Провадження № 2/225/62/2018
Справа № 225/5197/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2018 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі :
головуючого судді - Мигалевича В.В.,
секретаря Голубової О. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила наступне.
ОСОБА_1, починаючи з 2003 року фактично проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, який розташований по вулиці Квіткова м. Торецька (попередня назва міста Дзержинськ) Донецької області.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 29.11.1995 року, власником житлового приміщення є ОСОБА_2 .
Після смерті власниці житлового приміщення, ніхто у вказаному житловому приміщенні не мешкав. З дозволу дальніх родичів померлої, позивач почала вільно користуватись будинком № 33 по вул. Квітковій та продовжує користуватися ним до теперішнього часу, вона добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується вказаним нерухомим майном, доглядає за будинком та утримує його, постійно робить в ньому поточний та капітальний ремонт.
ОСОБА_1 вважає, що оскільки з 2003 року вона фактично користується будинком № 33, по вулиці Квітковій м. Торецька, Донецької області, понад 10 років, добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується вказаним нерухомим майном, є підстави для задоволення його позову.
ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на житловий будинок № 33 по вул. Квітковій в м. Торецьку (попередня назва міста Дзержинськ) Донецької області, загальною площею 53,0 квадратних метрів, житловою площею 36,5 квадратних метрів з надвірними побудовами та спорудами.
Уповноважений представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, надав до суду заяву з проханням справу слухати без його участі, підтримав заявлені вимоги.
Відповідач в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином у порядку, визначеному ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, проте заяви про розгляд справи за її відсутністю суду не надала, про причини неявки суд не інформувала.
Справа розглядається на підставі ст. 280 ЦПК України заочно.
Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, виходячи з принципів законності, об'єктивності, справедливості та розумності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Спірні відносини є цивільними правовідносинами і регулюються нормами цивільного законодавства ст. 47 Конституції України, ст. ст. 39, 328, 344 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України), відповідно до яких кожен має право на житло.
Згідно ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не предявив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через пятнадцять, а на рухоме майно - через пять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або предявлення протягом цього строку позову про його витребування. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Згідно п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ст. 344 ЦК України, про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.
Згідно п.9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом.
При вирішенні спорів, повязаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:
- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;
- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;
- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або предявлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається.
Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК України, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей обєкт третіми особами за набувальною давністю.
Ураховуючи положення п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК України набрав чинності з 01.01.2004 року, положення ст.344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 01.01.2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 01.01.2011 року.
При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 01.01.2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 01.01.2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю.
Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у звязку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.
Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (п.5 ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.11.1995 року, посвідченого державним нотаріусом Дзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, власником будинку № 33 по вул. Квітковій м. Торецьк (попередня назва міста Дзержинськ) Донецької області, є ОСОБА_2 (а.с.7).
Згідно акту вуличного комітету від 27.03.2017 року, ОСОБА_1 фактично проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, який розташований по вулиці Квітковій м. Торецька Донецької області з 2003 року по теперішній час, проводить там поточний ремонт. (а.с.6).
Таким чином, починаючи з 2003 року ОСОБА_1 добросовісно, відкрито та безперервно володіє житловим будинком за № 33 по вул.Квітковій, м. Торецька (попередня назва Дзержинськ) Донецької області і відповідно, в розумінні ст. 344 ЦК України набула право власності на це майно в порядку набувальної давності.
Таким чином, судом встановлено, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог і підтверджені нею письмовими доказами є достовірними, і сумніву у суду не викликають, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб. У звязку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню.
На підставі наведеного, відповідно до ст.ст.11, 15, 16, 344 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 264, 265 ЦПК України, суд, -
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на житловий будинок № 33 по вул. Квіткова в м.Торецьку (попередня назва міста Дзержинськ) Донецької області, загальною площею 53,0 квадратних метрів, житловою площею 36,5 квадратних метрів з надвірними побудовами та спорудами .
Заочне рішення може бути переглянуте Дзержинським міським судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене повністю або частково позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п. 15.5 ч. 1 Розділу XIІІ Перехідних Положень ЦПК України).

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 02 квітня 2018 року.

Суддя: