Справа № 323/234/18
№ провадження 2/323/264/18
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

21.03.2018 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області в складі головуючої судді Фісун Н.В., за участю секретаря Сабліної А.А., розглянувши на підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області про визнання права власності на спадковий будинок,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому вказує, що 19 серпня 1997 року померла його мати ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в селі Преображенка Оріхівського району Запорізької області по вулиці Гагаріна, буд. 225. Позивач прийняв спадщину матері, оскільки на час її смерті був зареєстрований і проживав разом з нею. Але отримати свідоцтво про право на спадщину на вищевказане спадкове майно він не може через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок, про що нотаріусом надано відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Тому позивач просить визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_1, право власності на спадщину, що залишилася після померлої 19 серпня 1997 року ОСОБА_2, у вигляді житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, розташованого на земельній ділянці площею 0,8000 га, за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, село Преображенка по вулиці Гагаріна, буд. 225 (двісті двадцять пять), з правом реєстрації у відповідних органах.

Представник позивача, ОСОБА_3, у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, на позовних вимогах наполягав.

Відповідач, представник Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, заперечення щодо позовних вимог відсутні.

Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази надані стороною вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, 19 серпня 1997 року померла мати позивача ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №035990 видане виконавчим комітетом Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області 25.08.1997 року /а.с.4/.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР від 1963 року спадкоємцем першої черги спадщини за законом, що відкрилася після померлої ОСОБА_2 є її син ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії III-УР №127445 від 21 липня 1961 року /а.с.5/.

Позивач спадщину прийняв в порядку ст. 549 ЦК УРСР від 1963 року: подачею заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини, фактичним вступом у володіння і користування майном, оскільки на час її смерті був зареєстрований і проживав разом з нею, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області від 21.01.2002 року №242/а.с.32/.

Державним нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області було заведено спадкову справу №92/2002. Згідно копії спадкової справи інші спадкоємці спадщини за законом, що відкрилася після померлої ОСОБА_2 відсутні. До складу спадкового майна входить: житловий будинок за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, с. Преображенка, вул. Гагаріна, 229 /а.с.26-45/.

Позивач звернувся до державного нотаріуса Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який розташований за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, с. Преображенка, вул. Гагаріна, 229 /а.с.28/.

26.01.2018 року постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії державним нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області ОСОБА_4 ОСОБА_1 відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлої 19 серпня 1997 року гр. ОСОБА_2, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, с. Преображенка, вул. Гагаріна, 229. /а.с.11/.

Судом встановлено, що відповідно до виписки з погосподарського обліку Преображенської сільської ради №180 від 30 січня 2018 року згідно запису №00294 погосподарської книги №4 Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в селі Преображенка Оріхівського району Запорізької області по вулиці Гагаріна, буд. 229, обліковується за померлою ОСОБА_2. Але рішенням виконавчого комітету Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області від 27.10.2017 року №175 з метою впорядкування нумерації будинків, с. Преображенка вказаному домоволодінню змінено адресу з Запорізька область, Оріхівський район, с. Преображенка, вул. Гагаріна, 229 на Запорізька область, Оріхівський район, с. Преображенка, вул. Гагаріна, 225 /а.с.6/.

Згідно копії технічного паспорту, виданого фізичною особою підприємцем ОСОБА_5, право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок розташованийна земельній ділянці площею 0,8000 га, за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, с. Преображенка, вул. Гагаріна, 225, до складу якого входять: житловий будинок літ. «А», сарай літ. «Б», літній душ літ «В», літня кухня літ. «Г», господарська будівля літ. «Д», убиральня літ «Е», паркан №1, ворота з хвірткою №2, басейн №3, колодязь №4, не зареєстровано /а.с.7/.

Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. З зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Станом на час набуття спадкодавцем спадкового майна були чинними Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, а також Перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджені заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року.

Зазначені нормативні акти передбачали обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинностіЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві.

Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину за за законом, але оформити своє право на спадщину позивач не може, оскільки право власності на житловий будинок було зареєстроване за ОСОБА_2 на паперових носіях у погосподарській книзі Преображенської сільської ради.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р.та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Правова позиція суду щодо можливості захисту права власності позивача шляхом його визнання ґрунтується на практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" підлягає використанню національними судами України як джерело права.

Так, у рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "CaseofOneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності.

Оскільки право власності набувається з підстав встановлених цивільним законодавством, суд вважає, що спосіб, визначений позивачем поновити порушене право власності спадкоємця передбачений законом та заповітом, тому позовні вимоги необхідно задовольнити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12, 76, 81,82, 200, 245, 265 ЦПК, ст. ст.16,Цивільного кодексу України, ст. ст. 529,548, 549,-

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 до Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, місце знаходження: вул. Преображенська,3, с. Преображенка, Оріхівського району, Запорізької області про визнання права власності на спадковий будинок, задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_1, право власності на спадщину, що залишилася після померлої 19 серпня 1997 року ОСОБА_2, у вигляді житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, розташованого на земельній ділянці площею 0,8000 га, за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, село Преображенка по вулиці Гагаріна, буд. 225 (двісті двадцять пять), з правом реєстрації у відповідних органах.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХIII Перехідних Положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлений 22 березня 2018 року.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_6