П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2018 року м. Київ

Справа № 755/548/17

№ апеляційного провадження: № 22-ц/796/2170/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.

суддів Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 18 грудня 2017 року, постановлену під головуванням судді Арапіної Н.Є., у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначав, що 25 грудня 2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Hyundai ix-35» д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «SkodaOctavia» д/н НОМЕР_1 під керуванням його батька ОСОБА_4 Вина відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується протоколом огляду місця події, схемою до протоколу огляду місця події, протоколами огляду транспортних засобів та протоколами допиту свідків.

Згідно звіту № 3799/01/14 від 17 січня 2014 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Skoda Octavia» НОМЕР_1 становить 155 332,14 грн.

Крім того, зазначив, що ним понесені додаткові матеріальні збитки, пов'язані з оплатою послуг штрафмайданчика, у розмірі 120,00 грн., оплатою послуг евакуатора у розмірі 400,00 грн., оплатою послуг за проведення експертного дослідження у розмірі 400,00 грн.

Посилаючись на наведене, просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 156 382,14 грн., на відшкодування моральної шкоди 60 000,00 грн. та судовий збір.

18 грудня 2017 р. ОСОБА_2 заявила клопотання та просила суд прийняти до спільного розгляду зустрічний позов до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Зазначала, що 25 грудня 2013 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Hyundaiix-35» д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «SkodaOctavia» д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4

05 грудня 2014 року постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 06 лютого 2015 року постановою Апеляційного суду Київської області постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 грудня 2014 року скасовано, провадження у справі закрито.

Посилаючись на те, що дорожньо-транспортна пригода відбулася з вини подія ОСОБА_4, просила суд стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 339 350,06 грн. та судовий збір.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 грудня 2017 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, повернуто відповідачу.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначала, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що справа знаходиться на стадії розгляду справи по суті, оскільки в силу ст. 173 ЦПК України (у редакції, яка діяла до 15.12.2017 р.), розгляд справи по суті розпочинається доповіддю головуючого про зміст заявлених позовних вимог, в той час як розгляд справи до теперішнього часу не розпочато, а суд перебуває на стадії клопотань. Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд позбавив заявника можливості висловити свої заперечення проти пред'явленого до неї позову, шляхом заявлення зустрічних вимог.

Крім того, зазначила, що обидва позови пов'язані між собою, оскільки предметом спору є матеріальна шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю сторін по справі.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ (Прикінцеві та перехідні положення) Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Відповідно до п. 8, ч. 1 Розділу ХІІІ (Прикінцеві та перехідні положення) ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ (Прикінцеві та перехідні положення) ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

Повертаючи зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив із того, що вона подана з порушенням вимог ч.ч. 1, 2 ст.193 ЦПК України.

З таким висновкомсудупогодитись не можна, виходячи з наступного.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ЦПК України (у редакції, яка діяла до 15.12.2017 р.) відповідач мав право пред'явити зустрічний позов до початку розгляду справи по суті.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимогами за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову ( ч.2 ст.123 ЦПК України, у редакції, яка діяла до 15.12.2017р.).

Статтею 173 ЦПК України (у редакції, яка діяла до 15.12.2017 р.) було визначено, що розгляд справи по суті розпочинається доповіддю головуючого про зміст заявлених вимог та про визнання сторонами певних обставин під час попереднього судового засідання.

15 грудня 2017 року набрав чинності Цивільно-процесуальний кодекс у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 193 ЦПК України (у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року) відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і їх спільний розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Як убачається із матеріалів справи, з моменту відкриття провадження у справі, 07 лютого 2017 року (т.1, а.с.59) попереднє судове засідання судом не проводилось, розгляд справи по суті розпочато не було.

Тобто, у даному конкретному випадку, не можна вважати, що скаржник подала зустрічний позов з порушенням процесуального строку, визначеного ч. 1 ст. 193 ЦПК України.

Строк для подачі відзиву сторонам не встановлювався, оскільки зазначені зміни було внесено до діючого процесуального законодавства після відкриття провадження у справі та призначення її до розгляду, проте, до початку розгляду справи по суті відповідно до вимог ч. 1 ст. 123 ЦПК України (у редакції, яка діяла до 15.12.2017 р.).

Однією із найважливіших конституційних гарантій забезпечення та захисту прав та свобод особи є право на судовий захист.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України).

Чинним процесуальним законодавством визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи ( ч.3 ст.3 ЦПК України (у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року). В той же час, закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Відмовляючи у прийнятті зустрічної позовної заяви, суд першої інстанції підійшов до вирішення зазначеного питання формально та не сприяв захисту права відповідача на заперечення проти позову шляхом пред'явлення зустрічних вимог, так і обох сторін, які, у тому числі, зацікавлені у своєчасному та ефективному розгляді справи.

Поза увагою суду залишився і той факт, що подана ОСОБА_2 зустрічна позовна заява в повній мірі відповідає вимогам як статті 123 ЦПК України (у редакції, яка діяла до 15.12.2017 р.), так і статті 193 ЦПК України (у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року).

За таких підстав, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 18 грудня 2017 року скасувати і передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:Т.О. Невідома

Судді:Д.Р. Гаращенко А.А. Пікуль