Справа № 366/335/18
Провадження № 2/366/173/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2018 року смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Слободян Н.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Мартовицької Н.Є.,

розглянувши у спрощеному провадженні у смт. Іванків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд з даним позовом до відповідачки, посилаючись на те, що вони з третьою особою є співвласниками жилого будинку АДРЕСА_1.

Відповідач є онукою позивачки.

Відповідач була зареєстрована у будинку, але з самого моменту реєстрації і до цього часу там не проживала і не проживає. Добровільно знятися з реєстрації відповідачка не бажає. На підставі ст.. 319, 321,391,405 ЦК України, ст. 72 ЖК України позивачка просила визнати відповідачку такою, що втратила право користування належним позивачці жилим приміщенням, розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без її участі.

21.02.2018 року у справі було відкрито провадженні та вирішено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу роз*яснено право на подання клопотання про розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Відповідач в установлений судом строк заяви із запереченнями проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження не подала, як і відзиву на позов.

Третя особа власних пояснень щодо позову також не подав.

З огляду на викладене суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження, як і визначено в ухвалі про відкриття провадження від 21.02.2018 року.

Суд, дослідивши надані суду письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Позивачка з 26.03.1988 року стала власником жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвами про право власності, посвідченими нотаріусом 26.03.1988 року за реєстровими номерами 438 та 440 (спадкова справа № ІІ-7-49), що підтверджено , крім того, і витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 13052035 від 25.12.2006 року.

24.02.2007 року ОСОБА_1 за договором дарування (реєстровий номер 1538) подарувала третій особі - ОСОБА_3 1/5 частину зазначеного вище жилого будинку.

Як вбачається з копії паспорта відповідачки, остання зареєстрована у будинку позивачки з 04.07.1998 року, що підтверджено і довідкою Іванківської селищної ради № 02-48-34 від 16.02.2018 року, у якій, крім того, зазначено, що відповідачка проживає в АДРЕСА_2. Направлена відповідачці рекомендована кореспонденція за вказаною адресою в с. Обуховичі була отримана нею особисто 03.03.2018 року.

Відповідно до актів підтвердження факту проживання на території Іванківської селищної ради від 01.02.2015 року, 25.02.2016 року, 24.10.2017 року у будинку за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 - власниця, ОСОБА_5 - син та ОСОБА_2. Фактично там проживає лише власниця. Син проживає в м. Київ, а ОСОБА_2 - в АДРЕСА_3. Отже, цими документами доведено, що відповідач фактично у будинку позивачки та третьої особи не проживає понад 3 роки без поважних причин.

Добровільно знятися з реєстрації відповідачка, як стверджує позивач, відмовляється. Заперечень цього факту суду не надано.

Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України „член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлене домовленістю між ним та власником житла або законом».

Ч.1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Тобто, судом встановлено факт не проживання відповідача у будинку позивачки з 01.02.2015 року (понад один рік), поважності причин такого не проживання відповідачка суду не надала, будь-яких домовленостей між позивачкою та відповідачкою щодо не проживання у будинку, немає, тому суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір, оскільки позивачка відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнена від його сплати за подання позову до суду, як учасник ЛНА на ЧАЕС 2 категорії .

На підставі ст. 405 ЦК України, керуючись ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 279 ЦПК України, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням - будинком АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Іванківський районний суд у тридцятиденний строк з дня складення повного тексту рішення (26.03.2018 року).

Позивач: ОСОБА_1, прож. АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_3;

Відповідач: ОСОБА_2, прож. АДРЕСА_3, ІПН НОМЕР_2, паспорт серії НОМЕР_4;

Третя особа: ОСОБА_3, зареєстрований АДРЕСА_1.

СУДДЯ Слободян Н.П.