Справа № 747/90/18
Провадження № 2/747/69/18
РІШЕННЯ

іменем України

07.03.2018 року смт. Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі головуючої судді Тіщенко Л.В.

за участю секретаря Зірки В.П. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом керівника Бахмацької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська обласна лікарня» до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 5478 грн. 46 коп. Ухвалою судді Талалаївського районного суду від 21 лютого 2018 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі та вирішено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідачу ОСОБА_1 було запропоновано протягом пяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом пяти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв'язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши наявні у справі матеріали, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 28 листопада 2016 року близько 13.00 год. ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1. Рухаючись по автодорозі Дмитрівка- Красний Колядин Скороходове з боку с. Липове на рівнозначному перехресті не надав дорогу автомобілю НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, що наближався праворуч і мав перевагу в русі, що призвело до зіткнення автомобілів в межах перехрестя. В результаті ДТП ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Таким чином ОСОБА_1 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України. Ухвалою Талалаївського районного суду від 15 серпня 2017 року обвинуваченого ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України у звязку з примиренням винного з потерпілим та закрито кримінальне провадження № 0000338 від 29.11.2016 року (а.с.12-13). Позов прокурора в інтересах КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» про стягення з ОСОБА_1 коштів в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого залишено без розгляду.

Згідно повідомлення головного лікаря КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» від 08.02.2018 року ОСОБА_2 проходив лікування в травматолого-ортопедичному відділенні лікарні період з 29.11.2016 року по 09.12.2016 року та з 25.01.2017 року по 30.01.2017 року (а.с.11). Згідно довідки, виданої головним лікарем КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» 08.06.2017 року вартість лікування хворого ОСОБА_2 за період з 29.11.2016 року по 09.12.2016 року становила 4367, 86 грн. (а.с.7-8). Згідно довідки, виданої головним лікарем КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» 08.06.2017 року вартість лікування хворого ОСОБА_2 за період з 25.01.2017 року по 30.01.2017 року становила 1110, 60 грн. (а.с.9-10).

З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини.

Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред'явила цивільний позов у кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Згідно ст. 93-1 КПК України кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, стягуються судом при постановленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я, органу Міністерства фінансів України або прокурора в порядку, передбаченому ст. 28 та частинами другою і третьою статті 93 цього Кодексу. У разі, коли при постановленні вироку рішення про відшкодування коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, не було прийнято, стягнення їх провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом осіб, зазначених у частині першій цієї статті.

Положеннями ст. 1166 ЦК України передбачено відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток. Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Згідно п. 3 Постанови Пленуму ВСУ «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07.07.1995 року, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою КМУ № 545 від 16 липн6я 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Згідно абз. 2 п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року , визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.

У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За змістом наведеної норми права відповідальність за відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, може покладатися на винного при заподіянні шкоди як умисними, так і необережними діями.

Розрахунок витрат, наданий КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня», відповідає положенню пункту 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання.

Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_1 КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» понесла витрати на лікування потерпілого від злочину, між діями ОСОБА_1 та цими витратами є прямий причинний зв'язок, а тому обов'язок по відшкодуванню витрат необхідно покласти на відповідача ОСОБА_1

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню та з відповідача належить стягнути на користь КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 648 грн. 96 коп.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 18, 82, 89, 95, 133, 141, 247, 258, 263-265, 279 ЦПК України, 1166, 1206 ЦК України, 93-1, 128 КПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов керівника Бахмацької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська обласна лікарня» до ОСОБА_1 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення - задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП 333012095, на користь комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська обласна лікарня» (код 37972475, р/р 0001 в ГУ ДКСУ в Чернігівській області) витрати, повязані з лікуванням потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 5478 (пять тисяч чотириста сімдесят вісім) грн. 46 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів з дня отримання сторонами копії рішення.

Суддя Л.В.Тіщенко