Справа № 336/5691/17
Пр. № 2/336/284/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

15 березня 2018 р. м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді Наумова О.О.,

при секретарі Аксьонової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позову зазначила, що 28.12.1996 року між позивачкою та відповідачем - ОСОБА_2, був укладений шлюб, про що свідчить свідоцтво відділу реєстрації актів громадянського стану Шевченківської районної адміністрації м. Запоріжжя, актовий запис №630. Позивачка прожила з відповідачем до 01.07.2001 року, а 17.12.2002 року сторони офіційно розлучилися, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Запоріжжя. Від шлюбу у сторін народилась донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 04.12.1999 року. Також мають спільну доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачкою та на теперішній час навчається в коледжі Класичного приватного університету, на 1-му курсі. Відповідач залишив позивачку на першому місяці вагітності другої дитини та з тих пір, а це і весь період вагітності, час народження другої доньки та всі 15 років її життя він не допомагав їй ні матеріально, ні морально, ніколи не брав участі у вихованні дитини та не бачив її. Нехтування батьківських обов'язків з боку батька, принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, призводить до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору.

Позивачка просить позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судове засідання позивачка не з'явилась, 26.02.2018 року через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, підтримує позовні вимоги, наполягає на його задоволені. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.65).

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив, заяв з проханням розглянути справу за його відсутності або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від відповідача до суду не надходило (а.с.21-22, 26-27, 37-38, 49-50, 58-59, 60-61).

Представник Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району в судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, крім того 15.03.2018 року через канцелярію суду надійшов висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, стосовно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.66-67).

У відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, враховуючи думку позивача та дотримання вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, внаслідок повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, причини неявки якої суду не відомі, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, а саме ухвалює розглядати справу в заочному порядку.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи і перевіривши їх наявними у справі письмовими доказами, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню на підставі встановлених обставин у справі та відповідним їм правовідносинам.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї з моменту народження.

Як роз'яснено п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлено, що 11.03.2002 року у відповідача від шлюбу з ОСОБА_1, народилась донька - ОСОБА_3, про що Відділом реєстрації актів громадського стану Жовтневим районним управлінням юстиції м. Запоріжжя, зроблено відповідний актовий запис № 110(а.с.6).

17.12.2002 року сторони офіційно розлучилися, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу, видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Запоріжжя (а.с.3).

Батько - відповідач взагалі не займається вихованням, не бачиться з дитиною, не піклується про неї. Дитина мешкає з позивачкою за адресою: м. Запоріжжя, вул. Горького (Поштова), 161/24, відповідно до колективного свідчення жильців діїзду №2, будинку №1161 по вул. Горького (поштова), м. Запоріжжя (а.с.8).

Відповідач не виконує своїх батьківських обов*язків, які передбачені законом та моральними засадами суспільства.

Відповідач самоусунувся від будь-якого спілкування з дитиною та її виховання і утримання.

Відповідно до висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, як органу опіки та піклування від 13.03.2018 про доцільність позбавлення батьківських прав, відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не приділяє дитині належної уваги, не цікавиться його здоров'ям, розвитком та подальшою долею, тому позбавлення відповідача батьківських прав є доцільним (а.с.66-67).

З урахуванням викладеного суд дійшов до висновку, що відповідач ухиляється від виконання обов'язків по вихованню та утриманню доньки і вважає за необхідне позбавити його батьківських прав по відношенню до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність необхідної сукупності підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного і керуючись ст..ст.164,165 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81 89, 258, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, про позбавлення батьківських прав - задовольнити в повному обсязі.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно малолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 23.03.2018 року.

Суддя О.О. Наумов