"19" березня 2018 р.
Ленінський районний суд м.Харкова
РІШЕННЯ

іменем України

05 березня 2018р. Справа 2012/4613/12 Провадження №2/642/226/18
Суд у складі: Головуючого судді Секретаря ОСОБА_1; ОСОБА_2;

За відсутностіі позивачки ОСОБА_3, яка повідомлена про день та час розгляду справи, участі представника відповідача ОСОБА_4 за відсутності інших осіб, сповіщених про день та час розгляду заяви;

розглянувши справу за позовом ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Харківський коксовий завод», приватного акціонерного товариства «Термолайф», ОСОБА_5 екології та природних ресурсів України, ОСОБА_5 охорони здоровя України, Державної служби геології та надр України, Харківської міської ради Харківської області, Прокуратури Харківської області, Головного Управління Державної фіскальної служби у Харківській області, Державної екологічної інспекції у Харківській області, Жовтневої районної державної адміністрації Харківської міської ради, Департаменту державної архітектурно будівельної інспекції у Харківській області, управління Держсанепідемслужби у м. Харкові в особі Головного управління Держсанепідемслужби у Харківській області, Жовтневого районного відділу ГУ ДСНС України у Харківській області в особі Головного управління державної служби надзвичайних ситуацій у Харківській області, Департаменту екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації, Науково дослідного інституту гігієни праці та професійних захворювань в особі Харківського національного медичного університету, Департаменту охорони здоровя Харківської обласної державної адміністрації, Департаменту охорони здоровя Харківської міської ради, Харківського обласного бюро судово медичної експертизи, Комунального закладу охорони здоровя «Харківська міська поліклініка № 22», Державного підприємства «Гипрококс», Головного управління Держпраці у Харківській області, Українського науково дослідного вуглехімічного інституту, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, судді Жовтневого районного суду м. Харкова Труханович Вікторії Валеріївни, судді Харківського окружного адміністративного суду Спірідонова Михайла Олександровича про усунення шкоди життю і здоровю та відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В мотивуванні позовних вимог позивачка вказала, що вона проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідачі є підприємствами які виробляють речовини першого класу небезпеки.

На думку позивачки відповідачі заподіяли її здоровю шкоди, а тому вона заявляє позовні вимоги:

-заборонити відповідачам діяльність повязану з шкідливими викидами та стягнути з відповідачів на користь позивачки компенсацію заподіяної шкоди у сумі 8 000 000 грн.

Відповідач ПАТ «Харківський коксовий завод» в наданих запереченняхх вказав, що він не визнає позовні вимоги т.я позивачкою безпосередньо не надано доказів її захворювання повчязаного з забрудненням оточуючого середовища діяльність відповідочса. Всі перевірки проведені відповідними органанми діяльності відповідоча щодо забруднення оточуючого середовища порушень не виявлено.

Відповідач ОСОБА_5 екології та природних ресурсів України в наданих запереченнях вказав, що згідно нормативно-темничної документації відповідачі ПАТ «Харківський коксовий завод», ПАТ «Термолайф» мають всі необхідні дозволи на виробничу діяльність Всі шкідливі викиди в повітря дорівнюють допустимим нормам, а тому заявлять про розгляд справи за їх відсутності та відмови позивачки у задоволені позовних вимог.

Харківська міська рада в наданих запереченнях суду вказала, що позовні вимоги позивачки є необґрунтованими, доказів з приводу заявлених вимог не надано, а тому в задоволені позовних вимог відмовити.

Головного Управління Державної фіскальної служби у Харківській області в наданих запереченнях вказала, що позовні вимоги вони не визнають, позивачкою необґрунтовано заявлені позовні вимоги та не обґрунтовано наявність заподіяної шкоди, а тому вимагають в задоволені позовних вимог відмовити

ОСОБА_20 екологічна інспекція у Харківській області, в наданих запереченнях вказала, що позовні вимоги вони не визнають, при перевірки відповідачів, порушень законодавства не виявлено та не виявлено забруднення навколишнього середовища, а тому в задоволені вимог відмовити.

Держсанепідемслужби у Харківській області в наданих запереченнях вказала, що не є належним відповідачем, а тому вимоги не підлягають задоволеню.

Департаменту екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації наданих запереченнях вказав, що позивачкою не наведено доказів а відповідач не розпологає доказами, щодо статистичних даних щодо забруднення навколишнього середовища, а тому в задоволені позову вимагають відмовити.

Харківське обласне бюро судово медичної експертизи в наданих заперечннях зазначили, що позивачкою в обгрунтування позову ненадано доказів в підтвердження позлвних вимог, а заявлені вимоги фактично є непогодженням з висновком комісійної судово-медичної експертизи, а тому в задоволені позовних вимог слід відмовити.

Департаменту охорони здоровя Харківської міської ради, вимагає відмовити в задоволені позовних вимог, т.я. позивачкою позовні вимоги необгрутовані щодо заявленого змісту.

Жовтнева районна державна адміністрація Харківської міської ради, в наданих запереченням вимагає про відмову в задоволені позовних вимог з підстав відсутності доказів в обґрунтування заявлених вимог.

ОСОБА_5 охорони здоровя України в наданих запереченнях вказала, що вирішення позовних вимог до компетенції міністерства не входить, а тому в задоволені позову відмовити.

Харківський національний медичний університет в наданих запереченнях вказав, аналогічні обставини щодо визнання позовних які вказані іншими співвідповідачами, та вимагає про відмову в задоволені позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_14 з в наданих заппереченнях аперечував проти позовних вимог та вимагав відмовити в задоволені за необгрунтованістю.

Відповідач ОСОБА_20 інспектор з охорони навколошнього середовища Харківської області, ОСОБА_13, ОСОБА_12 в наданих заппереченнях заперечували проти завлених вимог, за безпідставністю та вимагали про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_21 в наданих заппереченнях заперечувала проти завлених вимог, за безпідставністю та вимагали про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_16 в наданих заппереченнях заперечувала проти завлених вимог, за безпідставністю та вимагали про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_22 в наданих заппереченнях заперечував проти завлених вимог, за безпідставністю та вимагали про відмову в задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_20 служба геології та надр України, Харківське обласне бюро судово медичної експертизи, заявили про розгляд справи за їх відсутності.

ОСОБА_5 охорони здоровя України заявило про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_16 заявила про розгляд справи за її відсутності

Державного підприємства «Гипрококс» заявив про розгляд справи за їх відсутності

Позивачка в призначений день продовження судового розгляду до суду не зявилась, надала заяву про призначення підготовчого судового засідання, в якої судом їй було відмовлено.

Вимогами статті 223 ч.1 ЦПК України визначено: Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що справа перебуває у провадженні суду з травня 2012 року, а також враховуючи, що Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішенням зазначав, що суд повинен захищати не тільки права позивач у судовому процесі, а і права відповідача, який має право на розгляд справи у продовж розумного строку. Крім того, враховуючи, що справа у провадження Ленінського районного суду перебуває майже рік, за який позивачкою не надано доказів в обґрунтування її позовних вимог, а тільки неодноразово заявляються клопотання про притягнення до участі в справі співвідповідачів, на думку суду, такі дії позивачки свідчать про вмисне затягування судового розгляду справи та зловживання процесуальним правом позивачки. Отже судом 05 березня 2018 року прийнято рішення про розгляд справи за відсутності позивачки на підставі наданих доказів, т.я. підстави які вказують на право позивачки та обовязок суду визначені статтею 223 ЦПК України відкласти розгляд справи відсутні.

Позивачка на позовні наполягала, в поясненні наданих суду не зазначила обґрунтованої позиції щодо заявлених вимог.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. В пояснені вказали, що вимоги не обґрунтовані.

З урахуванням правової позиції сторін, їх пояснень щодо заявлених вимог, дослідивши та оцінивши в сукупності докази матеріалів справи суд встановив наступні факти та обставини:

Відповідач ПАТ «Харківський коксовий завод» є юридичною особою, згідно статуту, відомостей про внесення до єдиного реєстру підприємств, том 5 акр.с.18, та згідно звіту за 2011рік, забруднень атмосферного повітря з боку відповідача невиявлено, що також свідчить Висновок державної санітарно- епідеміологічної експертизи від 04.12.07р.

Відповідач ПАТ «Термолайф» є юридичною особою, згідно статуту, відомостей про внесення до єдиного реєстру підприємств, том 5 акр.с.42.

Згідно протоколу від 04.11.2007 року том 1 арк спр 32 АЗТЛ «Харківському коксовому заводу» було надано дозвіл -247, -35 на викиди в атмосферу.

Згідно дозволу від 23.06.2009 року том 5 арк.с.93 ПАТ «Термолайф» було надано дозвіл 0-117 на викиди в атмосферу.

Згідно акту №905/07-46 перевірки том 1 арк.с. 34 відповідача забруднення навколишнього середовища в діях відповідача невстановлена.

Згідно акту №3.2/128 від 08 лютого 2011року по результатам перевірки відповідача порушень забруднення навколишнього середовища не виявлено

Згідно акту №2136 від 21 грудня 2011року санітарно-епідеміологічного обстеження обєкта по результатам перевірки навколишнього середовища, забруднюючої речовини в навколишнім середовищі не виявлено.

Згідно акту №1186-3.1,3.2,3.5, №1435-3.1,3.2,3.5 від 19-30 липня 2010р. №3.2/128 від 08 лютого 2011р. №1366 від 14 жовтня 2011 року, №1657 від 27 вересня 2011р., №1522 від 07 вересня 2011р., 575-3.1 від 02 серпня 2011р., №3.2/169 від 06 лютого 2012р. санітарно-епідеміологічного обстеження обєкта порушень забруднення навколишнього середовища не виявлено

Згідно акту №960/07-46 від вересня-жовтня 2011року, 805/07-46 від травня-серпня 2011, ОСОБА_2 1, 7, проведеною перевіркою встановлено дотримання природоохоронного законодавства, порушень не виявлено

11 серпня 2011 року Державної екологічної інспекції у Харківської області було ухвалено припис відповідачу про здійснення заходів щодо охорони навколишнього середовища.

09.08.2011р. було складено акт Управління державної інспекції цивільного захисту та техногенної безпеки, порушень навколишнього середовища не виявлено, встановлення відсутність планів заходів щодо запобігання техногенної безпеки.

За рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради №1178 від 21.09.2005 року відповідачу надано дозвіл на будівництво майданчика для збереження сипучих матеріалів згідно техніко-економічних обґрунтувань том 2 акр.с. 184-188 та результатів проведення суспільної екологічної експертизи том 2 арк с.189-195, висновку державної санітарно- епідеміологічної експертизи, дозволу міністерства охорони навколишнього середовища.

Згідно висновку експертизи №63.2-010263-05 від 07 лютого 2004 р. техніко економічного обґрунтування, проект відповідає вимогам нормативно правових актів з охорони праці.

Згідно висновку том 14 арк с. 3 від 24.02.201006р. №112 визначено що проект кокової батерії АТЗТ «Харківський коксовий завод» має позитивний висновок реконструкції коксової батареї.

Том 15 арк.с.147, том 16 арк.с.14, згідно якого виконавчий лист про тимчасове вилучення доказів у відповідача ПАТ «Харківський коксовий завод» на підставі ухвали суду було повернуто без принняття до виконання.

Згідно постанови від 31.03.2017 р. том 16 арк.с.64 було закінченно виконавче провадження.

Згідно висновку 63.2.01.5.01-1032.12 том 15 арк.с.233 за результатами проведеної експертизи мтану охорони праці та безпеки ПАТ «Харківький коксовий завод» додержено вимог законодавства.

За договором від 12 липня 2004р. оренди ЗАТ «Харківський коксовий завод» була надана земельна ділянка для обслуговування для обслуговування будівель, яка є землею промисловості том 5 арк.с.100.

Згідно актів щорічного періодичного огляду працівників підприємства захворювань не виявлено том 2.

Згідно звітності захворювання у хворих мешкаючих в районе знаходження відповідача за 2011 рік том 3 арк.с. 6-43 захворювань повязаних з забруднення оточуючого середовища не виявлено

Згідно довідки №4310 том 1 арк.с.3, у позивачки відсутні відомості про професійне захворювання, мається астма, пневмофіброз, дерматит та інші захворювання.

В матеріалах справи том 2 акр с. 11-178 мається копія медичних відомостей щодо стану здоровя позивачки, які вказують на наявність захворювань у позивачки по яким позивачка проходила лікування.

Згідно висновка комісійної експертизи №122-КЕ/2014 том 4 арс117-265 наступне: встановлені у ОСОБА_3 захворювання не повязані зі способом життя, віку статі, психосоціальних чинників та інше у тому числі акторів впливу зовнішнього середовища. Отже, експертизою не встановлено отруєнням та заподіяння здоровю позивачки діяльність відповідачів підприємств.

Вимогами статті 12 ч.3 ЦПК України визначено: Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ч.1 ЦПК України визначено: Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З аналізу досліджених доказів та вказаних норм закону, позивачкою не доведено суду, що відповідачів в свої діяльності заподіяли шкоду здоровю позивачки. Єдиним та допустимим доказом в данному випадку який би свідчив про наявність заподіяння шкоди позивачка може бути висновок експерта. Але, як висновок комісійної експертизи так і інші докази у своєї сукупності свідчать, що від діяльності відповідачів неякої шкоди як позивачки та іншим особам не заподіяно.

Крім того, статтею 23 ЦК України визначено:

1. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

2. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Вимогами статті 276 ЦК України визначено

1. Орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, фізична особа або юридична особа, рішеннями, діями або бездіяльністю яких порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобов'язані вчинити необхідні дії для його негайного поновлення.

2. Якщо дії, необхідні для негайного поновлення порушеного особистого немайнового права фізичної особи, не вчиняються, суд може постановити рішення щодо поновлення порушеного права, а також відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням.

Вимогами статті 282 ЦК України визначено: Фізична особа має право вимагати усунення небезпеки, створеної внаслідок підприємницької або іншої діяльності, яка загрожує життю та здоров'ю.

Вимогами статті 1167 ЦК України визначено: Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Враховуючи вказані норми матеріального права, на підставі яких позивачкою заявляються вимоги та враховуючи аналіз наведених доказів, які свідчать про відсутність заподіяння позивачки шкоди. Наявні в матеріалах справи листи переписки, на думку суду не можуть в данному випадку бути доказами по справі, т.я. заподіяння шкоди особи може бути підтверджено тільтки висновком експерта, що є підставою для відмови в задоволенні вимог.

Крім того, вимогами статті 4 ЦПК України визначено: Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Таким чином, відповідно до вказаної норми закону, суд розглядає правовідносини які мали місце до часу звернення до суду.

Враховуючи, що позивачка звернулась до суду 23.05.2012р., а тому судом не можуть бути прийняти докази в якості обґрунтування правової позиції які датовані після 23.05.2012р., а саме: ОСОБА_22 №885 від 13 червня 2012р., Дозвіл №0 від 07.11.2012 року том 5 арк.с.97, АЗТЛ «Харківському коксовому заводу» було надано дозвіл на викиди в атмосферу, Дозвіл ПАТ «Термолайф» від 23.10.2014р. том 5 акр.с.178, Договор оренди ПАТ «Термолайф» том 5 арк.с.100 та інши. Наявні листу відповіді позивачки з боку відповідачів, на думку суду не несуть не якої інформації як докази у справі, а тому не можуть бути прийняти судом до уваги.

Керуючись ст.11, 15, 62, 81, 169, 203, 213, 215, 223. 226, 263, 265, 282-284, 289, ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Харківський коксовий завод», приватного акціонерного товариства «Термолайф», ОСОБА_5 екології та природних ресурсів України, ОСОБА_5 охорони здоровя України, Державної служби геології та надр України, Харківської міської ради Харківської області, Прокуратури Харківської області, Головного Управління Державної фіскальної служби у Харківській області, Державної екологічної інспекції у Харківській області, Жовтневої районної державної адміністрації Харківської міської ради, Департаменту державної архітектурно будівельної інспекції у Харківській області, управління Держсанепідемслужби у м. Харкові в особі Головного управління Держсанепідемслужби у Харківській області, Жовтневого районного відділу ГУ ДСНС України у Харківській області в особі Головного управління державної служби надзвичайних ситуацій у Харківській області, Департаменту екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації, Науково дослідного інституту гігієни праці та професійних захворювань в особі Харківського національного медичного університету, Департаменту охорони здоровя Харківської обласної державної адміністрації, Департаменту охорони здоровя Харківської міської ради, Харківського обласного бюро судово медичної експертизи, Комунального закладу охорони здоровя «Харківська міська поліклініка № 22», Державного підприємства «Гипрококс», Головного управління Держпраці у Харківській області, Українського науково дослідного вуглехімічного інституту, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, судді Жовтневого районного суду м. Харкова Труханович Вікторії Валеріївни, судді Харківського окружного адміністративного суду Спірідонова Михайла Олександровича про усунення шкоди життю і здоровю та відшкодування шкоди, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі Апеляційна скарга на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення або виклику учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільно-процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В.М. Євтіфієв