Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3786/16-ц
Провадження №: 2-п/332/15/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Яцуна О.С., за участю секретаря Вельможко Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 05.01.2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05.01.2017 року по справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи це тим, що вона не була повідомлена про розгляд справи належним чином, оскільки не отримувала повістки про виклик у судові засідання. Крім того, ОСОБА_1 в своїй заяві вказує на те, що 28.11.2007 року не укладала з ПАТ КБ «Приватбанк» жодного кредитного договору, а посилання банку на розрахунки заборгованості за договором, Умови та правила надання банківських послуг, тарифи банку не підтверджують факт отримання заявником кредитних коштів, не містять підпису заявника, при цьому судом не встановлено наявності належних і допустимих доказів на підтвердження того, що саме ці умови розуміла відповідач, підписуючи заяву позичальника. Також зазначає, що судом необґрунтовано взято період стягнення заборгованості, оскільки позивачем пропущено загальну та спеціальну позовну давність для звернення до суду з вимогами до відповідача. У звязку із зазначеним просила скасувати вищевказане заочне рішення.

В судове засідання заявник не зявилась, від представника заявника адвокат ОСОБА_2, надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та за відсутності заявника, підтримала вимоги, викладені в заяві.

Від представника ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_3, надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення заперечував.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, 05.01.2017 року Заводським районним судом м. Запоріжжя винесено заочне рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 12989,01 грн. та судового збору в розмірі 1378,00 грн.

ОСОБА_1 поважність причин неявки в судове засідання обґрунтовує неотриманням судових повісток, однак з матеріалів справи вбачається, що вона належним чином повідомлялась про час та дату розгляду справи шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог п. 5 ст. 74 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Заявником не надано доказів, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду.

Крім того, до заяви про перегляд заочного рішення не додані докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, та не були досліджені судом, а також не зазначені обставини, які могли б вплинути на зміст ухваленого за результатами заочного розгляду справи рішення суду.

Посилання ОСОБА_1 щодо не укладення нею кредитного договору з ПАТ КБ «Приватбанк» спростовуються наявною в матеріалах справи копією заяви від 28.11.2007 року, з якої вбачається, що заявник просила відкрити рахунок та оформити на своє імя кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, була ознайомлена та згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді.

Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як з'ясовано судом та підтверджено матеріалами справи, 28.11.2007 року між сторонами в письмовій формі був укладений договір, який складається з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, тарифів банку.

Посилаючись в заяві про перегляд заочного рішення на нікчемність Умов та правил надання банківських послуг, ОСОБА_1 не враховано, що між нею та банком договір укладено шляхом приєднання позичальника до публічного договору. Також заявником не надано доказів наявності іншої редакції Умов та правил надання банківських послуг, які розуміла відповідач, підписуючи заяву позичальника.

Таким чином, на підставі наданих належних письмових доказів судом встановлено, що між сторонами було укладено договір, відповідно до умов якого, сторонами були прийняті на себе взаємні права та обовязки. Разом з тим, факт отримання кредитної картки та кредитних коштів заявником в заяві про перегляд заочного рішення не оспорювався.

Розрахунок заборгованості, наданий ПАТ КБ «Приватбанк», обґрунтований наявними у справі доказами, здійснений згідно умов кредитного договору в межах заявлених позовних вимог. ОСОБА_1 не спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості.

За змістом ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 до ухвалення рішення у справі заяви до суду про застосування позовної давності не подавала.

Заявником не надано доказів, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а ті докази та обставини, на які заявник посилається в заяві про перегляд заочного рішення не є істотними для правильного вирішення справи і не дають підстав для скасування заочного рішення, у звязку із чим, заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 287, 288 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 Іванівни про перегляд заочного рішення суду від 05.01.2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя О.С. Яцун