справа № 179/69/18
провадження № 2/179/263/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2018 року смт. Магдалинівка Магдалинівського району Дніпропетровської області

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чорної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бондар О.В.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в смт. Магдалинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 2011 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства. Основною причиною розпаду сімї позивачка вважає те, що вони з відповідачем не зійшлися характерами, мають різні погляди на життя, в результаті постійних стресових ситуацій терпіти сімейне життя стало неможливо. Позивачка втратила до відповідача почуття любові та поваги, вважає, що сімя розпалася остаточно і відновлена бути не може.

Також позивачка просить спільну доньку залишити проживати з нею та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Коваль».

В судове засідання сторони не з'явились, до суду надали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність: позивач ОСОБА_1 позов просить задовольнити, відповідач ОСОБА_2 позов визнає у повному обсязі, строку для примирення обидві сторони просили не надавати.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося у звязку з неявкою всіх учасників процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 08.07.2011 року, про що виконавчим комітетом Чернетчинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області складено відповідний актовий запис № 01 (а. с. 9, 20 копія свідоцтва про шлюб).

Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 10 копія свідоцтва про народження серія І-КИ №523121).

Шлюбні відносини між сторонами припинені.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд встановив, що подружжя припинило шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет, сім`я фактично розпалася, поновлення сімейних стосунків вважають неможливим.

Таким чином, судом зясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя та їх дитини.

Частинами 3,4 статті 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ч. ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У звязку з викладеним, враховуючи наявність в матеріалах справи заяви відповідача про визнання позову, яка не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову і розірвання шлюбу.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач надала заяву про залишення їй шлюбного прізвища, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «Коваль».

Враховуючи те, що відповідач позов визнав у повному обсязі, суд вважає за необхідне встановити місце проживання неповнолітньої спільної дитини після розірвання шлюбу між позивачкою та відповідачем разом з матірю.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 105,110,112,113 СК України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 200, 206, 263, 265 ЦПК України,суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_5 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 08.07.2011 року виконавчим комітетом Чернетчинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 01- розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище «Коваль».

Визначити місце проживання неповнолітньої дитини,ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після розірвання шлюбу разом з матірю, ОСОБА_1.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя О.В. Чорна