Максюти І.О.,

суддів: Василишин Л.В., Матківського Р.Й.

секретаря Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування понесених витрат на оплату комунальних послуг, трьох процентів річних та інфляційних втрат, судових витрат за нововиявленими обставинами, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, постановлену суддею Антоняком Т.М. 29 січня 2018 року в м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області,

в с т а н о в и л а :

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду Апеляційним судом Івано-Франківської області.

В грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20.05.2015 року у цивільній справі за його позовом до ОСОБА_2 про відшкодування понесених витрат на оплату комунальних послуг, трьох процентів річних та інфляційних втрат за нововиявленими обставинами. Просив прийняти заяву від 20 грудня 2017 року на перегляд судового рішення, призначити справу до розгляду за його участі, скасувати рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20.05.2015 року по справі за єдиним унікальним номером 344/19389/14-ц про відшкодування понесених витрат за надані послуги з теплопостачання та утримання квартири АДРЕСА_1 за період з 01.11.2011р. по 01.11.2014р. та ухвалити заочне рішення у цій справі (том 2,а.с.163-171).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 січня 2018 року заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 травня 2015 року повернуто заявнику (том 2, а.с.222).

На дану ухвалу ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на її незаконність.

Зазначає, що ухвалою суду першої інстанції від 26.12.2017 року його заяву залишено без руху та надано строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків. 17 січня 2018 року ним подано заяву про виправлення недоліків з долученням оригіналу квитанції про сплату судового збору. Тому вважає, що судом першої інстанції порушено процесуальні принципи. Судом першої інстанції допущено до участі у справі повіреного ОСОБА_3, яка не посвідчена в нотаріальному порядку. Довіритель ОСОБА_2 безвісно відсутня особа на території України за рішенням суду першої інстанції. На дату посвідчення довіреності за № 570/4-1488 від 30.09.2014 року у довірителя ОСОБА_2 відсутня цивільно-процесуальна дієздатність. З цих підстав просить ухвалу суду скасувати (том 3, а.с.1-6).

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про повернення ОСОБА_1 заяви про перегляд рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20.05.2015 року за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з положень частини 3 статті 185 ЦПК України, встановивши, що заявник, хоча і сплатив судовий збір, але не усунув інші, визначені в ухвалі суду від 26.12.2017 року, недоліки поданої заяви, яка не відповідає вимогам ст.426 ЦПК України (том 2, а.с.222).

Проте погодитись з таким висновком суду не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм процесуального права.

Вимоги щодо форми і змісту заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами містяться у частинах 2 та 3 ЦПК України. При цьому частиною 1 зазначеної статті передбачено, що такі заяви за формою та змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення заяв до суду першої інстанції.

В силу частини 3 статті 427 ЦПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст.426 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Із матеріалів справи встановлено, що ухвалою Івано-Франківського міського суду від 26 грудня 2017 року заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Івано-Франківського міського суду від 20.05.2015 року за нововиявленими обставинами залишено без руху, у якій зазначені недоліки: нечітке викладення змісту обставин, якими обґрунтовуються вимоги заяви, з посиланням на статті не чинного на день подачі заяви Цивільного процесуального кодексу України; до матеріалів справи не долучено доказ про сплату судового збору або документи, які дають підставу для звільнення заявника від оплати судового збору (том 2, а.с.215).

17 січня 2018 року заявником подано до суду першої інстанції заяву на виконання ухвали суду від 26 грудня 2017 року про залишення заяви без руху (том 2, а.с. 218-221). До заяви долучено квитанцію № ПН8785С1 від 15.01.2018 року про сплату судового збору в сумі 267,96 грн (том 2, а.с.220). Крім того, у вказаній заяві ОСОБА_1, виконуючи вимоги ухвали суду від 26 грудня 2017 року, обґрунтовуючи вимоги заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, зазначає, що судом першої інстанції порушено процесуальні принципи: залучено до розгляду справи повіреного ОСОБА_3 за довіреністю, виданою відповідачем, яка не посвідчена в нотаріальному порядку, а сама відповідач визнана безвісно відсутньою в судовому порядку, що виключає її цивільно-процесуальну дієздатність.

Тим не менше, суд в оскаржуваній ухвалі від 29 січня 2018 року зазначив, що заявником усунуто не всі недоліки заяви, а саме - сплачено судовий збір, однак не виконано інші вимоги ухвали щодо вимог, встановлених статтею 426 ЦПК України, і повернуто заяву та зобов'язано Управління Державного казначейства України в м. Івано-Франківську повернути заявнику сплачену суму судового збору в розмірі 267 грн 96 коп (том 2, а.с.222).

При постановленні ухвали від 29 січня 2018 року про повернення заяви судом не враховано, що відповідно до норм чинного цивільно-процесуального законодавства, заява про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, яка подається до суду в письмовій формі, за формою і змістом повинна відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення заяв до суду першої інстанції (загальні вимоги). При тому положення частини 2 ст. 426 ЦПК України містять виключний перелік вимог до форми та змісту цієї заяви (спеціальні вимоги, які стосуються заяв про перегляд рішень за нововиявленими обставинами): найменування суду, якому адресується заява; ім'я (найменування) особи, яка подає заяву, місце її проживання чи місцезнаходження; інші учасники справи; дата ухвалення і зміст судового рішення, про перегляд якого подано заяву; нововиявлені або виключні обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення; посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин.

Суд, визначаючи такий недолік заяви як нечітке викладення змісту обставин, якими обґрунтовуються вимоги заяви, з посиланням на статті не чинного на день подачі заяви Цивільного процесуального кодексу України не зазначив у постановлений ухвалі критеріїв чіткості вимог викладення змісту обставин і такі критерії чинним законодавством не передбачені. У поданій заяві зазначено дата ухвалення і зміст судового рішення, про перегляд якого подано заяву; нововиявлені або виключні обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення. Заявник 17.01.2018 року подав заяву суду з метою усунення недоліків заяви, виклавши свою позицію на власний розсуд. Однак цю обставину суд помилково не врахував.

Не може бути підставою повернення заяви посилання заявника на статті не чинного на день подачі заяви Цивільного процесуального кодексу України, оскільки суд має повноваження визначити самостійно і застосувати закон, який підлягає застосуванню, незважаючи на те, чи міститься посилання на цей закон у заяві по суті справи, поданій заявником. Крім того, сам Цивільно-процесуальний Кодекс України як нормативний документ не втратив свою чинність, а змінилася лише його редакція.

Отже, при вирішенні питання про відкриття провадження за нововиявленими обставинами, з метою забезпечення позивачу доступу до правосуддя, суд повинен був врахувати, з огляду на зазначені судом недоліки позовної заяви, те, що позивач виклав обставини, якими обгрунтовує свої вимоги на власний розсуд, що є його процесуальним правом, дата ухвалення і зміст судового рішення, про перегляд якого подано заяву, а також нововиявлені обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення також зазначені. Наявність чи відсутність інших обставин справи, а також доказів, які підтверджують ці обставини, які, на думку суду, мають значення для вирішення справи, може бути з'ясовано у судовому засіданні.

Враховуючи наведене, суд вважає, що судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, тому така підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Суд зауважує, що не підлягають задоволенню вимоги апеляційної скарги щодо скасування рішення Івано-Франківського міського суду від 20.05.2015 року про перегляд його за нововиявленими обставинами та про ухвалення нового заочного рішення апеляційним судом, оскільки до повноважень апеляційного суду згідно ч.1 ст. 351 ЦПК України відноситься перегляд судових рішень, що оскаржуються, а питання по суті заяви щодо перегляду рішення за нововиявленими обставинами судом першої інстанції не розглядалося, тому такі вимоги апелянта є передчасними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 січня 2018 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02 квітня 2018 року.

Судді: І.О. Максюта

Л.В. Василишин

Р.Й. Матківський