РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/755/17

Провадження № 2/700/55/18

14 березня 2018 року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Бондарчук Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу за позовом ОСОБА_2 до Будищенської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Будищенської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 23 травня 2015 року помер ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,3287 га.

Вона є спадкоємцем за законом та фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала з спадкодавцем та доглядала за ним, на даний час користується спадковим майном. Від спадщини не відмовлялася. Однак під час звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про права власності на спадщину, через відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку, оскільки вони були втрачені. Тому вона вимушена звернутись до суду та просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що ОСОБА_2 дійсно з 2007 році доглядала за ОСОБА_3 та він проживав у її будинку. Позивач здійснила його поховання за власний рахунок. На даний час позивач користується спадковим майном, а тому вважає що вона фактично прийняла спадщину, а тому за нею необхідно визнати право власності на спадкове майно яке залишилось після смерті ОСОБА_3.

Відповідач представник Будищенської сільської ради Лисянського району Черкаської області в судовому засіданні пояснив, що проти задоволення позову не заперечує, оскільки дійсно починаючи з 2007 року ОСОБА_3 до смерті проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 у домоволодінні ОСОБА_2, вони вели спільне господарство та ОСОБА_2 поховала ОСОБА_3 за власний рахунок. Позивач користується земельною ділянкою яка залишилась після смерті ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою ОСОБА_2. Дійсно ОСОБА_3 починаючи з 2007 року проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 у домоволодінні ОСОБА_2, вони вели спільне господарство, ОСОБА_2 поховала ОСОБА_3 за власний рахунок.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що позивач по справі є її сусідкою. Дійсно ОСОБА_3 починаючи з 2007 року проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 у домоволодінні ОСОБА_2, вони вели спільне господарство, ОСОБА_2 поховала ОСОБА_3 за власний рахунок.

Вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення.

23 травня 2015 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР №262223. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 1.3287 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до ст..1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до довідки Будищенської сільської ради №470 від 12.09.2017 року ОСОБА_3, який помер 23.05.2015 року проживав у домоволодінні ОСОБА_2 з 2007 року до моменту смерті без реєстрації за місцем проживання. Вели спільне господарство. ОСОБА_2 понесла всі витрати по похованню ОСОБА_3 У ОСОБА_3 відсутні родичі першого ступеня споріднення.

Згідно довідки ФГ «ОСОБА_6М.» від 15.02.2018 року ОСОБА_2 з 2007 р. по 2014 р. одержувала орендну плату за земельну ділянку належну ОСОБА_3. Кошти ОСОБА_2 одержувала у звязку з неможливістю ОСОБА_3 отримати особисто дані кошти.

Таким чином позивач є спадкоємцем четвертої черги за законом та фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала з спадкодавцем, доглядала за ним, здійснила його поховання за власний рахунок та на даний час користується спадковим майном. Від спадщини позивач не відмовлялася. Однак під час звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про права власності на спадщину, через втрату правовстановлюючого документу на земельну ділянку, що підтверджується оголошення в громадсько-політичній газеті «Понад Тікичем» №38 від 23.09.2017 року. Тому позивач вимушена звернутись до суду та просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, що залишилась після смерті ОСОБА_3.

Згідно зі с. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.

Згідно ст.1268 ЦК України, не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Враховуючи, що позивач фактично прийняла спадщину, відповідачем позов визнаний суд вважає, що за позивачем необхідно визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3.

Керуючись ст. 392, 1262, 1268,1270 ,1274, 1296 ЦК України, ст.ст. 3, 6, 7, 10, 12, 259-260, 264 -266, 269 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Будищенської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно задоволити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителькою с.Будище Лисянського району Черкаської області, реєстраційний номер облікової картки платників податків:НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1.3287 га, яка розташована в адмінтериторії Будищенської сільської ради Лисянського району відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №013274 виданого на імя ОСОБА_3, який помер 23.05.2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча -