Провадження № 2-о/592/26/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:

головуючого судді Косолап М.М.,

за участю секретаря Павлович Ю.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Сумська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

Представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду у порядку окремого провадження з заявою у якій просить встановити факт, що Державний акт на право власності на землю серії РЗ № 404149 виданий 24.09.2002 р. Сумською міською радою ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про спільну часткову власність земельної ділянки загальною площею 1546 кв.м. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована у місті Суми, вулиця Садова, 24, дійсно було видано на 20/100 частини зазначеної земельної ділянки.

Заява мотивована тим, що 20.07.2014 р. померла бабуся заявника ОСОБА_3, яка за життя склала заповіт і заповіла йому належні їй частину будинку з господарськими будівлями та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства та обслуговування житлового будинку і господарських споруд за адресою: м. Суми, вул. Садова, 24. З метою оформити спадкове майно після смерті спадкодавця він звернувся до нотаріуса, але постановою нотаріуса йому відмовлено у звязку з тим, що у Державному акті на право власності на землю РЗ № 704149 виданого 24.09.2002 р. помилково не зазначені частки, що стало підставою для звернення до суду.

Державний акт про право власності на землю видано на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.04.2002 р. за якими ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 отримали у спадок в рівних частинах 20/100 частин домоволодіння та 20/100 частин земельної ділянки, проте Державний акт видано не на 20/100 частин земельної ділянки, а на всю земельну ділянку. У звязку зі смертю ОСОБА_3, а також у звязку з тим, що з 01.01.2014 р. Державні акти на право власності на земельну ділянки не видаються у заявника відсутня можливість у інший спосіб виправити помилку у Державному акті на право власності на землю.

У судовому засіданні 09.02.2018 р. представник заявника ОСОБА_2 заяву підтримав, указував на відсутність спору про право. 29.03.2018 р. подав заяву про розгляд заяви без заявника та його представника.

Заінтересована особа - Сумська міська рада подала відзив на заяву, відповідно до якого не заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення від 15.12.2017 р.

У судовому засіданні 09.02.2018 р. представник заінтересованої особи ОСОБА_6 проти задоволення заяви не заперечував, 29.03.2018 р. у судове засідання не прибув.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заяву слід залишити без розгляду, оскільки під час розгляду заяви виявлено спір про право.

Судом встановлено, що 10.10.2014 р. ОСОБА_1 звернувся з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті баби ОСОБА_3 (а.с. 8).

10.05.2013 р. ОСОБА_3 вчинила заповіт, яким належну йому частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та обслуговування житлового будинку і господарських споруд за адресою: м. Суми вул. Садова, 24 заповіла онуку ОСОБА_1 Заповіт посвідчено секретарем сільської ради с. Локня Сумського району Сумської області (а.с. 38).

На підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим завідуючим Другої Сумської державної нотаріальної контори 05.04.2002 р. спадкоємцями майна ОСОБА_7 в рівних частинах є кожний: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Садкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з 20/100 частин домоволодіння, яке складається з житлового будинку по вул. Садова, 24 у м. Суми, розташованого на приватизованій земельній ділянці загальною площею 1546 кв.м. 20/100 частин приватизованої земельної ділянки наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель; ведення особистого підсобного господарства.

24.09.2002 р. видано Державний акт на право приватної власності на землю ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.04.2002 р. їм передано у спільну часткову власність в рівних частинах земельну ділянку площею 0,1546 гектарів в межах згідно планом. Земельна ділянка розташована у м. Суми, вул. Садова, 24. Землю передано для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 18213.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, державного нотаріуса Другої Сумської державної нотаріальної контори від 20.10.2017 р. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину, оскільки у державному акті на право приватної власності на землю не зазначені частки, а виданий як на всю земельну ділянку, не має можливості оформити спадщину після померлої 20.07.2014 р. ОСОБА_3, а тому у судовому порядку необхідно визначити конкретну частку земельної ділянки, що належить ОСОБА_3

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна наявний запис щодо обєктів нерухомого майна станом на 05.03.2018 р.:

- земельна ділянка кадастровий номер :19:029:0042, площею 0,0249 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства за адресою: м. Суми, вул. Садова, земельна ділянка 24, вид власності спільна часткова, розмір частки 20/100 дата реєстрації 09.08.2017 р. власники ОСОБА_8

- земельна ділянка кадастровий номер :19:029:0021, площею 0,1 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: м. Суми, вул. Садова, земельна ділянка 24, вид власності спільна часткова, розмір частки 20/100 дата реєстрації 09.08.2017 р. власники ОСОБА_8

- домоволодіння за адресою: Сумська обл., м. Суми, вулиця Садова, будинок 24 на праві спільної часткової власності зареєстровано за наступними співвласниками: ОСОБА_5 20/300; ОСОБА_4 20/300; ОСОБА_3 20/300; ОСОБА_9 20/100, ОСОБА_10 9/100, ОСОБА_11 22/100, ОСОБА_12 9/100.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 р. № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Крім того, у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 зазначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відмовляючи у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 державний нотаріус Другої Сумської державної нотаріальної контори у постанові від 20.10.2017 р. розяснив останньому необхідність у судовому порядку визначити конкретну частку земельної ділянки, що належить ОСОБА_3, а не розмір частки земельної ділянки на яку виданий Державний акт на право власності на землю серії РЗ № 404149 виданий 24.09.2002 р. Сумською міською радою ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Ураховуючи інформацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, що за ОСОБА_3 зареєстровано на праві спільної часткової власності домоволодіння у частці - 20/300, а не 20/100 як вказано у Свідоцтві про право на спадщину за законом, виданим завідуючим Другої Сумської державної нотаріальної контори 05.04.2002 р., суд дійшов висновку, що встановлені судом факти вказують, що під час розгляду заяви в порядку окремого провадження виявлений спір про право, який повинен розглядатись за правилами позовного провадження, оскільки встановлення факту пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Враховуючи зазначене, оскільки під час розгляду заяви виявлено спір про право, суд вважає за необхідне залишити заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Сумська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення - без розгляду, розяснивши заявнику право подати позов на загальних підставах.

Керуючись ч. 6 ст. 294 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Сумська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без розгляду.

Розяснити ОСОБА_1 право подати позов на загальних підставах.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя М.М. Косолап