Справа № 2/225/166/2018
Провадження № 225/6271/17

13 березня 2018 року м. Торецьк
Дзержинський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мигалевича В.В.,
секретаря Голубової О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Розвитку» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3., в якому ставить питання про стягнення з відповідачів в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором у сумі 368 857,69 грн.
Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 13.12.2013 року між ПАТ ОСОБА_1 Розвитку та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № IKIPG3.203410.001, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 227 500,00 грн. строком до 12 грудня 2033 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,0 % річних, а також зі сплатою комісії за надання кредитних ресурсів у розмірі 0,20 %, щомісяця в період сплати. Відповідач, в свою чергу, зобовязався щомісячно, в період сплати передбачений кредитним договором, надавати Банку кошти для погашення заборгованості у розмірі, встановленому графіком погашення заборгованості.
В якості забезпечення належного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором № IKIPG3.203410.001 між позивачем, відповідачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 13 грудня 2013 року було укладено договір поруки № РХ029031.203565.001, згідно якого відповідач ОСОБА_3 зобовязалась відповідати перед Банком за виконання ОСОБА_2 зобовязань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, комісій, пені, санкцій, збитків, визначених кредитним договором.
Крім того, в якості забезпечення належного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором № IKIPG3.203410.001 між позивачем, відповідачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_4 13 грудня 2013 року було укладено договір поруки № РХ029031.203423.001, згідно якого відповідач ОСОБА_4 зобовязався відповідати перед Банком за виконання ОСОБА_2 зобовязань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, комісій, пені, санкцій, збитків, визначених кредитним договором.
Банк виконав свої зобовязання згідно приписів кредитного договору у повному обсязі, надавши відповідачу ОСОБА_2 кредитні кошти в сумі 227500,00 грн.
Відповідач ОСОБА_2 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, відповідно до цього ОСОБА_1 нарахував заборгованість за кредитом на загальну суму 368857,69 грн., яка складається з наступного: поточна заборгованість за кредитом у сумі 219682,16 грн., прострочена заборгованість по тілу кредиту 5 324,09 грн.; поточна заборгованість за процентами 3 625,95 грн.; прострочена заборгованість за процентами 123 390,49 грн.; поточна заборгованість по сплаті комісії 455,00 грн.; прострочена заборгованість за комісією 16 380,00 грн.
В позові ставиться питання про солідарне стягнення вказаної суми заборгованості за кредитом з відповідачів на користь позивача та суми судового збору на користь держави.
Представник позивача в судове засідання не прибув, надав до суду заяву з проханням справу розглядати за його відсутністю, заявлені вимоги підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні.
Відповідачі в судове засідання не прибули з невідомих суду причини, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином. Справа розглядається на підставі ст. 280 ЦПК України заочно.
Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Так, 13.12.2013 року між ПАТ ОСОБА_1 Розвитку та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № IKIPG3.203410.001, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 227 500,00 грн. строком до 12 грудня 2033 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,0 % річних, а також зі сплатою комісії за надання кредитних ресурсів у розмірі 0,20%, щомісяця в період сплати. Відповідач, в свою чергу, зобовязався щомісячно, в період сплати передбачений кредитним договором, надавати Банку кошти для погашення заборгованості у розмірі, встановленому графіком погашення заборгованості (а.с. 31-33).
В якості забезпечення належного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором № IKIPG3.203410.001 між позивачем, відповідачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 13 грудня 2013 року було укладено договір поруки № РХ029031.203565.001, згідно якого відповідач ОСОБА_3 зобовязалась відповідати перед Банком за виконання ОСОБА_2 зобовязань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, комісій, пені, санкцій, збитків, визначених кредитним договором (а.с.29).
Крім того, в якості забезпечення належного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором № IKIPG3.203410.001 між позивачем, відповідачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_4 13 грудня 2013 року було укладено договір поруки № РХ029031.203423.001, згідно якого відповідач ОСОБА_4 зобовязався відповідати перед Банком за виконання ОСОБА_2 зобовязань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, комісій, пені, санкцій, збитків, визначених кредитним договором (а.с.27).
В порушення умов кредитного договору відповідач ОСОБА_2 несвоєчасно сплачував суми кредиту, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за кредитом.
У зв'язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Крім цього, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу.
Суд дослідивши розрахунок заборгованості за договором № IKIPG3.203410.001 від 13.12.2013 року, укладеного між ПАТ ОСОБА_1 Розвитку та ОСОБА_2 встановив, що станом на 03.11.2017 року утворилась заборгованість на загальну суму 368857,69 грн., яка складається з наступного: поточна заборгованість за кредитом у сумі 219682,16 грн., прострочена заборгованість по тілу кредиту 5 324,09 грн.; поточна заборгованість за процентами 3 625,95 грн.; прострочена заборгованість за процентами 123 390,49 грн.; поточна заборгованість по сплаті комісії 455,00 грн.; прострочена заборгованість за комісією 16 380,00 грн.
Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу.
Відповідно до вимог ст.ст. 610, 554 ЦК України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники.
Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобовязання повинна бути стягнена солідарно з відповідачів.
Згідно зі ст. 50 ЦПК України позов може бути предявлений до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо предметом спору є спільні права чи обовязки; права та обовязки кількох відповідачів виникли з однієї підстави; предметом спору є однорідні права і обовязки.
Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання.
Таким чином, суд вважає позовні вимоги доведеними, тому такими, що підлягають задоволенню.
Крім цього суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ухвали суду, позивачу сплату судового збору було відстрочено.
У відповідності до ч. 2 ст. 136 ЦПК України, якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть сплачені, витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли сплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення.
Оскільки позивачем при зверненні до суду з позовною заявою судовий збір не сплачувався, згідно ухвали суду сплату судового збору було відстрочено, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів на користь держави суми судового збору в розмірі 5532,86 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 133, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 610, 554 ЦК України, ЗУ «Про судовий збір», суд-
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_3 на користь держави судовий збір у розмірі 5 532 (пять тисяч пятсот тридцять дві ) грн. 86 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Дзержинським міським судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене повністю або частково позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п. 15.5 ч. 1 Розділу XIІІ Перехідних Положень ЦПК України).

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: