АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №652/263/15-ц Головуючий в І інстанції Каневський В.О.
Провадження №22-ц/791/229/2018 р. Доповідач Полікарпова О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року м. Херсон

Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач)ОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу Високопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області на ухвалу Нововоронцовського районного суду Херсонської області у складі судді Каневського В.О. від 08 грудня 2017 року в справі за скаргою ОСОБА_5, третя особа публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» на постанову Відділу державної виконавчої служби Високопільського районного управління юстиції у Херсонській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17 травня 2010 року,

В С Т А Н О В И В

У травні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду із вказаною скаргою, посилаючись на те, що рішенням Високопільського районного суду Херсонської області від 18.03.2010 року, що набрало законної сили 29.03.2010 року, з нього на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі ПАТ «Універсал Банк», Банк) стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 37 302,51 грн.

05.05.2015 року у Відділі державної виконавчої служби Високопільського районного управління юстиції Херсонської області (далі ВДВС Високопільського РУЮ) він ознайомився з матеріалами зведеного виконавчого провадження і йому стало відомо, що в 2010 році за заявою ПАТ «Універсал Банк» було відкрито виконавче провадження про стягнення з нього на користь Банку заборгованості за кредитним договором у сумі 37 302,51 грн. та судових витрат у розмірі 403,03 грн. Проте жодної постанови про відкриття вищевказаного провадження він не отримував, в матеріалах зведеного виконавчого провадження вона також відсутня, як і докази її направлення йому та отримання ним.

Крім того, на підставі даного провадження ВДВС Високопільського РУЮ постановою від 17.05.2010 року накладено арешт на все його майно, однак таку постанову він також не отримував, вона відсутня в матеріалах зведеного виконавчого провадження.

Враховуючи те, що про існування вищевказаного виконавчого провадження та постанови про арешт його майна йому стало відомо лише 05.05.2015 року та обґрунтовуючи своє звернення зі скаргою ненаданням йому строку для добровільного виконання судового рішення, просив суд поновити строк для подання скарги на постанову ВДВС Високопільського РУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.05.2010 року; визнати незаконними дії ВДВС Високопільського РУЮ Херсонської області щодо прийняття постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 17.05.2010 року, скасувати постанову та зняти арешт з його майна.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Ухвалою Високопільського районного суду Херсонської області від 28 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 02 вересня 2015 року у поновленні строку звернення до суду зі скаргою ОСОБА_5 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 січня 2016 року постановлені в справі ухвали скасовані, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді ухвалою Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 22 березня 2016 року скаргу задоволено.

Поновлено ОСОБА_5 строк для подання скарги на постанову ВДВС Високопільського районного управління юстиції Херсонської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.05.2010 року.

Визнано незаконними дії ВДВС Високопільського районного управління юстиції Херсонської області щодо прийняття постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.05.2010 року.

Скасовано постанову ВДВС Високопільського районного управління юстиції Херсонської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.05.2010 року.

Знято арешт з майна ОСОБА_5 накладений постановою Відділу державної виконавчої служби Високопільського районного управління юстиції Херсонської області від 17.05.2010 року.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 13 липня 2016 року скасовано ухвалу суду першої інстанції та постановлено нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_5 залишено без розгляду.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 30 серпня 2017 року було частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_5, ухвалу апеляційного суду від 13 липня 2016 року скасовано та справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 21 вересня 2017 року апеляційну скаргу ВДВС Високопільського районного управління юстиції Херсонської області задоволено частково.

Ухвалу суду першої інстанції від 22 березня 2016 року скасовано, питання, порушене у скарзі ОСОБА_5 передано на новий розгляд до цього ж суду.

Останньою ухвалою Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 08 грудня 2017 року скаргу задоволено.

Поновлено ОСОБА_5 строк для подання скарги на постанову ВДВС Високопільського районного управління юстиції Херсонської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.05.2010 року.

Визнано незаконними дії ВДВС Високопільського районного управління юстиції Херсонської області щодо прийняття постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.05.2010 року.

Скасовано постанову ВДВС Високопільського районного управління юстиції Херсонської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.05.2010 року.

Знято арешт з майна ОСОБА_5 накладений постановою Відділу державної виконавчої служби Високопільського районного управління юстиції Херсонської області від 17.05.2010 року.

Справу розглянуто судом без участі сторін.

Не погоджуючись з ухвалою суду, Високопільський районний Відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (далі Високопільській РВ ДВС ГТУЮ у Херсонській області) подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_5

Апелянт звертає увагу апеляційного суду на те, що у справі є переконливі докази на підтвердження обізнаності ОСОБА_5 про існування виконавчого провадження №136 та накладення арешту на його майно, оскільки до грудня 2010 року він сплачував кошти на його виконання. Оскільки представник ВДВС не приймав участі у справі у звязку із завантаженістю по роботі, апелянт долучив до апеляційної скарги нові докази на підтвердження зазначених ним обставин.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справа розглядається Апеляційним судом Херсонської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та доводи скаржника, судова колегія вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Поновлюючи ОСОБА_5 строк для подання скарги на постанову державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.05.2010 року, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість такої заяви, оскільки матеріали справи не містять підтвердження щодо отримання скаржником даної постанови. Також суд вважав, що дії державного виконавця по накладенню арешту на майно боржника є незаконними, так як скаржник не був ознайомлений із постановою про відкриття виконавчого провадження та постановою про накладення арешту на майно боржника, що позбавило його права виконати рішення суду у добровільному порядку.

З такими висновками не погоджується колегія суддів, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи та базуються на припущеннях.

Згідно із ч. 1 ст. 383 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду питання судом першої інстанції), учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За правилами ст. 385 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду питання судом першої інстанції), скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Положеннями ст.72, 73 ЦПК України (в редакції, що діяла на час розгляду справи) визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Аналогічні положення містить і чинний ЦПК України (ст.ст.126, 127 ЦПК України).

Судом першої інстанції встановлено, що на примусовому виконанні ВДВС Високопілького РУЮ Херсонської області перебували виконавчі листи за №2-311/10 від 18.03.2010 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Універсал Банк» боргу за кредитним договором у розмірі 37 302,51 грн. (виконавче провадження №136), та судових витрат в сумі 403,03 грн. (виконавче провадження №135).

Внаслідок вилучення виконавчих проваджень № 136 та № 135 з примусового виконання виконавчих листів № 2-311/10 від 18.03.2010 року, виданих Високопільським районним судом Херсонської області в звязку із закінченням строків їх зберігання для знищення (Том 1, а.с.11-13, 14-16), апелянт не надав доказів про те, що вказані вище постанови направлялися боржнику, а саме, супровідних листів.

Направляючи справу на новий розгляд, суд касаційної інстанції в ухвалі від 13 січня 2016 року зазначав, що при вирішенні скарги судом має бути встановлено на виконання якого з двох виконавчих проваджень була прийнята оскаржувана постанова від 17 травня 2010 року про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

Станом на момент виникнення спірних правовідносин частиною 1 статті 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції Закону N 606-XIV, 21.04.1999 р.,) було передбачено, що у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень щодо одного й того самого боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат на виконавче провадження.

ВДВС Високопілького РУЮ Херсонської області надав суду витяги з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, з яких вбачається, що 14.04.2010 року державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження по вказаним виконавчим листам. При цьому виконавчому провадженню №135 присвоєно номер ВП №18636333, а виконавчому провадженню №136 присвоєно номер ВП №18637455. Також 14.04.2010 року старшим державним виконавцем ВДВС Високопілького РУЮ винесено постанову про обєднання виконавчих проваджень №18637455 та 18636333 у зведене виконавче провадження №20665421 (Том 2, а.с.24-27). 17.05.2010 рокудо реєстру прав власності на нерухоме майно на підставі постанови АА № 303250 винесеної ВДВС Високопільського РУЮ Херсонської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження внесено запис про заборону відчуження всього майна боржника ОСОБА_5 (Том 1, а.с.3-4).

Таким чином викладені докази свідчать про те, що постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.05.2010 року винесено в рамках зведеного виконавчого провадження від 14.04.2010 року.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції Закону N 606-XIV, 21.04.1999, станом на момент виникнення спірних правовідносин) копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, які повинні бути доведені державним виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією.

Отже направлення боржнику копій постанов винесених по виконавчому провадженню не може підтверджуватися документально переконливими доказами, оскільки супровідні листи такими доказами не є.

Разом з тим з матеріалів справи вбачається, що боржником здійснювалося погашення боргу, що підтверджується даними виписок з депозитного рахунку ВДВС Високопільського РУЮ, а саме: заключною випискою від 12.08.2010 року УДК у Високопільському районі (Том 1 а.с.136), за якою 11.08.2010 року боржником сплачено кошти в сумі 471,81 грн. призначення платежу - плата по виконавчим листам, які перераховані по виконавчому провадженню №135 для погашення боргу на користь ПАТ «Універсал банк» в сумі 403,03 грн., 40,30 грн. - виконавчого збору та 28,48 грн. - витрат на проведення виконавчих дій по виконавчому листу № 2-311/10 від 31.03.2010 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Універсал Банк» судові витрати в сумі 403,03 грн., що підтверджується розпорядженням державного виконавця від 12.08.2010 року (Том 1, а.с.137), платіжним дорученням № 407 від 18.08.2010 року (Том 1, а.с.138) та заключною випискою від 19.08.2010 року УДК у Високопільському районі (Том 1, а.с.139);

- заключною випискою від 26.08.2010 року УДК у Високопільському районі (Том 1, а.с.140), за якою 25.08.2010 року боржником сплачено кошти в сумі 500 гри. призначення платежу плата по виконавчим листам, які перераховані по виконавчому провадженню №136 для погашення боргу на користь ПАТ «Універсал банк» в сумі 500 грн. по виконавчому листу №2-311/10 від 31.03.2010 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість по кредиту в сумі 37 302,51 грн., що підтверджує розпорядження державного виконавця від 26.08.2010 року (Том 1, а.с.141), платіжне доручення № 419 від 26.08.2010 року та (Том 1, а.с.142) та заключна виписки від 30.08.2010 року УДК у Високопільському районі (Том 1, а.с.143-144).

- заключною випискою від 01.10.2010 року УДК у Високопільському районі (Том 1, а.с.145), за якою 30.09.2010 року боржником сплачено кошти в сумі 500 грн. призначення платежу плата за кредит, які перераховані по виконавчому провадженню №136 для погашення боргу на користь «Універсал банк» в сумі 500 грн. по Виконавчому листу № 2-311/10 від 31.03.2010 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість по кредиту в сумі 37 302,51 грн., що підтверджується розпорядженням державного виконавця від 30.09.2010 року (Том 1, а.с.146), платіжним дорученням № 492 від 30.09.2010 року (Том 1, а.с.147) та заключною випискою від 01.10.2010 року УДК у Високопільському районі (Том 1, а.с.145).

- заключною випискою від 29.12.2010 року УДК у Високопільському районі (Том 1, а.с.148), за якою 28.12.2010 року боржником сплачено кошти в сумі 500 грн. призначення платежу плата за кредит, які перераховані по виконавчому провадженню №136 для погашення боргу на користь ПАТ «Універсал банк» в сумі 500 грн. по Виконавчому листу № 2-311/10 від 31.03.2010 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість по кредиту в сумі 37 302,51 грн., що підтверджує платіжне доручення № 675 від 30.12.2010 року (Том 1, а.с.149) та заключна виписка від 31.12.2010 року УДК у Високопільському районі (Том 1, а.с.150-151).

Як пояснив представник ВДВС Високопільського РУЮ ці виписки є бухгалтерськими документами по депозитному рахунку, строк їх зберігання 15 років, а тому вони не були знищені разом із матеріалами виконавчого провадження.

Колегія суддів вважає, що внесення боржником грошових коштів на депозитний рахунок ВДВС Високопільського РУЮ для подальшого погашення заборгованості по виконавчому листу №136 на користь Банку в період з 12.08.2010 р. 29.12.2010 р. свідчить про те, що він знав про наявність виконавчого провадження ще до ознайомлення з його матеріалами 05.05.2015 р., а тому виходячи з положень ст.11-1 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції Закону N 606-XIV, 21.04.1999, станом на момент виникнення спірних правовідносин) мав можливість скористатися своїм правом на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та оскарження дій державного виконавця у визначений законом строк.

Докази на підтвердження здійснених боржником ОСОБА_5 платежів по виконавчому провадженню №136 суд апеляційної інстанції приймає до уваги з огляду на таке.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 30 серпня 2017 року було задоволено касаційну скаргу ОСОБА_5 та справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Підставою скасування судового рішення була та обставина, що суд апеляційної інстанції прийняв від ВДВС Високопільського РУЮ зазначені вище докази, не дослідивши причини неподання їх до суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції ухвалою від 21 вересня 2017 року скасував ухвалу Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 22 березня 2016 року та передав питання, порушені в скарзі ОСОБА_5 на новий розгляд.

З матеріалів справи вбачається, що під час нового розгляду ВДВС Високопільського районного управління юстиції Херсонської області двічі звертався із клопотання про забезпечення його участі у справі в режимі відеоконференції і, незважаючи на те, що перший виклик у судове засідання, яке було призначено на 23.11.2017 року заявник отримав 21.11.2017 року, тобто за 2 дні до судового засідання (т.2 а.с.75), суд відмовив йому у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що воно заявлено з порушенням передбаченого законом строку не пізніш ніж за 7 днів до судового засідання. Також не задоволено і повторне клопотання представника ВДВС від 01.12.2017 року про забезпечення його участі у справі в режимі відеоконференції у судовому засіданні, яке мало відбутися 08.12.2017 року.

У ч 3 ст.158-1 ЦПК України (в редакції 2004 року) зазначено, що питання про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції вирішується судом за наявності відповідного клопотання або за власною ініціативою не пізніш як за пять днів до дня проведення такого судового засідання. Ухвала суду, прийнята за наслідками вирішення цього питання, оскарженню не підлягає.

Відповідно до п.3,4 ч.5 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи обєктивність та неупередженість, розяснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно не забезпечив участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції субєкту, дії якого оскаржуються, зважаючи на те, що з травня 2015 року справа розглядається судами різних інстанцій без участі сторін, що є перешкодою для усунення недоліків, викладених в ухвалах суду касаційної інстанції, а також у зясуванні причин подання з порушенням процесуальних норм доказів, про які зазначив суд. Оскільки викладені вище докази мають значення для правильного вирішення справи та на виконання вказівок суду вищої інстанції, колегія суддів приймає ці докази до уваги.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_5 скаргу на постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 17.05.2010 року, а також на дії ВДВС Високопільського РУЮ подав з пропущенням встановленого законом десятиденного строку на оскарження, причини пропущення строку, на які він посилається, спростовані наявними у справі доказами, а тому відсутні підстави для поновлення строку на подання скарги.

Суд першої інстанції не врахував вищенаведених обставин справи та вимог закону, дав неправильну оцінку фактичним обставинам і помилково дійшов висновків про поновлення строку для подання скарги на постанову про арешт майна боржника та про її скасування.

Крім того, висновок суду про те, що не ознайомлення скаржника із постановою про відкриття виконавчого провадження та з постановою про накладення арешту на майно боржника позбавило останнього права виконати рішення суду у добровільному порядку ґрунтується на припущеннях, оскільки такий намір боржника ніякими доказами не підтверджений, рішення суду не виконане до теперішнього часу.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а подана заявником скарга залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 127, 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в

Апеляційну скаргу Високопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області задовольнити частково.

Ухвалу Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 08 грудня 2017 року скасувати.

Відмовити ОСОБА_5 у поновленні строку для подання скарги на постанову ВДВС Високопільського РУЮ Херсонської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.05.2010 року.

Скаргу ОСОБА_5 на постанову відділу державної виконавчої служби Високопільського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17 травня 2010 року залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 30 березня 2018 року.

Головуючий підпис ОСОБА_1

Судді підпис ОСОБА_2

підпис ОСОБА_3

З оригіналом згідно:

Суддя О.М. Полікарпова