Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1273/16-ц
Провадження № 2/280/21/18
РІШЕННЯ

Іменем України

23 лютого 2018 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого - судді Пасічного Т.З.,

секретаря - Сьомак Л.І.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника органу опіки та піклування Коростишівської РДА - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Коростишів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої малолітніми особами,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про відшкодування шкоди, завданої малолітніми особами. В обґрунтування позову зазначив, що неправомірними діями малолітніх осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_5 його автомобілю Volksvagen модель Passat, державний номерний знак НОМЕР_1, завдано механічні пошкодження. У звязку з пошкодженням майна позивач звернувся до правоохоронних органів з заявою про притягнення винних до відповідальності. На підставі проведеної перевірки позивачу було надано повідомлення про те, що винні особи не досягли віку, з якого настає відповідальність, розмір завданої шкоди не значний та рекомендовано звернутися до суду. На підтвердження позовних вимог позивачем надано висновок №83-15 експертного автотоварознавчого дослідження від 21.10.2015 року, згідно з яким встановлена вартість матеріального збитку у розмірі 4 401 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача, а також понесені судові витрати.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що відсутні докази, які б підтверджували незаконність дій її дітей.

Малолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснили, що механічні пошкодження автомобілю завдали не вони, а їх друг.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що коли він повертався додому з роботи, то біля автомобіля ОСОБА_1 стояли малолітні ОСОБА_4, та ОСОБА_5 Коли він підійшов ближче то побачив, що автомобіль ОСОБА_1 був побитий. Однак чи вказаний автамобіль побили малолітні ОСОБА_4, та ОСОБА_5 йому не відомо, оскільки автомобіль тривалий час знаходився без нагляду.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи на умовах змагальності, в межах позовних вимог, приходить до висновку про те, що даний позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні позивачу наданий в користування автомобіль Volksvagen модель Passat, державний номерний знак НОМЕР_1, що підтверджується копією довіреності від 02.06.2008 року (а.с.6).

Внаслідок неправомірних дій малолітніх осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вказаному автомобілю Volksvagen модель Passat, державний номерний знак НОМЕР_1, завдано механічних пошкоджень. У звязку з пошкодженням майна позивач звернувся до правоохоронних органів з заявою про притягнення винних до відповідальності. На підставі проведеної перевірки позивач отримав повідомлення про те, що винні особи не досягли віку, з якого настає відповідальність, розмір завданої шкоди не значний та рекомендовано звернутися до суду.

Вищевказане підтверджується матеріалами перевірки по факту звернення по заяві ОСОБА_7 щодо неправомірних дій малолітніх осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно ст. 10-13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов'язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За змістом ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна особа зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно статті 1166 Цивільного Кодексу України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст. 1178 ЦК шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла 14 років), відшкодовується її батьками, якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.

Фактичною підставою для застосування відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.

Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом.

Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків.

Причинний зв'язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв'язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов'язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

У відповідності до ст.ст.76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, з огляду на те, що цивільне судочинство не може ґрунтуватись на припущеннях, суд приходить до висновку про відмову у задоволені позову.

Зі сторони позивача не надано жодного доказу того, що малолітніми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 17.09.2015 року було пошкоджено автомобіль Volksvagen, модель Passat, державний номерний знак НОМЕР_1, який перебуває у користуванні ОСОБА_1

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 22, 1178 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживаючого в мЖитомир, АДРЕСА_1 до ОСОБА_2, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_2, про відшкодування шкоди, завданої малолітніми особами, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 05 березня 2018 року.

Суддя Т.З.Пасічний