Справа № 417/4999/17
Провадження № 2/417/54/18
РІШЕННЯ (заочне)

Іменем україни

"14" березня 2018 р. с. Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Логвіненка Т.Г.

за участі секретаря Гончарової К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Марківка Луганської області цивільну справу за позовом представника Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії -Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

в с т а н о в и в:

13.12.2017 представник позивача звернувся до Марківського районного суду Луганської області з позовом, в якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № 117_030 від 14.11.2012 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії -Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» у розмірі 31 961,58 гривень, яка складається з такого:

-12337,70 грн.- строковий борг за кредитом;

-4870,02 грн. прострочений борг за кредитом за період з 01.03.2017 по 15.11.2017;

-752,43 грн. строкові проценти за користування кредитом за період з 01.09.2017 по 15.11.2017;

-10561,16 прострочені проценти за користування кредитом за період з 02.12.2014 по 15.11.2017;

-57,96 три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 01.03.2017 по 15.11.2017;

-489,06 три проценти річних за прострочення процентів за користування кредитом за період з 02.09.2014 по 15.11.2017;

-221,52 інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом за період з березня 2017 по жовтень 2017 року;

-2671,73 інфляційні втрати за прострочення процентів за користування кредитом за період з грудня 2014 по жовтень 2017 року, а також просив стягнути з відповідачів судовий збір.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та фізичною особою ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 117_030 від 14.11.2012, відповідно до якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит в сумі 50 000,00 грн. Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути Кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 21% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені Договором. Кредит надавався на споживчі цілі на 78 місяців з терміном остаточного повернення не пізніше 14.05.2019.

Позичальник зобовязався щомісячно проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 649,35 гривень та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за звітним, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань з рахунків, відкритих в АТ «Ощадбанк» на відповідні рахунки позичальника. Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих банком процентів здійснити не пізніше 14.05.2019.

В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором було укладено договір поруки № 1/117 від 14.11.2012 з ОСОБА_3. Поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язання за кредитним договором.

Відповідач ОСОБА_2 свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 16.11.2017 має заборгованість за кредитним договором № 117_030 від 14.11.2012 в сумі 31 961,58 гривень, яка складається з такого:

-12337,70 грн.- строковий борг за кредитом;

-4870,02 грн. прострочений борг за кредитом за період з 01.03.2017 по 15.11.2017;

-752,43 грн. строкові проценти за користування кредитом за період з 01.09.2017 по 15.11.2017;

-10561,16 прострочені проценти за користування кредитом за період з 02.12.2014 по 15.11.2017;

-57,96 три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 01.03.2017 по 15.11.2017;

-489,06 три проценти річних за прострочення процентів за користування кредитом за період з 02.09.2014 по 15.11.2017;

-221,52 інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом за період з березня 2017 по жовтень 2017 року;

-2671,73 інфляційні втрати за прострочення процентів за користування кредитом за період з грудня 2014 по жовтень 2017 року

Представник позивача в судове засідання не з'явився. В матеріалах справи наявна заява, в якій представник позивача просив розглядати справу без його участі, та не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.56).

Відповідачі в судові засідання, призначені на 25.01.2018, 13.02.2018, 27.02.2018, 14.03.2018 не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином - через оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України" на веб-сайті Марківського районного суду в розділі "Справи Словяносербського районного суду ", оскільки відповідачі зареєстровані на тимчасовоокупованій території України визначеній Верховною радою України куди підприємством поштового звязку "Укрпошта" не здійснюється доставка поштової кореспонденції.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Тому зі згоди позивача суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

14.03.2018 згідно ст.281 ЦПК України, без виходу суду до нарадчої кімнати, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи з занесенням до журналу судового засідання.

В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

14.11.2012 між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір , № 117_030 (а.с.17-20).

Згідно з п.1.1 Договору банк зобов'язався надати позичальнику грошові кошти в сумі 50 000 гривень, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 21% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені Договором.

Згідно п. 1.2 кредит надається на 78 місяців з строком остаточного повернення кредиту не пізніше 14.05.2019 на споживчі цілі.

Згідно п 1.5 позичальник зобовязується щомісячно проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 649,35 грн. та сплачувати проценти нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом не пізніше останнього робочого дня місяця наступного за звітним. Остання сплата повинна бути здійснена до 14.05.2019.

Крім того, виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечено договором поруки укладеними між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі керуючого територіально-відокремленим без балансовим відділенням №10012/030 філії-Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» ОСОБА_4 та ОСОБА_3 14.11.2012 (а.с.21).

Відповідно до п.1 цього Договору поруки поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником своїх зобов'язань за кредитним договором № 117_030 від 14.11.2012 та додатковими угодами укладеними до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому.

Пунктами 3.1, 3.2 Договору поруки було погоджено, що поручитель відповідає по зобов'язаннях за вищезазначеним кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник при цьому солідарні боржники залишаються зобов'язаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобов'язання за Кредитним договором не будуть виконані повністю.

Крім того п.4.1, договорів поруки визначено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання за кредитним договором, а в п.4.2 вказано, що порука припиняється якщо Кредитор протягом строків позовної давності, визначених в п.5.4 цього договору не предявить вимоги до поручителів.

При цьому п.5.4 сторони домовилися про збішення строків позовної давності відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України до 3 (трьох) років для всіх грошових зобовязань Поручителя ( в тому числі, але не виключно щодо повернення сум кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені, тощо) що предбачені умовами кредитного договору та цього договору.

Згідно розрахунку заборгованості станом на 16.11.2017 за кредитним договором № 117_030 від 14.11.2012 в сумі 31 961,58 гривень, яка складається з такого:

-12337,70 грн.- строковий борг за кредитом;

-4870,02 грн. прострочений борг за кредитом за період з 01.03.2017 по 15.11.2017;

-752,43 грн. строкові проценти за користування кредитом за період з 01.09.2017 по 15.11.2017;

-10561,16 прострочені проценти за користування кредитом за період з 02.12.2014 по 15.11.2017;

-57,96 три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 01.03.2017 по 15.11.2017;

-489,06 три проценти річних за прострочення процентів за користування кредитом за період з 02.09.2014 по 15.11.2017;

-221,52 інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом за період з березня 2017 по жовтень 2017 року;

-2671,73 інфляційні втрати за прострочення відсотків за користування кредитом за період з грудня 2014 по жовтень 2017 року.

За таких обставин між позивачем та відповідачами виникли зобовязальні цивільно - правові правовідносини у сфері споживчого кредитування, які забезпечені порукою.

Суд вирішуючи спір по суті заявлених вимог використовує наступні норми процесуального та матеріального права виходячи при цьому з наступного.

Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

14.11.2012 між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір на 50 000 гривень зі сплатою процентів за його користування в розмірі 21% з щомісячним погашенням рівними частинами в сумі 649,35 гривень та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за звітним. Остаточним терміном повернення кредиту є 14.05.2019 (а.с.17-20).

Відповідно до ст. ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та закону.

Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання.

Одностороння відмова від зобов'язання не допускається в силу ст.525 ЦК України, така відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання вказано в ч.2 ст.615 ЦК України.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням, як це передбачено ст. 610 ЦК України. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідач ОСОБА_2 свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, згідно розрахунку заборгованості станом на 16.11.2017 сума заборгованості за кредитним договором № 117_030 від 14.11.2012 складає :

-12337,70 грн.- строковий борг за кредитом;

-4870,02 грн. прострочений борг за кредитом за період з 01.03.2017 по 15.11.2017;

-752,43 грн. строкові проценти за користування кредитом за період з 01.09.2017 по 15.11.2017;

-10561,16 прострочені проценти за користування кредитом за період з 02.12.2014 по 15.11.2017;

отже вимоги в цій частині є обгрунтованими та підлягають задоволенню щодо стягнення їх з ОСОБА_2 на користь позивача

Щодо вимог про стягнення індексу інфляції та трьох процентів річних згідно ст.625 ЦПК України суд виходить з наступного.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року роз'яснено, що зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК України.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За положеннями ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок включаються й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань»).

Згідно рекомендацій щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладених у листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р, при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а тому прострочка платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки. Розрахунки індексу інфляції за квартал, період з початку року і т. п. проводяться "ланцюговим" методом, тобто шляхом множення місячних (квартальних і т. д.) індексів (наказ Держкомстату від 27.07.2007, № 265 «Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін»).

З розрахунку заборгованості вбачається, що початковим місяцем для визначення втрат від інфляції по основному боргу визначено з березня 2017 по жовтень 2017 складає 221,52 грн., та процентах визначено грудень 2014 року, а кінцевим жовтень 2017 року , та складає 2671,73 грн.

Наведений розрахунок повністю узгоджується з чинним законодавством .

Також правильно розраховано і 3% річних за прострочення боргу з 01.03.2017 по 15.11.2017 що становить 57,96 грн. та 3% річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 02.09.2014 по 15.11.2017 489,06 грн.

Отже суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог і в цій частині.

Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги до ОСОБА_2 є такими що підлягають задоволенню в повному обсязі .

Щодо вимог позивача про стягнення боргу в солідарному порядку, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 546-548 ЦК України виконання зобов'язання у тому числі такого, що виникає із договору , може забезпечуватись письмовим договором поруки.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 117_030 від 14.11.2012 між банком, та ОСОБА_3 укладено договір поруки від 14.11.2012. (а.с.21).

Відповідно до п.1.1 цього договору поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником зобовязання за кредитним договором та додатковими угодами укладеними до нього в майбутньому.

Пунктами 3.1, 3.2 договору поруки було погоджено, що поручитель відповідає по зобов'язаннях за кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник при цьому солідарні боржники залишаються зобов'язаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобов'язання за кредитним договором не будуть виконані.

Крім того п.4.1 договорів поруки визначено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання за кредитним договором, а в п.4.2 вказано, що порука припиняється якщо Кредитор протягом строків позовної давності, визначених в п.5.4 цього договору не предявить вимоги до поручителів.

При цьому п.5.4 сторони домовилися про збішення строків позовної давності відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України до 3 (трьох) років для всіх грошових зобовязань Поручителя ( в тому числі, але не виключно щодо повернення сум кредиту, сплати процентів за його користування, комісійних винагород, штрафів, пені, тощо) що предбачені умовами кредитного договору та цього договору.

Отже, зі змісту вказаних пунктів договорів поруки вбачається, що сторони під час укладення зазначених договорів встановили строк припинення поруки, який становить три роки. Якщо договором поруки передбачено припинення поруки якщо кредитор протягом трьох років від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, у такому випадку трирічний строк обчислюється з настання строку виконання основного зобов'язання. Цей правовий висновок є викладеним у постановах Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року в № 6-18цс16, від 08 червня 2016 року № 6-1006цс16.

Відповідно до п. 1.2 кредитного договору № 117_030, кредит надається строком на 78 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 14.05.2019 року. В пункті 1.5 кредитного договору зазначено, що позичальник зобовязується щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 649,35 грн., останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих банком процентів здійснити не пізніше 14.05.2019 року.

Отже, за таких обставин, з огляду на наведене вище, суд приходить до висновків про те, що у кредитному договорі сторони встановили строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобовязань, яке виникло на основі договорів. Оскільки кредитним договором передбачено, що чергові платежі боржник повинен був здійснювати не пізніше останнього робочого дня місяця, а тому саме з часу несплати кожного з платежів відповідно до статті 261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обрахування встановленого договорами поруки - три роки для предявлення вимог до поручителя. І лише у разі предявлення вимог до поручителя більше ніж через три роки після настання строку для виконання відповідної частини основного зобовязання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобовязань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Відповідно до статті 554 ЦК України, в разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, божник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, суд вважає, що в частині стягнення боргу в солідарному порядку слід задовольнити.

Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні про належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний зв'язок у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При поданні позову позивачем платіжним дорученням від 05.12.2017 був сплачений судовий збір у сумі 1600,00 гривень, а тому він підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 280, 282, 284, 288, 289ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 527, 530 ,536, 554, 559 ч.4 , 610, 611, 615, 625, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського областного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №117_030 від 14.11.2012, задовольнити в повному обсязі.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського областного управління АТ «Ощадбанк» заборгованність за кредитним договором № №117_030 від 14.11.2012 в сумі 31 961 (тридцять одна тисяча девятсот шістдесят одна) грн.58 коп., а саме:

-строковий борг за кредитом 12 337 (дванадцять тисяч триста тридцять сім) гривень 70 копійок:

-прострочений борг за кредитом за період з 01.03.2017 по 15.11.2017 4 870 (чотири тисячі вісімсот сімдесят)гривень 02 копійки;

- строкові відсотки за користування кредитом за період з 01.09.2017 по 15.11.2017 752 (сімсот пятдесят дві ) гривні 43 копійки;

- прострочені відсотки за користування кредитом за період з 02.12.2014 по 15.11.2017 10561 (десять тисяч пятсот шістдесят одна) гривня 16 копійок;

- три відсотки річних за прострочення боргу за кредитом за період з 01.03.2017 по 15.11.2017 57 (пятдесят сім) гривень 96 копійок;

- три відсотки річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 02.09.2014 по 15.11.2017 489 (чотириста вісімдесят девять) гривень 06 копійок;

- інфляційні втрати за прострочення боргу за кредитом за період з березня 2017 року по жовтень 2017 року 221 (двісті двадцять одна) гривня 52 копійки;

- інфляційні втрати за прострочення відсотків за користування кредитом за період з грудня 2014 року по жовтень 2017 року 2 671 (дві тисячі шістсот сімдесят одна гривня) 73 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії -Луганського областного управління АТ «Ощадбанк» судовий збір в розмірі 800 (вісімсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії -Луганського областного управління АТ «Ощадбанк» судовий збір в розмірі 800 (вісімсот) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду може також бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Апеляційного суду Луганської області.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України).

В судовому засіданні 14 березня 2018 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено 26 березня 2018 року.

Суддя Т.Г.Логвіненко