Провадження № 2/522/4372/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просять визнати її такою що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 2 в буд. № 2-А по пров. Світлий у місті Одесі.

При цьому посилаються на те, що він є власником 1/2 квартири, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, пров. Світлий, буд. 2/А, кв. 2, іншим співвласником даної квартири є його мати, ОСОБА_3.

11.08.2008 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір № 17 про здавання житлового приміщення в найм, відповідно до умов якого він здав у тимчасове користування строком до 5 років ОСОБА_2, яка зобовязується оплатити квартиру в розмірі комунальних платежів та користуватися житловою площею для особистих потреб.

На підставі укладеного договору найму та його засвідченої згоди та згоди ОСОБА_3, відповідачкою до Шевченківського ВМ Приморського РВ м. Одеси було подано заяву про реєстрацію місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1/А, кв.2.

З моменту вселення і до сьогодні він, постійно проживає в квартирі, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, пров. Світлий, буд. 2/А, кв.2., несе всі витрати з утримання квартири та сплати комунальних платежів. Договір найму з ОСОБА_2 закінчився 11.08.2013 року та більше не продовжувався на новий строк, з вказаного моменту відповідачка не проживає в даній квартирі, витрати з оплати комунальних платежів не несе, наразі проживає за попереднім місцем реєстрації: АДРЕСА_1.

У звязку з викладеним він звернувся до суду з позовом та просить його задовольнити.

Позивач в судове засідання не зявився, від представника позивача до суду надійшло клопотання відповідно до якого позов підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу за відсутності позивача та його представника.

Відповідач та третя особа в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи судом повідомлялися належним чином.

Тому згідно ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивача, розглянути позов за відсутністю відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 18.05.1998 р. квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності в рівних частках ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Право власності позивачів зареєстровано КП ОМБТІ та РОН 02.07.1998 р.

11.08.2008 року між ОСОБА_1, з однієї сторони, та ОСОБА_2, з іншої сторони, було укладено договір № 17 про здачу житлового приміщення в найм, відповідно до умов якого ОСОБА_1 здав квартиру АДРЕСА_3 у тимчасове користування строком до 5 років ОСОБА_2, яка зобовязується оплатити квартиру в розмірі комунальних платежів та користуватися житловою площею для особистих потреб. Договір було засвідчено підписами сторін договору, засвідчено підписом та скріплено печаткою начальником Житлово-комунального сервісу «Фонтанський» дільниця № 8 ОСОБА_4

На підставі укладеного договору найму та засвідченої згоди ОСОБА_1 та ОСОБА_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянкою ОСОБА_5, до Шевченківського ВМ Приморського РВ м. Одеси було подано заяву про реєстрацію місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1/А, кв.2.

Відповідно до довідки з місця проживання про склад сімї та прописку № 580 від 20.03.2017 року, у квартирі № 2 за адресою: м. Одеса, пров. Світлий, буд. 2/А зареєстровані 3 особи: ОСОБА_1, який зареєстрований в даній квартирі 01.07.1987 р., ОСОБА_2, зареєстрована 27.03.2009 р. та ОСОБА_6, зареєстрована 29.04.2009 р.

Договір найму з ОСОБА_2 закінчився 11.08.2013 року та більше не продовжувався на новий строк, з вказаного моменту ОСОБА_2 не проживає в спірній квартирі, витрати з оплати комунальних платежів не несе.

Оскільки реєстрація по даній адресі відповідача збільшує витрати позивача по сплаті комунальних послуг, що порушує його конституційні права, суд вважає, що на підставі наданих доказів позовні вимоги підлягають задоволенню.

Також суд враховує, що відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» реєстрація внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Оскільки власністю відповідача і місцем перебування або проживання зазначена квартира не становить, він має бути знятий з реєстраційного обліку за цією адресою.

Згідно ст.7 цього Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється в день звернення особи на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

В силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачку, яка не проживає в спірній квартирі понад три роки, слід визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_2.

Керуючись ст. ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 2 в буд. № 2-А по пров. Світлий у місті Одесі.

Це рішення є підставою для зняття ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 з реєстраційного обліку в квартирі за адресою: АДРЕСА_4.

Заочне рішення суду може бути переглянуте за заявою відповідачки, яка не приймала участі при розгляді справи, поданої протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суду міста Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя

21 лютого 2018 року