Ухвала

28 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 755/8749/16-ц

провадження № 61-6029св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

представник позивача - ОСОБА_3,

відповідачі: Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва у складі судді Яровенко Н. О. від 31 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва у складі колегії суддів: Слободянюк С. В., Кравець В. А., Лапчевської О. Ф. від 19 жовтня 2016 року,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про скасування розпорядження.

Позовна заява мотивована тим, що розпорядженням Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації позивачу незаконно відмовлено в наданні (приєднанні) вільної кімнати, розміром 19,20 кв. м, що звільнилася у комунальній квартирі АДРЕСА_1.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31 травня 2016 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а вирішення спору в цій справі належить до компетенції адміністративних судів.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 19 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено. Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 31 травня 2016 року залишено без змін.

Залишаючи ухвалу суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції виходив із того, що спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані ухвали та передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що спір у цій справі пов'язаний із житловими правовідносинами, а саме - оскарження розпорядження державної адміністрації про відмову в наданні позивачу житлового приміщення, що звільнилося в комунальній квартирі, тому справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У січні 2017 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, в якому зазначили, що оскаржуване розпорядження районної державної адміністрації до позовної заяви не було додано, з його змістом вони не знайомі й є неналежними відповідачами в цій справі, оскільки не є посадовими особами районної державної адміністрації. При цьому вказаним розпорядженням права позивача не було порушено. У зв'язку з викладеним ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6просили касаційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

5 лютого 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із обґрунтуванням підстав, визначених у частині шостій статті 403 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки касаційна скарга містить доводи щодо порушення судами правил предметної юрисдикції.

Керуючись частиною шостою статті 403, частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В :

Справу за позовом ОСОБА_2 до Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про скасування розпорядження передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

Ю. В. Черняк