Провадження № 2/234/563/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Лутай А.М.

при секретарі Пагуліч Д.Г.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Краматорськ цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання майна особистою приватною власністю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 14.11.2017р звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідачки ОСОБА_2, вказуючи, що у період часу з 25.08.2010р по 27.07.2017р він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Під час шлюбу 14.12.2015р вони за спільні кошти придбали квартиру АДРЕСА_1 (ОСОБА_4), вартістю 149428,00грн. Зазначає, що на теперішній час відповідачка стверджує, що вона за власні гроші купила вищевказану квартиру, зробила в ній ремонт. Вважає, що зазначена квартира є їх спільною сумісною власністю, та оскільки ніякого договору про набуте майно між ними не було - квартира належить кожному з них у рівних частках, тобто по 1/2 частки. З посиланням на ст.ст.60, 69 СК України просить визнати спільною сумісною власністю подружжя вказану квартиру АДРЕСА_2 (ОСОБА_4), що розташована у м.Краматорську Донецької області, розділити цю квартиру, визнавши за ним право власності на ? частку зазначеної квартири, іншу ? частку спірної квартири виділити відповідачці ОСОБА_2 Крім того, позивач просить визнати його (ОСОБА_3М.) особистою приватною власністю легковий автомобіль ВАЗ 210934-20 №кузову У0025052, 2008 року випуску, синього кольору, державний номер АН 1249КВ, оскільки цей автомобіль був куплений ним за власні кошти під час фактичного припинення шлюбних відносин з відповідачкою ОСОБА_2

В судовому засіданні ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_3, підтримала вимоги останнього про поділ майна подружжя та визнання майна особистою приватною власністю в повному обсязі, наполягала на задоволенні та надала суду пояснення, зазначені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала частково та в судовому засіданні зазначила, що позов ОСОБА_3 в частині визнання спільною сумісною власністю подружжя спірної квартири, розділ даної квартири з визнанням за позивачем та нею права власності на ? частку зазначеної квартири вона визнає в повному обсязі. Позовні вимоги про визнання особистою приватною власністю ОСОБА_3 легкового автомобіля ВАЗ 210934-20 вона не визнає, оскільки на момент придбання спірного автомобіля вона та позивач продовжували спільно проживати однією сімєю.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача і відповідачки, вивчивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав:

З копії свідоцтва про шлюб (серія 1-НО №474637 від 08.07.2017р, актовий запис №988) та копії рішення Краматорського міського суду Донецької області від 27.07.2017р (справа №234/5676/17, провадження №2/234/3216/17) судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 та відповідачка ОСОБА_2 з 25.08.2010р по 08.08.2017р (дата набрання рішення суду від 27.07.2017р законної сили) знаходилися у зареєстрованому шлюбі.

ОСОБА_5 копії Договору купівлі-продажу квартири від 14.12.2015р, посвідченого державним нотаріусом Другої краматорської державної нотаріальної контори (зареєстровано в реєстрі №1-3257), відповідачка ОСОБА_2 придбала трикімнатну квартиру за адресою: вул.17 партз'їзду (ОСОБА_4)АДРЕСА_3.

ОСОБА_5 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.12.2015р за №49803981, право приватної власності на спірну квартиру зареєстровано за відповідачкою ОСОБА_2, на підставі вищевказаного Договору купівлі-продажу квартири від 14.12.2015 року.

У відповідності до ч.1 ст.60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

ОСОБА_5 ч.1 ст.61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

У відповідності до ст.63 зазначеного Кодексу сторони мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання вищезазначеним нерухомим та рухомим майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Частиною 1 ст.68 СК України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст.69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

ОСОБА_5 ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

З урахуванням викладеного, досліджених в судовому засіданні письмових доказів, пояснень представника позивача та відповідачки, суд вважає встановленим, що спірна квартира по вул.17 партз'їзду (ОСОБА_4)АДРЕСА_3, в м.Краматорську Донецької області, придбана сторонами за час шлюбу за спільні сумісні кошти, а тому, у відповідності до ст.ст.60, 61, 70 СК України, суд вважає необхідним визнати вказану квартиру спільною сумісною власністю подружжя та поділити її між позивачем та відповідачкою, визнавши за кожним з них право власності на ? частку цього майна. Крім того, судом встановлено, що 07.02.2017р позивач ОСОБА_3 придбав транспортний засіб - легковий автомобіль марки ВАЗ 210934-20 №кузову У0025052, 2008 року випуску, синього кольору, державний номер НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії СХМ №043443.

Як вбачається з рішення Краматорського міського суду Донецької області від 27.07.2017 року про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачкою, судом під час розгляду справи було встановлено, що сторони не проживають однією сімєю понад рік. Тобто, враховуючи, що відповідачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу в квітні 2017 року, сторони не проживають однією сімєю приблизно з квітня 2016 року.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, суд вважає встановленим в судовому засіданні, що вказаний автомобіль був придбаний позивачем ОСОБА_3 під час окремого проживання сторін у звязку з фактичним припиненням шлюбних відносин за кошти, які належали йому особисто.

Відповідно до ч.ч.1,6 ст.57 КК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є:1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; та інше.

Суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позов ОСОБА_3 в частині визнання його особистою приватною власністю на легковий автомобіль марки ВАЗ 210934-20 №кузову У0025052, 2008 року випуску, синього кольору, державний номер АН 1249 КВ.

Також, відповідно до ст.ст.137, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000грн, та по сплаті судового збору в розмірі 747,14грн.

Керуючись Сімейним кодексом України, ст.ст.10,12,13, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання майна особистою приватною власністю - задовольнити.

Визнати спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в м.Краматорськ Донецької області, ІНН НОМЕР_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка народилася в м.Краматорськ Донецької області, ІНН НОМЕР_3, трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 (ОСОБА_4) в м.Краматорськ Донецької області.

Поділити спільне сумісне майно подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у вигляді трикімнатної квартири АДРЕСА_1 (ОСОБА_4) в м.Краматорськ Донецької області, визнавши за кожним з них право власності на ? частку цього майна.

Визнати особистою приватною власністю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в м.Краматорськ Донецької області, ІНН НОМЕР_2, легковий автомобіль марки ВАЗ 210934-20, номер кузову Y6D5052, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесені ним витрати по сплаті судового збору у сумі 747,14грн. (сімсот сорок сім гривень 14 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000грн. (дві тисячі гривень), а всього 2747,14грн. (дві тисячі сімсот сорок сім гривень 14 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Донецької області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені 14.03.2018р. Повне рішення суду складене 23 березня 2018 року.

Суддя: А.М.Лутай