Справа № 559/2153/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області,

в складі головуючого судді Ралець Р.В.

при секретаря Климюк Ю.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника органу опіки та піклування Дубенської РДА ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа без самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Дубенської районної державної адміністрації про усунення права на спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_4 в обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона проживала разом зі своїм батько ОСОБА_11 за адресою Рівненська область, Дубенський район, с.Рачин, вул. Шевченка,3. Останній був похилого віку і з 2012 року його стан постійно погіршувався йому було важко самостійно пересуватися та потребував постійного стороннього догляду. За його життя позивачка особисто доглядала за ним, готувала йому їжу, прибирала, виводила на прогулянки. Її племінники (внуки померлого) за час хвороби її батька ухилялись від допомоги й щодо його утримання, не давали грошей на придбання ліків, що можуть підтвердити свідки.

22.12.2015 року помер її батько ОСОБА_11 Після його смерті відкрилася спадщина про, що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому праві: 1/2 житлового будинку за адресою Дубенський р-н., с. Рачин, вул. Шевченка 3; 1/2 земельної ділянки площею 0,0854, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 6056654 (присадибна ділянка); 1/2 земельної ділянки площею 0,1602 згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 6061689 (для ведення особистого селянського господарства); 1/2 земельної ділянки площею 0,2913 згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 6063264 (для ведення особистого господарського господарства); 1/2 земельної ділянки площею 0,1892 згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 6054912 (для ведення особистого господарського господарства).

Крім неї до числа спадкоємців першої черги на спадщину, увійшли її мати ОСОБА_12, яка прийняла 1/2 частину спадщини, а на 1/4 частину її сестра ОСОБА_13, проживаюча в ІНФОРМАЦІЯ_1 написала заяву про відмову від своєї частки спадщини на її користь. До того ж на будинок що належав її батькові претендують його внуки (сини її померлої сестри ОСОБА_14) ОСОБА_5 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2 (фактично проживає в м. Києві), ОСОБА_6 зареєстрований Дубенський р-н. с.Рачин, вул. Шевченка 3 (фактично проживає в м. Києві), ОСОБА_7 навчається в Харкові (фактичне місце реєстрації не відомо), ОСОБА_8 навчається в м. Ірпінь Київської обл,(фактичне місце реєстра: не відомо) ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3

Після відкриття спадщини дізналась про подання заяви про прийняття спадщини від ОСОБА_5 11 квітня 2016 року зареєстрованої в реєстрі № 816, та надіслана до Дубенської державної нотаріальної контори 13.08.2016 року.

Від так, на підставі ч. 5 ст. 1224 Цивільного кодексу України вважає за можливе усунення від права на спадкування онуків спадкодавця, оскільки за життя її батька, який через похилий вік і тяжку хворобу був у безпорадному стані, вони ухилялися від надання йому допомоги. Просить задоволити позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_5 позовні вимоги заперечив повністю та дав пояснення про те, що стороною позивача не надано жодного обґрунтованого доказу підставності усунення від спадкування його довірителя. Окрім цього останній у визначений законом термін подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Інші відповідачі у судове засідання не зявились подавши заяви про не визнання позовних вимог.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення із слідуючих підстав.

Судом встановлено, що 22.12.2015 року ОСОБА_11 помер. Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшли 1/2 житлового будинку за адресою Дубенський р-н., с. Рачин, вул. Шевченка 3; 1/2 земельної ділянки площею 0,0854, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 6056654 (присадибна ділянка); 1/2 земельної ділянки площею 0,1602 згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 6061689 (для ведення особистого селянського господарства); 1/2 земельної ділянки площею 0,2913 згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 6063264 (для ведення особистого господарського господарства); 1/2 земельної ділянки площею 0,1892 згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 6054912 (для ведення особистого господарського господарства).

До числа спадкоємців першої черги на спадщину, увійшли мати позивачки ОСОБА_12, яка прийняла 1/2 частину спадщини, позивачка, та на 1/4 частину сестра позивачки ОСОБА_13, проживаюча в ІНФОРМАЦІЯ_1, а також відповідачі у справі онуки спадкодавця, діти померлої 10.02.1999 року сестри позивачки ОСОБА_14, яка за життя мала б право на успадкування своєї частини.

У відповідності до ст. 1266 ЦК України за правом представлення внуки, правнуки спадкодавця спадкують частину спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були б живими на час відкриття спадщини.

За таких обставин право на успадкування відповідачів у справі є визначеним за законом та не може бути обмежене без належного обґрунтування та підстав.

Обґрунтовуючи свої доводи позивачка посилається на вимоги ч.3 ст. 1224 ЦК України, щодо усунення від спадкування позивачів у звязку з невиконанням обовязку щодо утримання спадкодавця.

Дані обґрунтування не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи та повністю спростованні встановленими обставинами виниклих спірних правовідносин.

Судом встановлено, що на час відкриття спадщини від умерлого, відповідач ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 був неповнолітнім та знаходився під опікою матері позивачки, а від так має право на успадкування обовязкової частки в порядку 1241 ЦК України

Відповідач ОСОБА_5 11.04.2016 року подав заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк.

Імперативність застосування ст. 1224 ЦК України при вирішені спірних правовідносин щодо усунення від спадкування полягає у встановленні судом ухилення від виконання обовязку спадкоємцями щодо утримання спадкодавця.

Враховуючи, що стороною позивачки не надано жодного обґрунтованого доказу перебування спадкодавця у безпорадному стані, наявності обовязку відповідачів встановленого за рішенням суду чи органу опіки, щодо опікунства над спадкодавцем, суд вважає викладені у заяві доводи позивачки - безпідставними.

Не заслуговують на увагу також доводи позивачки і про те, що відповідачі у справі, які на час відкриття спадщини були повнолітніми, однак не подали у визначений законом строк заяву про прийняття спадщини, а від так втратили право на успадкування, оскільки дана обставина не була предметом позовних вимог, а від так підлягає вирішенню у позасудовому порядку на підставі ст.ст. 1268-1270 ЦК України при вчиненні нотаріальних дій щодо здійсненні права на успадкування спадкоємцями.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 258-265 ЦПК України, суд-,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа без самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Дубенської районної державної адміністрації про усунення права на спадкування відмовити за не обґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:підпис

Вірно:суддя