Справа № 724/1651/17
Провадження № 2/724/20/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2018 року м. Хотин

Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Гураль Л.Л.

секретаря судового засідання: Рижак П.С.

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_1

представника позивачів: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Хотині Чернівецької області справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

07 листопада 2017 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_5 звернулися до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом, в якому посилаються на те, що

домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, що складалося з житлового будинку та господарських будівель, належало до типу колгоспного двору, головою якого був їх дід - ОСОБА_6, 1933р.н., також зазначають, що їх дід - ОСОБА_6, 1933р.н. та їх прабабуся працювали в колгоспі «Росія» с.Ширівці, Хотинського району за професією, яка відносилася до розряду «рядовий» в період з 1949 по 1973 роки та були членами колгоспу.

Вказують, що відповідно до довідки виданої Архівним сектором Хотинської РДА №22 від 03.11.2017 року, зазначено, що в документах архівного фонду колгоспу «Росія» с. Ширівці, Хотинського району, Чернівецької області за 1971 рік є відомості про те, що гр. ОСОБА_7 та гр. ОСОБА_6 були виключені із членів колгоспу, та в документах архівного фонду колгоспу «Росія» с.Ширівці, Хотинського району, Чернівецької області за 1976 рік є відомості про те, що гр. ОСОБА_6 був виключений із членів колгоспу. Враховуючи довідку Державного архіву Чернівецької області №811 від 27.10.2017 року та витяг з погосподарської книги №1 особовий рахунок НОМЕР_1 станом на 01.01.1971р., та довідку Зарожанської сільської ради №1921 від 06.11.2017 року, можна зробити висновок, що їх дід ОСОБА_6 та ОСОБА_7 працювали в колгоспі, були його членами, а тому їх будинок відносився до типу колгоспного двору.

Зазначають, що головою колгоспного двору станом на 01.01.1975 року був їх дід ОСОБА_6, 1933р.н., а членами колгоспного двору були їх бабка ОСОБА_7 1932р.н., їх батько ОСОБА_9, 1960р.н. та їх тітка ОСОБА_3, які постійно проживали з дідом за вказаною адресою. Колгоспним двором вважалося сімейно-трудове об'єднання осіб, які спільно проживали і вели спільне господарство, неодмінною умовою його існування було членство в колгоспі хоча б одного члена сім'ї, навіть пенсіонера.

Вказують, що бабка ОСОБА_7 не перебувала в зареєстрованому шлюбі з дідом ОСОБА_6, але після його смерті володіла і користувалася даним житловим будинком та разом з їх татом підтримували все в належному стані. Зазначають, що після смерті діда житловий будинок став належати всім членам колгоспного двору: бабці ОСОБА_7, батькові ОСОБА_9 та тітці ОСОБА_3, але тітка у 1984 році вийшла заміж і переїхала жити до свого чоловіка в інше село, знявшись з реєстрації та втративши своє право на частку в спірному майні.

Зазначають, що у серпні 2010 року їх бабуся та тато оформили право власності на житловий будинок через рішення виконавчого комітету Зарожанської сільської ради Хотинського району Чернівецької області. Після смерті бабусі ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкоємцем був їх тато, який прийняв спадщину, але не оформив правовстановлюючі документи. Після його смерті заповіту не залишилось, заяву про прийняття спадщини подали позивачі та тітка, тому вони вимушені звернутись до суду для оформлення права власності по закону.

Підтримуючи вищевикладене, просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та визнати за ними право власності на вищевказане спадкове майно в рівних частинах, що розташоване по АДРЕСА_1, яке складається з: житловий будинок літ.А-1, загальною площею 92,0 кв.м., житлова площа 17,8 кв.м., ганок літ.а, ганок літ.а?, літня кухня-сарай літ.Б, вбиральня літ.В, погріб літ.ПГ, вхід в погріб літ.ВхПг, криниця №1, загальною вартістю 214813 гривень.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_5 та їх представник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі, вважають їх правомірними та обґрунтованими поданими доказами.

Відповідач ОСОБА_11 та її представник ОСОБА_4 позовні вимоги не визнають та просили відмовити у позові. Вказують, що спірний будинок не належав до колгоспного двору, а ОСОБА_11 є спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_6

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, покази свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з огляду на таке.

Відповідно до архівних довідок №1/980 та №1/981 від 19.10.2017р. ОСОБА_6 (дід позивачів) та ОСОБА_8 (прабаба позивачів) працювали в колгоспі «Росія» с. Ширівці Хотинського району Чернівецької області за професією, яка відносилася до розряду «Рядовий» в період з 1949 по 1973 роки та були членами колгоспу (а.с.25-26).

Зі змісту довідки Зарожанської сільської ради №1921 від 06.11.2017р. вбачається, що згідно погосподарського обліку головою колгоспного двору в господарстві по АДРЕСА_1, були:

- ОСОБА_8, 1908 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, по день своєї смерті;

- ОСОБА_6, 1933 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, з ІНФОРМАЦІЯ_2 по день своєї смерті;

- ОСОБА_7, 1932 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, з ІНФОРМАЦІЯ_3 по 13.08.2010р. (а.с.30).

Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_10 були виключені з членів колгоспу «Росія» с. Ширівці, про що свідчить протокол №4 загальних зборів колгоспників колгоспу (а.с.23), архівна довідка №22 від 03.11.2017р. (а.с.21).

З копії погосподарських книг (а.с.31-33) вбачається, що будинок належав до колгоспного двору, а ОСОБА_6 був головою двору з ІНФОРМАЦІЯ_2 по ІНФОРМАЦІЯ_3

Судом встановлено, що баба позивачів ОСОБА_7 не перебувала в зареєстрованому шлюбі із дідом ОСОБА_6, однак постійно проживала в даному господарстві спільно з ним, була членом колгоспного двору та була головою колгоспного двору після смерті ОСОБА_6, брала участь у ведення спільного господарства, підтримувала та покращувала своєю працею в належному стані це майно, а саме житловий будинок за адресою АДРЕСА_1, і після смерті ОСОБА_6

Згідно відомостей зі спадкового реєстру ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.11).

Відповідно до ч.1 ст.563 Цивільного кодексу УРСР (станом на момент виникнення спірних правовідносин) у разі смерті члена колгоспного двору успадкування майна двору не відкривається. Майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору. Включаючи неповнолітніх і непрацездатних (ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР).

Таким чином, після смерті ОСОБА_6, майно колгоспного двору, а саме житловий будинок за адресою АДРЕСА_1, належав його членам на праві спільної власності в рівних частинах, а саме: ОСОБА_7 (баба позивачів), ОСОБА_9 (батько позивачів) та ОСОБА_3 (тітка позивачів).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 30.07.1983 році вийшла заміж, в 1984 році знялась з реєстрації та переїхала проживати в інше село, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, довідками Шировецької сільської ради №329 від 02.03.2016р. та Зарожанської сільської ради №54-02-10 від 01.03.2016р. та копією по господарської книги (а.с. 15, 17, 18, 32).

Відповідно до ст. 126 ЦК УРСР працездатний член колгоспного двору втрачав право на частку у майні двору, якщо він не менше трьох років поспіль не брав своєю працею та коштами участі у веденні спільного господарства двору.

Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

Згідно з показами свідка ОСОБА_15, він приймав участь в ремонті спірного будинку на прохання ОСОБА_9, зокрема піднімали стіни, добудовували, мали робити ще кришу.

Свідок ОСОБА_16 пояснила суду, що є рідною матір'ю позивачів у справі, та проживала разом з їх батьком у вказаному будинку, а також зазначила, що господарство має залишитися ОСОБА_6, оскільки він повернувся із зони АТО та іншого житла не має. Також повідомила, що раніше на місці будинку була розташована кузня, покійна мати ОСОБА_7 та син ОСОБА_9 жили дружньо, ніколи не сварилися та підтримували господарство в належному стані. Також підтвердила, що ОСОБА_3 написала заяву про відмову від спадщини після смерті матері.

Свідок ОСОБА_19 пояснив суду, що позивачі є його племінниками, і йому відомо, що після одруження ОСОБА_3 переїхала жити в інше село та знялася з реєстрації в спірному господарстві з 1984 року. До матері приходила, однак нічого не допомагала біля господарства. ОСОБА_9 підтримував спірне господарство, а в 2008 році робили капітальний ремонт будинку.

Згідно показів свідка ОСОБА_20, останній працює на посаді сільського голови та проживає неподалік від оспорюваного господарства та йому відомо, що вказане господарство має залишитись ОСОБА_1, оскільки останній повернувся із зони АТО і в нього іншого житла не має. Також пояснює, що йому відомо, що вказане господарство відноситься до групи колгоспного двору, а тому рішенням сільської ради про оформлення права власності за ОСОБА_7 та ОСОБА_9 відповідає вимогам закону.

Свідок ОСОБА_21 пояснив суду, що є родичем сторін у справі і він на прохання ОСОБА_9 здійснював ремонтні роботи біля будинку, однак через стан свого здоров'я роботу до кінця не зробив. Відповідачка ОСОБА_3 не приймала участі під час ремонту будинку.

Відповідач ОСОБА_3 надала суду покази в якості свідка та пояснила, що після одруження в 1984 році знялася з реєстрації господарства по АДРЕСА_1, однак не припинила проживати у вказаному господарстві. Оскільки мати потребувала допомоги та догляду ОСОБА_3 разом із чоловіком продовжували проживати разом із матір'ю приблизно до 1991-1992 років. Також зазначила, що мати і батько не працювали в колгоспі і спірне господарство не відноситься до групи колгоспного двору.

Свідок ОСОБА_22 пояснив суду, що є чоловіком відповідача ОСОБА_3 та після їх одруження 30.07.1983р. і до 1991 року вони проживали разом із матір'ю відповідача, оскільки мати вживала спиртні напої і необхідно було за нею доглядати.

Рішенням Зарожанської сільської ради Хотинського району Чернівецької області №76/8-10 від 13.08.2010р. за ОСОБА_7 та ОСОБА_9 оформлено право власності в рівних частинах на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1, згідно запису в по господарській книзі №5 особового рахунку НОМЕР_2 (а.с.20).

Вищезазначене рішення сільської ради було оскаржено в судовому порядку ОСОБА_3, однак рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 21.06.2017р. у справі №724/495/16-ц у позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_5, Зарожанської сільської ради про визнання рішення органу місцевого самоврядування незаконним та скасування, визнання права власності відмовлено (а.с.38-42). Зокрема судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази про походження ОСОБА_3 від ОСОБА_6, засвідчене у встановленому законом порядку. Встановлення рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 24.10.2016р. факту родинних відносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 не породжує юридичні наслідки щодо прав і обов'язків батьків та дітей, які народилися від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою. За таких обставин ОСОБА_3 не набуто право на спадкування після смерті ОСОБА_6, рішення виконавчого комітету Зарожанської сільської ради від 13.08.2010р. №76/8-10 не змінює та не припиняє прав та обов'язків ОСОБА_3 щодо майна (а.с.35-42).

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, звідси вбачається, що ОСОБА_3 втратила право на частку в майні колгоспного двору, оскільки не брала участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору, оскільки після того, як вийшла заміж (30.06.1983р.) переїхала проживати в інше село, та з 05.03.1984р. зареєстрована в АДРЕСА_2.

Покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_22 спростовуються наявною в матеріалах справи довідкою Шировецької сільської ради від 02.03.2016р. №329, згідно якої ОСОБА_3 дійсно зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2 з 05.03.1984р. по даний час (а.с.17), а також довідкою Зарожанської сільської ради від 01.03.2016р. №54-02-10, що ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала в господарстві по АДРЕСА_1 до 1984 року (а.с.18). В рішенні Хотинського районного суду від 22.08.2017р. у справі №724/956/17 також встановлено, що ОСОБА_3 проживала у спірному будинку до 1984р.. Крім того, рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 21.06.2017р. у справі № 724/495/16 встановлено, що ОСОБА_3 не набуто право на спадкування після смерті ОСОБА_6 (а.с.38-42).

Доводи відповідача, що спірне господарство не відноситься до групи колгоспного двору, судом до уваги не приймаються, оскільки згідно Архівних довідок від 03.11.2017 №22, №22а, протоколу №4 від 13.05.1971р., протоколу №2 від 10.03.1976р. (а.с.21-24) вбачається, що ОСОБА_7, ОСОБА_6 були виключені із членів колгоспу. Крім того в погосподарських книгах також міститься інформація, що спірне господарство відносилось до групи колгоспного двору, а після смерті ОСОБА_6, ОСОБА_7 була головою двору , місце роботи вказано колгоспниця з 1959р.

Рішенням Хотинського районного суду від 22.08.2017р. у справі №724/956/17встановлено факт прийняття спадщини житлового будинку по АДРЕСА_1 в с. Зарожани Хотинського району Чернівецької області ОСОБА_3 після смерті батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 83-84).

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 14.11.2017р. вищезазначене рішення скасовано, заяву ОСОБА_3 залишено без розгляду, оскільки між сторонами існує спір про право (а.с. 86-87).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7, факт смерті якої підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_3 від 11.02.2015 року (а.с.9).

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану № 3 від 21.05.2015 року матір'ю ОСОБА_9 значиться ОСОБА_7 (а.с.13).

Після смерті ОСОБА_7 у 6-ти місячний строк в спадщину вступив її син ОСОБА_9, що підтверджується довідкою Зарожанської сільської ради №1920 від 06.11.2017р. (а.с.27). Інший спадкоємець ОСОБА_3 відмовилась від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_7, що підтверджується заявою від 08.02.2011р. (а.с. 111), однак ОСОБА_3 заперечує факт підписання цієї заяви.

Разом з відповідачем ОСОБА_3 доказів на підтвердження прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_7 в матеріали справи не подано.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Виходячи із вищенаведеного, ОСОБА_9 успадкував частину будинку, яка належала його матері ОСОБА_7 Таким чином право власності на спірний будинок належало ОСОБА_9, однак останнім не було оформлено правовстановлюючі документи на нього.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_9, факт смерті якого підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_4 від 20.05.2015 року (а.с.10).

Відповідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 01.03.1996 рокута серії НОМЕР_6 від 18.03.1995 рокубатьком позивачів значиться ОСОБА_9 (а.с.12, 99).

Зі змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 682/02-14 від 14.08.2015 року, виданою державним нотаріусом Хотинської державної нотаріальної контори Чернівецької області Мартинюк Є.Р., вбачається, що: 11.12.2014р. ОСОБА_5 (донька померлого) подала заяву про прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4; 11.12.2014р. ОСОБА_16 (дружина померлого) подала заяву про відмову від спадщини; 18.03.2015р. ОСОБА_1 (син померлого) подав заяву про прийняття спадщини; 18.03.2015р. від сестри померлого ОСОБА_3 (родинні стосунки з померлим не підтверджені), про прийняття спадщини за законом після смерті брата, яка претендує на житловий будинок, та пояснює, що будинок належить не померлому брату, а їхнім померлим батькам. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок ОСОБА_5 та ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті їх батька - ОСОБА_9 (а.с. 43).

Також судом встановлено, що на день смерті ОСОБА_9 відкрилася спадщина на майно, що розташоване по АДРЕСА_1, яке складається з: житловий будинок літ.А-1, загальною площею 92,0 кв.м., житлова площа 17,8 кв.м., ганок літ.а, ганок літ.а?, літня кухня-сарай літ.Б, вбиральня літ.В, погріб літ.ПГ, вхід в погріб літ.ВхПг, криниця №1, загальною вартістю 214813 гривень, що підтверджується довідкою про технічний стан нерухомого майна № 339 від 02.11.2017 року (а.с.51).

Звітом про проведення технічного огляду і оцінки стану будівельних конструкцій житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 підтверджується той факт, що основні конструкції будівель знаходяться у задовільному стані (а.с.47-50).

Також судом встановлено, що житловий будинок та належні до нього по господарські будівлі та споруди, що знаходяться по АДРЕСА_1 закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, що і підтверджується даними технічного паспорту, що містяться в розділі характеристика будинку, господарських будівель та споруд (а.с.44-46, 100).

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

В силу п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Виходячи із змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

За таких обставин, оцінивши всі докази в сукупності, суд вважає, що даний будинок належав на праві власності померлому ОСОБА_9, і входить до складу спадщини, яка відкрилась після його смерті.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вказаний позов ОСОБА_1, ОСОБА_5 про визнання права власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2148,13 грн.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 12, 76-81, 141, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, АДРЕСА_1, с. Зарожани, Хотинського району, Чернівецької області, паспорт серії НОМЕР_7, ОСОБА_5, с.Рукшин, Хотинського району, Чернівецької області, паспорт серії НОМЕР_8, до ОСОБА_3, АДРЕСА_2, паспорт серії НОМЕР_9, про визнання права власності на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, право власності в порядку спадкування за законом на ? частину житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресоюАДРЕСА_1, а саме: житловий будинок літ.А-1, загальною площею 92,0 кв.м., житлова площа 47,8 кв.м., ганок літ.а, ганок літ.а?, літня кухня-сарай літ.Б, вбиральня літ.В, погріб літ.ПГ, вхід в погріб літ.ВхПг, криниця №1, загальною вартістю 107406 гривень 50 копійок (сто сім тисяч чотириста шість) гривень 50 копійок, що належали ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, право власності в порядку спадкування за законом на ? частину житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресоюАДРЕСА_1, а саме: житловий будинок літ.А-1, загальною площею 92,0 кв.м., житлова площа 47,8 кв.м., ганок літ.а, ганок літ.а?, літня кухня-сарай літ.Б, вбиральня літ.В, погріб літ.ПГ, вхід в погріб літ.ВхПг, криниця №1, загальною вартістю 107406 гривень 50 копійок (сто сім тисяч чотириста шість) гривень 50 копійок, що належали ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, АДРЕСА_2, паспорт серії НОМЕР_9 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_7 судовий збір в розмірі 1074,07 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, АДРЕСА_2, паспорт серії НОМЕР_9 на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7 с.Рукшин, Хотинського району, Чернівецької області, паспорт серії НОМЕР_8 судовий збір в розмірі 1074,07 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Хотинський районний суд, а у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26.03.2018р.

Суддя: Л. Л. Гураль