Справа № 645/3540/17
Провадження № 2/645/289/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2018 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Сілантьєва Е.Є.

за участю секретарів судових засідань - Момот О.І., Петрової Ж.В.

учасники справи:

представники позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, який діяв на підставі договору про надання правових послуг адвоката від 18.06.2015 року та додаткової угоди № 2 від 20.0.52017 р., ОСОБА_5, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги від 17.11.2017 р.

представники відповідача - ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - Лукінчук Роксолана Анатоліївна та Бауман Юрій Тіберійович, які діяли на підставі довіреності від 08.11.2017 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про поновлення на роботі,-

ВСТАНОВИВ:

Стисливий виклад позивача, заперечень відповідача

17 серпня 2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом в якому просив: поновити його на посаді «Експерт досудового врегулювання Управління Північно-Східного регіону Дирекції по збору проблемної заборгованості ТОВ «ОТП Факторинг Україна»; стягнути з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати видання наказу №146-к, тобто з 12.07.2017 р. до дня поновлення на роботі; стягнути на його користь моральну шкоду у розмірі 300 000 грн.; стягнути на його користь витрати на правову допомогу у розмірі 5200 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на наступне - відповідно до наказу №310-к від 12.11.2012 р. був прийнятий на Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на посаду «Експерт сектору досудового врегулювання відділу Північно-Східного регіону Управління по роботі з проблемною заборгованістю в Товаристві з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна». Наказом №44-Д від 12.04.2017 р. (п.1.6), було прийнято рішення про скорочення посади «Експерт з досудового врегулювання управління Північно-Східного регіону Дирекції по збору проблемної заборгованості, з робочим місцем в м. Харків, ОСОБА_3.». Наказом №124-к від 22.06.2017 р. Позивача було звільнено з роботи з 26.06.2017 р. у зв'язку із скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Пізніше наказом №146-к від 12.07.2017 р. внесено зміни в наказ №124-к та змінено дату звільнення з 26.06.2017 р. на з 10.07.2017 р. Позивач вважає своє звільнення незаконним. Так, позивач зазначив, що Відповідачем було порушено процедуру попередження про вивільнення, оскільки він чекав свого звільнення 25.06.2017 р., тобто рівно через два місяці після отримання попередження про подальше вивільнення. Позивач також зазначає, що Відповідачем було невстановлено переваг у залишенні на роботі, оскільки зі слів Позивача він має найвищу кваліфікацію та продуктивність праці серед інших працівників ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Як стверджує Позивач, Відповідач зобов'язаний був запропонувати йому всі вакантні на підприємстві вакансії, а відтак було допущено порушення вимог ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України. Також, Позивач покликався на те, що Відповідачем не отримано жодних погоджень у профспілкового органу, а саме у ППО ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Позивач також зазначає, що жодних повідомлень, документів на адресу профспілки від Відповідача не надходило. При обґрунтуванні вимоги щодо стягнення моральної шкоди з Відповідача у сумі 300 000 грн., Позивач покликався на наявність порушень трудового законодавства з боку Відповідача, яке призвело до моральних страждань, порушення нормальних життєвих зав'язків тощо.

В судовому засідання позивач та представники позивача - адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які діяли на підставі Договорів про надання правової допомоги та ордерів, підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили їх задовольнити та надали пояснення згідно заявленим вимогам.

Представники відповідача Лукінчук Р.А., Бауман Ю.Т., як діяли на підставі довіреностей, в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, підтримали письмові заперечення та зазначили, що позовні вимоги є необґрунтованими та надуманими, а також пояснили, що згідно з ч. 3 ст. 64 Господарського кодексу України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» були дотримані вимоги чинного законодавства України при скороченні штату працівників.

Також, представник відповідача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - Лукінчук Р.А., яка діяла на підставі довіреності № 01 від 08 листопада 2017 року, надала суду письмові заперечення, зміст яких оголосила у судовому засіданні, відповідно до яких, починаючи з 12 листопада 2012 року ОСОБА_3 дійсно перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», відповідно до наказу №310-к від 12 листопада 2012 року. Трудові відносини із Позивачем були припиненні на підставі наказу №124-к від 22 червня 2017 року, із змінами внесеними наказом №146-к від 12 липня 2017 року з 10 липня 2017 року та Товариством з обмеженою відповідальністю «О'ГП Факторинг Україна» були дотримані вимоги чинного законодавства України при скороченні штату працівників, що підтверджується наступним. ОСОБА_3 письмово було повідомлено про наступне скорочення штату (чисельності) працівників ТОВ «О'ГП Факторинг Україна». Відповідне повідомлення було отримано Позивачем 25 квітня 2017 року, про що свідчить його підпис під текстом повідомлення. Наказ про звільнення ОСОБА_3№124-к було видано 22 червня 2017 року. Так, відповідно до вказаного наказу, останнім робочим днем працівника вважалося 26 червня 2017 року. Із аналізу норм КЗпП вбачається, що таке положення Кодексу законів про працю України гарантує працівнику захист від раптового звільнення, оскільки роботодавець зобов'язаний повідомити працівника про подальше вивільнення не менше ніж за два місяці до запланованої дати. При цьому, жодних обмежень щодо повідомлення раніше ніж за два місяці про можливе звільнення не встановлено. Щодо ствердження Позивача про те, що роботодавцем не було перевірено кваліфікацію та продуктивність праці працівників, що призвело до його незаконного звільнення, зазначив, що як вбачається із службової записки начальника управління Північно-Східного регіону Михайлова О.І., що датована 28 березня 2017 року та доданих показників виконання персональних планів працівниками управління Північно-Східного регіону, ОСОБА_3 за 2016 рік в цілому виконав тільки на 48.04%. В той же час, інші працівники управління Північно-Східного регіону ТОВ «ОТП Факторинг Україна» виконували план в середньому на 111%. Щодо не запропонування позивачу всі наявні на підприємстві вакансії пояснив, що в період з 12 квітня 2017 року по 26 червня 2017 р. в штаті ТОВ «ОТП Факторинг Україна» були наявні вакантні посади, проте Позивач не відповідав жодній з них за і кваліфікаційними вимогами (освіта, досвід роботи, спеціальні знання та вміння). Окрім того, були відсутні будь-які вакансії в управлінні Північно-Східного регіону, в тому числі у м. Харків. Щодо відсутності погодження профспілкового органу наказу про необхідність внесення змін у структуру і штатний розпис підприємства, зазначив, що нормами чинного КЗпП не передбачено обов'язок роботодавця отримувати погодження профспілкової організації на внесення змін в штатний розпис. Також, зазначив, що відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди заявленої позивачем, оскільки права позивача у сфері трудових відносин не порушено, а відтак відсутні правові підстави покладення на ТОВ «ОТП Факторинг України» обов'язку відшкодувати моральну шкоду. Представник просив суд звернути увагу на той факт, що з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до суду із позовною заявою про поновлення па роботі та стягнення заробітної плати з час вимушеного прогулу лише 17.08.2017 р., тобто через 2 місяці з дня, коли останній фактично дізнався про звільнення. Відтак, вважає, що Позивачем було пропущено строк звернення до суду без поважних причин.

Також, у судовому засіданні 12 лютого 2017 року, представник відповідача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - Лукінчук Р.А., вказала на помилковість викладених у запереченнях проти позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» від 10.11.2017 року № 7/3 , а також висловлених усно поясненнях представника ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з приводу наявності на ТОВ «ОТП Факторинг Україна» будь-яких вакансій, оскільки після проведення перевірки запитуваних судом обставин, належними доказами підтверджено відсутність будь-яких обставин та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у період з 12.04.2017 року по 10.07.2017 року. Крім того вказала, що належних доказів на спростування зазначеної інформації позивачем суду не надано.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

21 серпня 2017 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено судове засідання.

30 серпня 2017 року до суду від виконуючого обов'язки директора ТОВ «ОТП Факторинг Україна» Коршун А. надійшла апеляційна скарга на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова про відкриття провадженя та призначення у судове засідання від 21.08.2017 р. з підстав недотримання правил підсудності.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 04.10.2017 року апеляційну скаргу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відхилено та ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 серпня 2017 року - залишено без змін.

08 грудня 2017 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_5 про витребування доказів та витребувано з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» : довідку стосовно розміру заробітної плати позивача ОСОБА_3, аналіз результатів продуктивності праці та кваліфікації позивача ОСОБА_3 за 2017 рік, посадову інструкцію експерта досудового врегулювання Управління Північно - Східного регіону Дирекції по збору проблемної заборгованості ТОВ «ОТП Факторинг України» ОСОБА_3 Зазначені документи були надані стороною відповідача, крім аналізу результатів продуктивності праці та кваліфікації позивача ОСОБА_3 за 2017 рік, оскільки відповідно довідки ТОВ «ОТП Факторинг Україна» під час вірусної атаки (вірус Petja.A), яка відбулась 27.06.2017 року була пошкоджена інформаційна система ТОВ «ОТП Факторинг України».

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що подальший розгляд цієї справи належить проводити за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України, в частині, у якій вони не встановлюють нових обов'язків, не скасовують чи не звужують прав, що належні учасникам судового процесу, чи не обмежують їх використання.

В свою чергу, відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Ці правила визначаються ухвалою суду про відкриття провадження (п.п.4 ч.2 ст.187 ЦПК України).

Враховуючи положення ст.ст. 19, 274 ЦПК України, справа розглядається судом за правилами загального провадження, проти чого сторони не заперечували.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Наказом №310-к від 12.11.2012 р. ОСОБА_3 був прийнятий на посаду - Експерт сектору досудового врегулювання відділу Північно-Східного регіону Управління по роботі з проблемною заборгованістю Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна».

Відповідно до наказу №258-к від 24.09.2015 р. ОСОБА_3 було переведено на посаду експерта досудового врегулювання Управління Північно-Східного регіону Дирекції по збору проблемної заборгованості з робочим місцем в м. Харків.

Як вбачається із наказу №44-Д від 12.04.2017 р. «Про скорочення», у зв'язку з скороченням обсягів проблемної заборгованості, і як наслідок - виробничого навантаження на працівників Дирекції по збору проблемної заборгованості ТОВ «ОТП Факторинг Україна», керуючись ст. 64 Господарського кодексу України, було прийнято рішення про скорочення 7 (семи) посад, серед яких посада експерта досудового врегулювання Управління Північно-Східного регіону Дирекції по збору проблемної заборгованості з робочим місцем в м. Харків.

Наказом №124-к від 22.06.2017 р. ОСОБА_3 було звільнено з посади експерта досудового врегулювання Управління Північно-Східного регіону Дирекції по збору проблемної заборгованості з робочим місцем в м. Харків ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з 26.06.2017 р. у зв'язку з скороченням штату (чисельності) працівників, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України. Як підставу зазначено наказ № 44-Д від 12.04.2017 р. та повідомлення про припинення трудового договору у зв'язку з скороченням штату (чисельності) працівників від 12.04.2017 р. №7128.

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 12.07.2017 р. о 17 год. 06 хв. було отримано засобами поштового зв'язку листок непрацездатності серії АГФ №996590, виданий 22.06.2017 р. Харківською міською поліклінікою №11 на ім'я ОСОБА_3, що підтверджено належними доказами.

Судом досліджено листок непрацездатності серії АГФ №996590, виданий 22.06.2017 р. Харківською міською поліклінікою №11, відповідно до якого ОСОБА_3 перебував на лікарняному у період з 23.06.2017 р. по 08.07.2017 р.

12 липня 2017 р. у зв'язку з отриманням листка непрацездатності серії АГФ №996590 від 22.06.2017 р. було видано наказ №146-к про внесення змін до наказу №124-к від 22.06.2017 р. «Про звільнення ОСОБА_3.» в частині дати звільнення. В п.1 наказу №124-к від 22.06.2017 р. дату звільнення змінено з «26.06.2017 р.» на «10.07.2017 р.», тобто на перший робочий день після лікарняного.

Мотивувальна оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши надані сторонами письмові докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 51 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Розірвання трудового договору з підстав, передбачених п. 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 ст. 40 КЗпП, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник (ч.1 ст. 43 КЗпП).

Отже, аналізуючи зміст п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України та п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов'язані із звільненням за п.1 ст. 40 КзпП України, суду зобов'язані з'ясувати, зокрема, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, скорочення штату, чи додержано власником норм законодавства, що регулюють вивільнення працівників, які є докази щодо змін в організації виробництва в праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник чи уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника за його згодою на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяця про наступне вивільнення.

Частиною 3 статті 64 Господарського кодексу України надано право підприємству самостійно визначати організаційну структуру, установлювати чисельність працівників і штатний розпис, відповідно, в разі виробничої потреби, скорочувати штат або чисельність працівників.

Відтак, судом досліджена службова записка начальника управління Північно-Східного регіону Михайлова О.І. на ім'я Директора по збору проблемної заборгованості ТОВ «ОТП Факторинг Україна» від 28.03.2017 р., з якого вбачається, що особливо знизилося навантаження на експертів з досудового врегулювання, що знаходяться в м. Харків та запропоновано розглянути можливість скорочення двох експертів з досудового врегулювання базуючись на показниках ефективності а 2016 рік. До записки додано показники «Персональное выполнение плана» (мовою оригінала) за 2016 рік.

З службової записки Директора по збору проблемної заборгованості на ім'я Директора ТОВ «ОТП Факторинг Україна» від 29.03.2017 р. встановлено, що в деяких регіональних управліннях та управлінні по збору беззаставних кредитів Дирекції по збору проблемної заборгованості ТОВ «ОТП Факторинг Україна» протягом останніх місяців спостерігається зменшення навантаження на працівників, що здійснюють досудове врегулювання. Також, встановлено, що у 2017 році відбулося зменшення фонду заробітної плати. Виходячи з таких обставин, керівнику ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було запропоновано скоротити посади менеджера у сфері операцій з заставним майном з робочим місцем в м. Київ в управлінні Київського регіону, двох експертів з досудового врегулювання з робочим місцем в м. Харків, в управлінні Північно-Східного регіону та інших. Всього 8 посад.

Суд приймає до уваги пояснення представника відповідача, які він надав у судовому засіданні, що скорочення на підприємстві мають періодичний характер, оскільки перші скорочення у Відповідача мали місце ще у 2015 році, що підтверджує і сам позивач, після чого також були скорочені вакантні посади у 2016 році.

Скорочення обсягу навантаження в останній період також не заперечувалося Позивачем. Відтак, суд приходить до висновку, що у Відповідача дійсно мало місце скорочення штату (чисельності) працівників.

Суд не бере до уваги доводи позивача та представника позивача щодо невиконання обов'язку ТОВ «ОТП Факторинг Україна» щодо звернення до профспілкового органу з приводу скорочення штату працівників ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з наступних причин.

Відповідно до положень ч. 3, 4 ст. 22 Закону України «Про професійні спілки та гарантії їх діяльності», а також ч. 2 і 3 ст. 49-4 КЗпП України, роботодавець повинен надати профспілковій організації інформацію щодо запланованих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом'якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень.

При цьому, вказаними нормами не передбачено обов'язок роботодавця отримувати погодження профспілкової організації на внесення змін в штатний розпис.

У матеріалах справи міститься лист ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до Первинної профспілкової організації ТОВ «ОТП Факторинг Україна», в якому з посиланням на ст. 64 Господарського кодексу України, ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», із зазначенням посад, які планується скоротити орієнтовно у квітні 2017 року з подальшим звільненням працівників у червні 2017 року, було запропоновано профспілковій організації провести спільні консультації та погодити план заходів щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму чи пом'якшенню несприятливих наслідків таких звільнень.

У відповідь на звернення ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було отримано повідомлення щодо припинення діяльності ППО ТОВ «ОТП Факторинг Україна» разом із копіями документів, що свідчать про закінчення процедури ліквідації профспілкової організації за рішенням засновників. Із доданого протоколу №6 позачергових загальних зборів Первинної профспілкової організації ТОВ «ОТП Факторинг Україна» від 05.12.2016 р., вбачається що з дати прийняття рішення припинено повноваження всіх керівних органів Первинної профспілкової організації Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та призначено ліквідатором Кирпича Є.В. Жодних пропозицій щодо проведення спільних заходів чи консультацій отримано не було.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 24.04.2017 р. було внесено запис №5076244 про припинення Первинної профспілкової організації Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" (ППО ТОВ "ОТП Факторинг Україна").

Позивачем не надано доказів того, що він на час прийняття рішення про скорочення штату працівників та звільнення був членом будь-якої іншої профспілкової організації.

Положеннями статті 42 КЗпП України передбачено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п'яти років, з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби.

У судовому засідання представниками відповідача було надано витяг з штатного розкладу, відповідно до якого вбачається, що в Управлінні Північно-Східного регіону Дирекції по збору проблемної заборгованості ТОВ «ОТП Факторинг Україна» посади Експерт з досудового врегулювання з робочим місцем в м. Харків (Case Manager (FCM) обіймає чотири особи - ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_3 та ОСОБА_14

При цьому, суд ставиться критично до доводів представника позивача щодо необхідності проведення порівняння ОСОБА_3 із усіма експертами з досудового врегулювання Управління Північно-Східного регіону, оскільки із наданого Відповідачем штатного розпису вбачається, що в Управлінні Північно-Східного регіону Відділ досудового врегулювання та претензійно-позовної роботи м. Дніпро, який є окремою структурною одиницею.

Судом встановлено, що при визначенні працівників, які підлягають скороченню, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було перевірено кваліфікацію та продуктивність праці працівників, які займають аналогічні посади.

Відповідно до Аналізу результатів порівняння продуктивності праці та кваліфікації, який проведено Відповідачем, були досліджені документи та інші відомості про освіту, про підвищення кваліфікації, про навчання без відриву від виробництва, про тимчасове виконання обов'язків більш кваліфікованих працівників, про досвід трудової діяльності, про виконання норм виробітку (продуктивність праці), про суміщення професій тощо. Дані, наведені в Аналізі підтверджено відповідними документами, що знаходяться в матеріалах справи.

За результатом проведеного аналізу було встановлено, що ОСОБА_3 має нижчу продуктивність праці та кваліфікацію в порівнянні з іншими працівниками.

Посилання представника позивача на наявність у ОСОБА_3 переваг на залишення на роботі, що передбачені частиною другою статті 42 КЗпП України є необґрунтованими, оскільки такі переваги мають працівники, виключно у випадку відсутності різниці у кваліфікації і продуктивності праці.

Положеннями частини другої статті 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При цьому роботодавець зобов'язаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії та роботи, які може виконувати працівник, тобто ті посади, які відповідають кваліфікації працівника.

Дослідивши питання повідомлення позивача про подальше звільнення, відповідно до наявного в матеріалах справи повідомлення про припинення трудового договору зв'язку з скороченням штату (чисельності) працівників від 12.04.2017 за вих. №7128, встановлено, що таке повідомлення було отримано особисто ОСОБА_3 25.04.2017 р., про що свідчить його власний підпис про отримання. Зазначена обставина також визнана Позивачем.

Відповідно до змісту досліджуваного повідомлення, до відома Позивача було доведено, що займана ОСОБА_3, посада підлягає скороченню, а припинення трудового договору відбудеться не раніше ніж через 2 місяці з дати отримання працівником такого повідомлення. При цьому, також вказано, що в разі появи в організації вакантної посади протягом такого терміну, що відповідає кваліфікації та стану здоров'я Позивача, йому буде направлено пропозицію такої роботи.

У судових засіданнях неодноразово позивачем наголошувалося на тому, що у ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на час його звільнення були наявні вакантні посади, однак які конкретно не вказав. При цьому, посилався на визнання такої обставини.

Разом з тим, у судовому засіданні представниками відповідача була подана письмова відмова від визнання такої обставини у зв'язку з помилкою, що була прийнята судом.

На підтвердження відсутності вакансій у ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було надано штатний розпис, з аналізу якого вбачається, що всі наявні посади на підприємстві зайняті, а також довідка відділу кадрів ТОВ «ОТП Факторинг Україна», з якої вбачається, що у період з 12.04.2017 р. по 10.07.2017 р. у зв'язку з відсутністю попиту на робочу силу (вакансії) звітність до Київського міського центру зайнятості не подавалася.

При цьому, в подальшому жодних належних та допустимих доказів на підтвердження доводів Позивача щодо наявності у ТОВ «ОТП Факторинг Україна» вакансій, які могли бути запропоновані Позивачу надано не було.

Відтак, суд приходить до висновку, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було дотримано вимог ст. 49-2 КЗпП України при звільнення ОСОБА_3

Наказом №124-к від 22.06.2017 р. ОСОБА_3 було звільнено з посади експерта досудового врегулювання Управління Північно-Східного регіону Дирекції по збору проблемної заборгованості з робочим місцем в м. Харків ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з 26.06.2017 р. у зв'язку з скороченням штату (чисельності) працівників, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України. Як підставу зазначено наказ № 44-Д від 12.04.2017 р. та повідомлення про припинення трудового договору у зв'язку з скороченням штату (чисельності) працівників від 12.04.2017 р. №7128.

Відповідно до Акту від 22.06.2017 р. про відмові від підпису та ознайомлення з наказом №124-к від 22.06.2017 р., ОСОБА_3 начальником відділу претензійно-позовної роботи, в.о. начальника Управління Північно-Східного регіону Дирекції по збору проблемної заборгованості Нечитайло Л. О. 22.06.2017 р. о 15 год. 15 хв. у присутності свідків було оголошено ОСОБА_3 наказ №124-к від 22.06.2017 р. про його звільнення з 26.06.2017 р. Отримати копію наказу та ставити підпис про ознайомлення з ним ОСОБА_3 відмовився.

Як свідчать акти про відсутність ОСОБА_3 на робочому місці, позивач 23.06.2017 р. та 26.06.2017 р. на роботу не приходив.

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 26.06.2017 р. у зв'язку з відсутністю працівника на робочому місці було направлено засобами поштового зв'язку повідомлення про припинення трудового договору разом із копією наказу про звільнення, а також запропоновано з'явитися до відділу кадрів для отримання трудової книжки. Докази відправки такого повідомлення містяться в матеріалах справи.

У період з 11.07.2017 по 14.07.2017 р. працівниками ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на ім'я директора ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було складено службові записки щодо перебування у приміщенні офісу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за адресою м. Харків, пров. Банний, 1 сторонніх осіб - а саме колишнього працівника ОСОБА_3 При цьому, жодних пояснень щодо його відсутності у період з 23.06.2017 р. на робочому місці не надав. Службова записка від 14.07.2017 р. також містить посилання на те, що ОСОБА_3, вважаючи своє звільнення неправомірним продовжує відвідувати колишнє місце роботи, при цьому поводиться вкрай зухвало, погрожує колегам.

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 12.07.2017 р. о 17 год. 06 хв. було отримано засобами поштового зв'язку листок непрацездатності серії АГФ №996590, виданий 22.06.2017 р. Харківською міською поліклінікою №11 на ім'я ОСОБА_3, що підтверджено належними доказами.

Судом досліджено листок непрацездатності серії АГФ №996590, виданий 22.06.2017 р. Харківською міською поліклінікою №11, відповідно до якого ОСОБА_3 перебував на лікарняному у період з 23.06.2017 р. по 08.07.2017 р.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

12 липня 2017 р. у зв'язку з отриманням листка непрацездатності серії АГФ №996590 від 22.06.2017 р. було видано наказ №146-к про внесення змін до наказу №124-к від 22.06.2017 р. «Про звільнення ОСОБА_3.» в частині дати звільнення. В п.1 наказу №124-к від 22.06.2017 р. дату звільнення змінено з «26.06.2017 р.» на «10.07.2017 р.», тобто на перший робочий день після лікарняного.

12.07.2017 р. копію наказу №146-к від 12.07.2017 р. «Про внесення змін в наказ №124-к від 22.06.2017 р. «Про скорочення ОСОБА_3.» було направлено засобами поштового зв'язку разом із супровідним листом та вимогою отримати трудову книжку на адресу реєстрації ОСОБА_3, а також на останню відому адресу проживання Позивача.

Додатково на адресу АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_3 було направлено телеграму з вимогою отримати трудову книжку.

У відповідності до ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.26 постанови №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як свідчить копія Наказу № 124-к від 22 червня 2017 року про звільнення позивача, ОСОБА_3 ознайомився з наказом 17.07.2017 року, про що свідчить його власний підпис.

Враховуючи вказане, суд вважає, що саме з 17.07.2017 року, у позивача виникло право на звернення до суду з приводу незаконного, на його думку , звільнення, і тому позивачем строк позовної давності не пропущений.

Відповідно частини 1, 5 7, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов*язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Нормою ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку що дійсно у відповідача мали місце скорочення чисельності штату працівників у зв'язку зі зменшенням обсягів роботи, що підтверджується Наказом № 44-д від 12.04.2017 року директора ТОВ «ОТП Факторинг України». Позивач був своєчасно попереджений про скорочення посади, яку займав, при цьому йому не було запропоновано вакантну посаду, яку позивач міг би виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації та досвіду, оскільки такі посади на підприємстві були відсутні, і тому суд вважає доведеним факт дотримання ТОВ «ОТП Факторинг Україна» вимог чинного законодавства при проведення вивільнення працівників, та зокрема звільнення ОСОБА_3, та підстави для поновлення його на роботі відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Проте, зважаючи на ту обставину, що позовні вимоги про поновлення на роботі, у задоволенні яких ОСОБА_3 відмовлено, є похідними від позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, тому підстави для стягнення з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відсутні.

Вимоги Позивача щодо стягнення моральної шкоди з Відповідача у розмірі 300 000 гривень також задоволенню не підлягають, оскільки у задоволені вимог про поновленні на роботі судом відмовлено.

Судові витрати.

Судові витрати, відповідно до вимог ч. 7 ст. 141 ЦПК України, компенсуються за рахунок держави.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 22 ЗУ «Про професійні спілки, їх права і гарантії діяльності», ст.ст. 40, 42-43, 49-2, 49-4 233-235, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258 - 259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_16 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про поновлення на роботі - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_3, зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий 24.05.2013 р. Фрунзенським РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», місце знаходження: 03150, м. Київ, вул.. Фізкультури, 28Д, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 36789421.

Повне судове рішення буде складено 14.03.2018 року.

Головуючий суддя --