ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Криворучко А.Є.,

з участю: представника позивача Курбет С.А.,

відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Фастів цивільну справу запозовною заявою Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області до ОСОБА_2 про відібрання малолітньої дитини від матері, без позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В

У грудні 2017 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради (надалі - позивач) звернувся до Фастівського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2 (надалі - відповідач) про відібрання малолітньої дитини від матері, без позбавлення батьківських прав. Свій позов мотивує тим, що ОСОБА_2 є матір»ю малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач зазначає, що через зловживання ОСОБА_2 спиртними напоями, що призвело до поведінкових відхилень дитини, з 26.05.2016 року по 25.07.2016 року малолітній ОСОБА_3 перебував у центрі соціально-психологічної реабілітації служби у справах дітей та сім»ї київської обласної державної адміністрації в с. Копилів Макарівського району Київської області. Протягом року родина знаходилася під соціальним супроводом, скарг чи нарікань відносної неї не надходило. Проте, у липні 2017 року малолітній ОСОБА_3 почав знову втікати з дому, а з 11.10.2017 року перебував в дитячій клінічній лікарні № 7 м. Києва. Відповідно до направлення служби у справах дітей та сім»ї КОДА від 12.10.2017 року № 153 малолітнього ОСОБА_3 вдруге було влаштовано до центру соціально-психологічної реабілітації служби у справах дітей та сім»ї Київської ОДА в с. Копилів Макарівського району Київської області.

Тому, орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини, змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просити суд відібрати без позбавлення батьківських прав малолітнього ОСОБА_3 у його матері та стягнути з неї аліменти на утримання дитини.

Представник позивача Курбет С.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених в позові, просив суд його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила суд не відбирати у неї сина. Суду пояснила, що свої материнські обов'язки виконувала та виконує, а син тікав через те, що любить гуляти, вона постійно його шукала.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України ) встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 є матір»ю малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено Свідоцтвом про його народження, Серія НОМЕР_2 від 19.12.2008 року.

09 червня 2015 року на ім'я в.о. начальника служби у справах дітей та сім»ї ОСОБА_4 надійшла заява від громадянки ОСОБА_5, в якій остання повідомила, що нею на березі річки «Унава» була виявлена малолітня дитина без догляду дорослих чи батьків, яка перебувала там більше доби. Окрім того, в даній заяві вказано, що нею зі слів дитини встановлено, що дитина - ОСОБА_3, своє місцезнаходження пояснив тим, що вітчим вигнав його з дому. Мати прибула до вищевказаного місця приблизно об 11.20 год. в нетверезому стані та забрала дитину з собою пішовши в невідомому напрямку.

Разом з тим, з листа № 14 від 15 березня 2016 року за підписом директора Фастівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 5 вбачається, що адміністрація школи прийшла до висновку про існуючу морально фізичну та психічну загрозу дитині з боку дорослих членів сім»ї і звертається за допомогою до служби у справах дітей та сім»ї щодо вирішення подальшої долі дитини.

Окрім того, з наявного в матеріалах справи листа № 29-68 від 22.03.2016 року Директора ФМЦСССДМ, вбачається, що Начальника служби у справах дітей та сім»ї ОСОБА_6 було повідомлено про те, що в будинку № АДРЕСА_1 в якому проживає ОСОБА_2 разом з неповнолітньою дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року постійно збираються шумні компанії, які розпивають алкогольні напої. Після чого ОСОБА_2 разом зі своїм співмешканцем зчиняють скандали та фізичне насилля на очах у неповнолітньої дитини. Окрім того, зазначено, що дитині не приділяється належна увага, хлопчик бездоглядний, втікає з дому, в школі краде речі однокласників. Мати ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, вихованням дитини не займається, ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Під час обстеження даної родини у березні 2016 року, дитина перебуває на подвір'ї без верхнього одягу, спеціалістів до житлового приміщення не впустили.

Більш того, з наявного в матеріалах справи Повідомлення про дитину, яка постраждала від жорстокого поводження або стосовно якої існує загроза його вчинення, від 08 квітня 2016 року за № 24 Фастівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 5 вбачається, що зі слів дитини, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 року він випив перекес водню, щоб звернути на себе увагу п'яних батьків, але ті пішли спати. Тоді ОСОБА_3 сам подзвонив у міліцію і викликав швидку допомогу. Мати ОСОБА_2, про випадок з дитиною дізналася на другий день, станом на 14.00 год. 08 квітня 2016 року дитину в лікарні так і не відвідала, лише один раз подзвонила йому по телефону. Дитина доставлена до лікарні каретою швидкої допомоги без супроводу дорослих.

Так, вищевказані обставини підтверджується Випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 1041 та Епікризом дитини ОСОБА_3, наданими Фастівською центральною районною лікарнею (а.с.9-10).

В судовому засіданні судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до заяви гр. ОСОБА_2 від 03.08.2017 року, остання звернулася до Служби у справах дітей та сім»ї виконавчого комітету Фастівської міської ради із заявою, в якій просила влаштувати її сина до центру соціально-психологічної реабілітації у зв'язку з тим, що не справляється з ним, оскільки він не слухається та тікає з дому та зобов'язалася забрати сина в уставлений термін.

Окрім того, із листа № 29-256 від 12 жовтня 2017 року за підписом директора Фастівського міського ЦСССДМ направленого на ім'я начальника Служби у справах дітей та сім»ї виконавчого комітету Фастівської міської ради вбачається, що 11 жовтня 2017 року від сусідів надійшло повідомлення про те, що з 10 жовтня хлопчика немає вдома. В телефонній розмові із матір'ю фахівцям із соціальної роботи стало зрозуміло, що мати перебуває в нетверезому стані.

Між тим, із вказаного листа вбачається, що 12 жовтня 2017 року працівники служби у справах дітей та сім»ї спільно з представниками поліції знайшли ОСОБА_3 в Печерському районі м. Києва в дитячій лікарні № 7, куди його попередньо доставили працівники поліції м. Київ.

Так, у зв'язку із вищевказаним фактом згідно направлення № 153 від 12 жовтня 2017 року, Служба у справах дітей та сім»ї Київської облдержадміністрації направила до Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, як дитину, яка бродяжить та постійно залишає місце свого проживання.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно із ч.1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 8 Постанови КМУ від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров'ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють.

Згідно ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або Органу опіки та піклування.

Згідно з п.п.2-5 ч.1 ст.164 СК України, суд може постановити таке рішення у випадку, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до роз'яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу.

При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.

Як встановлено в ході розгляду справи, відповідач, будучи матір'ю малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ухиляється від виконання своїх обов'язків по його вихованню, не здійснює за ним належного догляду, не відвідує його в центрі соціально-психологічної реабілітації с. Копилів та не цікавиться ним, веде неприйнятний спосіб життя, на протязі тривалого часу не працює, інших доходів та майна в своїй власності немає, з цих причин створити належні умови для життя свого сина та матеріально утримувати його вона не в змозі.

Крім того, в судовому засіданні було встановлено та не заперечувалося стороною відповідача, що остання двічі притягувалася до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків.

Відповідно до Висновку за № 06-23/5123 від 15.11.2017 року, орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області вважає що відібрання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, без позбавлення останньої батьківських прав є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини.

Таким чином, на підставі вищевказаного, оскільки відповідач вже протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх материнських обов'язків по вихованню малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не цікавиться його життям та станом здоров'я, фізичним та духовним розвитком, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо відібрання дитини у матері без позбавлення її батьківських прав ґрунтуються на нормах чинного законодавства та підлягають до задоволення.

Згідно ч. 4 ст.170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

У відповідності до ст. 180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України суд, при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;а також інші обставини, які мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Таким чином, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає, хоча повинна та має таку можливість, так як є особою працездатного віку, а тому суд вважає за можливе та за необхідне стягнути з неї аліменти на утримання сина, у розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 04 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

При цьому суд вважає за доцільне роз'яснити відповідачу, що у разі, коли відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини, суд за їх заявою може постановити рішення про повернення їй дитини.

Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1280 грн. 00 коп.

На підставі ст. ст. 150, 152, 155, 164, 170, 180, 182 СК України, Конвенцією про права дитини, Законом України «Про охорону дитинства», Постановою КМУ від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини», Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав», керуючись ст. ст. 12-13, 76-81, 141, 229, 259, 263-265, 273, 354, 430 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Відібрати малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, від матері ОСОБА_2, без позбавлення батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_2, аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 04 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) грн.. 00 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області, , місцезнаходження: 08500, Київська область, м. Фастів, площа Соборна, 1, тел.. 6-02-16, .

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серія НОМЕР_3, виданий Фастівським РВ Управління ДМС України в Київській області, 04 квітня 2015 року, місце проживання: АДРЕСА_2; місце реєстрації: АДРЕСА_3.

Повний текст рішення виготовлено 02.04.2018 року.

СУДДЯ