АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 529/1112/13-ц Номер провадження 22-ц/786/674/18Головуючий у 1-й інстанції Гвоздик А.Є. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Карпушина Г.Л., суддів: Гальонкіна С.А., Абрамова П.С., при секретарі: Гнатюк О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційними скаргами публічного акціонерного товариства «Родовід банк» та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Родовід банк» - ОСОБА_2 на ухвали Диканського районного суду Полтавської області від 23 січня 2018 року у справі за скаргами ПАТ «Родовід Банк» на дії старшого державного виконавця Диканського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області щодо винесення постанов про повернення виконавчих документів стягувачу від 19.09.2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2017 року заявник ПАТ «Родовід Банк» звернувся до Диканського районного суду Полтавської області із вищевказаними скаргами. В обґрунтування скарг зазначив, що 14.02.2014 року та 12.03.2014 року Диканським районним судом Полтавської області було видано виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором. ПАТ «Родовід Банк» звернув вищевказані виконавчі документи для примусового виконання до Диканського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (далі Диканського ВДВС). Вказував, що постановами старшого державного виконавця Яременко О.І. від 15.12.2015 року були відкриті виконавчі провадження за №49657328 та №49657909. Однак, 05.12.2017 року АТ «Родовід Банк» отримав постанови про повернення виконавчих документів стягувачу по ВП №49657328 та ВП №49657909 від 19.09.2017 року, які були винесені старшим держаним виконавцем цього відділу ОСОБА_4. Підставою для повернення виконавчих документів стягувачу є те, що у боржника відсутнє майно та кошти, на які можливо звернути стягнення. Тому, не погоджуючись з винесеними постановами ПАТ «Родовід Банк» звернувся до суду із скаргами, в яких просив визнати незаконними дії старшого державного виконавця Диканського РВДВС ГТУЮ у Полтавській області Михайличенка В.О. по виконавчих провадженнях за №49657328 та №49657909 при винесенні постанов про повернення виконавчого документа стягувачу від 19.09.2017 року з наступним скасуванням цих постанов.

Ухвалами Диканського районного суду Полтавської області від 23 січня 2018 року у задоволенні скарг ПАТ «Родовід Банк» на дії старшого державного виконавця Диканського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області щодо винесення постанов про повернення виконавчого документа стягувачу від 19.09.2017 року відмовлено.

З даними ухвалами суду не погодилися ПАТ «Родовід банк» та Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Родовід банк» - ОСОБА_2 та подали на них апеляційні скарги, в яких посилаючись на порушення судом норм процесуального права, прохали ухвали Диканського районного суду Полтавської області від 23 січня 2018 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою скарги ПАТ «Родовід Банк» на дії державного виконавця задовольнити у повному обсязі.

Апелянти зокрема вказують на те, що державним виконавцем Диканського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_4 по виконавчих провадженнях №49657328 та №49657909 було порушено вимоги ст. 10, 18 ЗУ «Про виконавче провадження», чим суттєво перешкоджено процесу виконання виконавчого провадження, а саме, не здійснено усі необхідні дії, які передбачені ЗУ «Про виконавче провадження».

Судове засідання проводилося в порядку письмового провадження з викликом сторін, за відсутності останніх, які будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи в судове засідання не зявилися.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів, приходить до висновку, що скарги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.п.3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішенняє невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 14.02.2014 та 12.03.2014 року Диканським районним судом Полтавської області по цивільній справі №529/1112/13-ц було видано ПАТ «Родовід Банк» (два) виконавчі листи щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_3.

Так, один виконавчий лист видано 14.02.2014 року щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором № СК-195-000660/8-2008 від 27 серпня 2008 року в сумі 17 033 (сімнадцять тисяч тридцять три) грн. 99 коп., 62174,06 грн. пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості та 1965,92 грн. трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості. Другий виконавчий лист видано 12.03.2014 року щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Родовід Банк» - 1032,3 грн. судового збору. Вказані виконавчі листи були предявленні на примусове виконання до Диканського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

Постановами старшого державного виконавця Яременко О.І. від 15.12.2015 року були відкриті виконавчі провадження за №49657328 та №49657909.

Однак, 05.12.2017 року АТ «Родовід Банк» отримав постанови про повернення виконавчих документів стягувачу по ВП №49657328 та ВП №49657909 від 19.09.2017 року, які були винесені старшим держаним виконавцем цього відділу ОСОБА_4.

Підставою для повернення виконавчих документів стягувачу є те, що у боржника відсутнє майно та кошти, на які можливо звернути стягнення.

Так, місцевим судом встановлено, що з матеріалів виконавчого провадження, які були надані на дослідження Диканським ВДВС вбачається, що виконавцем було здійснено інформаційні запити щодо виявлення доходів боржника та його майна, але все це виявилося безрезультатним. Потім, виконавцем було здійснено вихід за зареєстрованим місцем проживання боржника, згідно з чим складено акт про його відсутність.

Відмовляючи у задоволенні скарг ПАТ «Родовід Банк» суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем вжито усіх заходів примусового виконання рішення для виявлення майна, грошових коштів, на які можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості. Разом з цим, місцевий суд зазначив, що встановити місце роботи самого боржника виявилося безрезультатним, а сам заявник може скористатися своїм правом повторного предявлення вказаних виконавчих листів до виконання. Тому суд прийшов до висновку, що у задоволенні скарг ПАТ «Родовід банк» слід відмовити.

Однак, колегія суддів вважає, що ухвали суду першої інстанції постановлені з порушенням норм цивільно-процесуального законодавства, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а тому підлягають скасуванню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 124 Конституції України та ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення є обовязковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Отже, завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинення таких дій державним виконавцем є фактичною перевіркою дотримання положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Права і обовязки державного виконавця визначені у статті 18 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до цієї норми, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Однак, державним виконавцем Диканського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_5 по виконавчих провадженнях №49657328 та №49657909 було порушено вимоги ст. 10, 18 ЗУ «Про виконавче провадження», чим суттєво перешкоджено процесу виконання виконавчого провадження, а саме, не здійснено усі необхідні дії, які передбачені ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно вимог ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Так, приймаючи постанову про повернення виконавчих документів стягувачеві, державний виконавець хоч і вчиняв дії щодо виявлення майна боржника, однак не забезпечив вжиття усіх необхідних та можливих реальних заходів для примусового виконання рішення суду, не встановив місце перебування самого боржника та не вчинив дій по його розшуку, не перевірив наявність у боржника ОСОБА_3 по місцю його проживання (перебування) іншого рухомого майна на яке може бути звернено стягнення, не вжив заходів до встановлення даних про можливе перебування майна боржника у володінні чи користуванні третіх осіб.

До зазначених висновків, колегія суддів дійшла на підставі зібраних по справі доказів.

Так, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, доказів того, що боржник приходив на виклик державного виконавця, надав пояснення з приводу виконання рішення суду та наявного в нього майна відсутні. Відсутні дані про зясування державним виконавцем даних про місце роботи боржника та можливості накладення стягнення на доходи останнього. Відсутні в даних матеріалах і дані щодо вчинення дій по розшуку боржника.

На передчасність прийнятого державним виконавцем рішення про повернення виконавчих документів, вказує той факт, що з моменту перевірки наявних у боржника рахунків у банках та інших фінансових установах до моменту прийняття оскаржуваних постанов пройшло близько одного року, що вказує на формальність у перевірці даного питання та відсутність належних даних на момент прийняття рішення.

Формальність також вбачається у проведенні виконавцем дій по перевірці наявного у боржника майна по місцю його проживання. Надані державним виконавцем акти, які підтверджують вчинення даних дій, не можуть визнаватися належними та допустимими доказами, оскільки не містять даних: в якому місці вони складалися, чи був присутній при цьому боржник чи його члени сімї, інші дані проте, хто проживає за даною адресою, яке майно там знаходиться та які докази вказують на неналежність їх до майна боржника.

За таких обстави, судова колегія вважає, що судом першої інстанції було неправильно надано оцінку обставинам справи та наданим сторонами доказам, а відповідно зроблено передчасні та необґрунтовані висновки щодо виконання державним виконавцем всіх необхідних та можливих дій спрямованих на реальне виконання рішення суду.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що оскаржувані ухвали Диканського районного суду Полтавської області від 23 січня 2018 року підлягають скасуванню з постановленням нових по суті заявлених ПАТ «Родовід Банк» скарг.

Керуючись ст. 374, ст. 376, ст. ст. 381 - 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги публічного акціонерного товариства «Родовід банк» та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Родовід банк» - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвали Диканського районного суду Полтавської області від 23 січня 2018 року скасувати.

Скарги публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії старшого державного виконавця Диканського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 19.09.2017 року задовольнити.

Визнати незаконними дії старшого державного виконавця Диканського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_4 по виконавчих провадженнях за №49657328 та №49657909 при винесенні постанов про повернення виконавчого документа стягувачу від 19. 09. 2017 року.

Скасувати постанови старшого державного виконавця Диканського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_4 про повернення виконавчих документів стягувачу від 19.09.2017 року по виконавчих провадженнях за №49657328 та №49657909.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови суду виготовлено 4 квітня 2018 року.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_1

Судді : /підпис/ ОСОБА_6 /підпис/ ОСОБА_7

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1

З оригіналом згідно: