УХВАЛА

21 лютого 2018 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровськ Яковлев Д. О., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до Комунального закладу «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровськ знаходиться вищезазначена цивільна справа, за позовом ОСОБА_1, в якому позивач просить суд: визнати незаконним і скасувати Наказ виконуючого обовязки головного лікаря КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР» ОСОБА_2 від 23 жовтня 2017 року № 398-к «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 В.» та поновити ОСОБА_1 на посаді інженера КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР»; стягнути з КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 3403,84 грн.

12 лютого 2018 року через канцелярію Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровськ за вхідним № 6358 надійшла заява про забезпечення вищезазначеного позову шляхом зупинення дії наказу від 23 жовтня 2017 року № 398-к КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР» в частині не нарахування інженеру ОСОБА_1 заробітної плати. Зазначена заява була передана судді 19 лютого 2018 року.

Вирішуючи питання про забезпечення позову суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Види забезпечення позову визначені ч. 1 ст. 150 ЦПК України, згідно п. 10 позов забезпечується іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечується заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно копії наказу від 23 жовтня 2017 року № 398-к доданої позивачем до позову, ОСОБА_1, інженера КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР» відсторонено від роботи за невиконання обовязків передбачених посадовою інструкцією інженера, категоричною відмовою виконувати роботу та підписувати посадову інструкцію інженера, у звязку з відсутністю посвідчення про проходження курсів з охорони праці «Про обєкти підвищеної небезпеки» з 23 жовтня 2017 року на строк до усунення причин, що зумовили відсторонення, без збереження заробітної плати.

Обставини які допускають відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом відповідно до ст. 46 КЗПП є: поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного спяніння; відмова або ухилення від обовязкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до ст. 94 КЗПП України, заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Таким чином право роботодавця відсторонювати працівників від роботи за наявності визначених Законом обставин закріплено процесуальною нормою.

Також вважаю за необхідне зазначити про те, що згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», якщо буде встановлено, що на порушення статті 46 КЗПП роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, суд має задовольнити позов останнього про стягнення у звязку з цим середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу (ст. 235 КЗПП). За порушення законодавства про працю винні особи притягаються до відповідальності згідно з законодавством.

Крім того, вважаю за потрібне звернути увагу позивача та його представника, що вимога заяви про забезпечення позову, не є ефективним способом захисту з огляду на те, що нарахування заробітної плати, не свідчить про безумовність її виплати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-150, 260 ЦПК України, ст. ст. 46, 94 КЗПП України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена заявником до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровськ протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Ухвалу складено та підписано 21 лютого 2018 року.

Суддя Д. О. Яковлев