У х в а л а

5 березня 2018 року

м. Київ

справа № 759/6058/14-ц

провадження № 61-11579 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства«Дельта Банк»на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 9 лютого 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Державна реєстраційна служба України, про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до пункту 14 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із статтею 325 ЦПК України (2004 року) касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду. У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Касаційна скарга публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» надійшла до суду

з пропуском строку на касаційне оскарження вищевказаних судових рішень, оскільки згідно відбитку штампу на поштовому конверті подана 16 лютого

2018 року.

У касаційній скарзі заявником порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки банк після проведення у лютому

2018 року інвентаризації дізнався про оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції, станом на 2014 рік кредитний договір від 27 червня 2008 року

№ 0 обслуговувався юристами товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «Про Консалтинг», на даний час договір про надання правової допомоги між банком та товариством розірвано.

Вищезазначені доводи заявника щодо поважності причин пропуску процесуального строку не можна визнати поважними, оскільки процесуальний обов'язок подати касаційну скаргу у передбачений статтею 325 ЦПК України

(у редакції 2004 року) строк покладено саме на заявника; доводи, на які посилається заявник, а саме, що після проведення у лютому 2018 року інвентаризації банк дізнався про оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції, не є поважною причиною пропуску передбаченого процесуальним законом строку, так як саме заявник подав апеляційну скаргу і зобов'язаний слідкувати за рухом справи.

При цьому безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно із частиною третьою статті 328 ЦПК України (2004 року) касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 325 ЦПК України (2004 року), і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з дня отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції з заявою про поновлення строків або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 8 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 1 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Розмір ставки судового збору за подання до суду касаційної скарги становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви за вимогу майнового характеру (звернення стягнення на предмет іпотеки для погашення кредитної заборгованості) в розмірі оспорюваної суми.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

Ураховуючи характер спору та клопотання у скарзі, заявникові необхідно сплатити судовий збір у розмірі 7 308 грн.

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати оригінал квитанції про сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 липня 2014 року та ухвали апеляційного суду м. Києва від 9 лютого 2015 року за клопотанням публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» неповажними.

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства«Дельта Банк»на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 9 лютого 2015 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 5 квітня

2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Б. І. Гулько