Справа №303/6176/17 2/303/172/18
ряд. стат. звіту - 26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2018 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.

при секретарі Славич М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1 до ПАТ «ВіЕс Банк», місцезнаходження м. Львів, вул. Грабовського, 11 та ОСОБА_2, останнє відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 про припинення правовідносин за договором іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ПАТ «ВіЕс Банк» та ОСОБА_2 про припинення правовідносин за договором іпотеки.

Позов мотивований тим, що 22.06.2011 року між позивачем і ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу будинку, який розташований в м. Мукачево, по вул. Червоногірна, 70. На час укладення даного договору будинок під забороною (арештом) та у заставі не перебував. 30.11.2016 року позивач отримав копію заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду від 07.11.2016 року про звернення стягнення на предмет іпотеки. ОСОБА_4 даного рішення вона дізналась, що 06.06.2008 року ОСОБА_2 отримав від ВАТ «Електрон Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк») кредит у сумі 115 000 доларів США зі сплатою відсотків за коритсування кредитом у розмірі 12% річних з кінцевим терміном повернення 03.06.2033 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 06.06.2008 року між ПАТ «ВіЕс Банк» і ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки, згідно якого ОСОБА_2 надав в іпотеку нерухоме майно, а саме той будинок, який вона придбала від останнього. 07.05.2012 року Мукачівським міськрайонним судом було винесено рішення у справі за позовом ПАТ «Фольксбанк» до ОСОБА_2, яким звернуто стягнення на житловий будинок, який належить позивачу. На даний час банк намагається реалізувати дане рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що іпотечний договір є припиненим, оскільки взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки. Разом з тим, обтяження будинку було зареєстровано тільки 21.03.2012 року, тобто піля набуття даного майна у її власність. Враховуючи те, що на момент набуття у власність будинку обтяження іпотекою не було зареєстровано, права у іпотекодержателя щодо даного майна не виникли, що вказує на припинення договору іпотеки.

Позивач ОСОБА_1 в судові засідання не з`являлася, неодноразово надсилала до суду листи про відкладення розгляду справи, мотивуючи це тим, що вона хворіє, однак підтверджуючих документів про це не надавала. Також зазначила, що у разі визнання судом даної причини неявки в судові засідання не поважними, просить суд розглянути справу у її відсутності (а.с. 43, 60).

Представник відповідача ПАТ «ВіЕс Банк» - ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у задоволенні позовних вимог просить суд відмовити, оскільки відсутність обтяження не є підставою вважати припиненим договір іпотеки по кредиту. Права іпотекодержателя виникають у кредитора після нотаріального посвідчення іпотечного договору, а не в момент реєстрації обтяження, як вказує позивач у своєму позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином про причину неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд прийшов до наступного висновку.

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 07.11.2016 року позов ПАТ «ВіЕс Банк» до ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки був частково задоволений (а.с. 8-11).

ОСОБА_4 про державну реєстрацію прав №30471199 від 01.07.2011 року вбачається, що домоволодіння за адресою: м. Мукачево, вул. Червоногірна, 70, на підставі договору купівлі-продажу, на праві приватної власності належить ОСОБА_1 (а.с. 12).

Згідно Договору купівлі-продажу будинку з розстрочкою платежу від 22.06.2011 року ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_1 майно, а саме домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Мукачево, вул. Червоногірна, 70, Закарпатської області (а.с. 13-17).

06.06.2008 року між ВАТ «Електрон Банк» і ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір №KF 49826, відповідно до якого останній отримав грошові кошти у розмірі 115 000 доларів США, строком на 15 років. Цього ж числа, з метою виконання умов Кредитного договору, між сторонами був укладений Іпотечний договір, згідно якого останній передав в іпотеку нерухоме майно, разом з його при належностями, за адресою: м. Мукачево, вул. Червоногірна, 70, Закарпатської області.

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 15.03.2011 року позов ПАТ «Фольксбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору був задоволений та стягнуто з останнього на користь ПАТ «Фольксбанк» заборгованість у розмірі 1 292 541,72 гривень.

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 07.05.2012 року позов ПАТ «Фольксбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на житловий будинок був задоволений та звернуто стягнення на житловий будинок №70 по вул. Червоногірна в м. Мукачево шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах, в межах процедури виконавчого провадження.

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 28.07.2017 року позов ПАТ «ВіЕс Банк» до ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки був частково задоволений.

Відповідно до вимог ст.23 ЗУ Про іпотеку: у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Відповідно до п.36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 р. №5 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин роз'яснено, що у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, суди мають враховувати, що іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки (ст.23 ЗУ Про іпотеку). Проте, якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, який є відмінним від боржника, такий спадкоємець не несе відповідальності перед іпотекодержателем за виконання основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимог іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.

Згідно ч.1 ст.33 ЗУ Про іпотеку у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч.1 ст.37 ЗУ Про іпотеку іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Таким чином в даному випадку спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки узгоджуються з нормами чинного законодавства, насамперед ст.ст.36, 37 ЗУ Про іпотеку, якими не виключається можливість звернення стягнення шляхом набуття права власності на предмет іпотеки за рішенням суду. У цих нормах задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття ним права власності на предмет іпотеки ототожнюється передусім із способом звернення стягнення, який, поряд з іншими, може застосовуватися судом.

Тому, іпотекодержатель на підставі ч.2 ст.16 ЦК України має право вимагати застосування його судом.

Також, п. 39 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин передбачено, що з урахуванням положень ч.3 ст.33, ст.36, ч.1 ст.37 ЗУ Про іпотеку іпотеко держатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 придбала житловий будинок, який є предметом іпотеки, і внаслідок переходу права власності іпотека є дійсною і для неї. Крім цього, вона набула статусу іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обовязки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття нею права власності на предмет іпотеки.

При таких обставинах, поданий позов позивачем є безпідставним та необґрунтованим, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 263, 526, 530, 610, 1054 ЦК України, ст. 23 ЗУ Про іпотеку, ст.ст. 2, 19, 23, 76-83, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

РІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання припиненими прововідносини за договором іпотеки будинку від 06.06.2008 року, укладеним між ВАТ «Електрон Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк») та ОСОБА_2, яким надано в іпотеку нерухоме майно, а саме, будинок загальною площею 164,80 кв.м., який розташований в м. Мукачево, по вул. Червоногірна, 70 - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області протягом тридц`яти днів з дня його проголошення.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір