РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2018 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Шепеля К.А.,

за участю секретаря судового засідання Бондар С.В.

розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, - про стягнення аліментів на утримання дитини, -

у с т а н о в и в :

Позивач 5 грудня 2017 року звернулася до суду з цим позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина мопса ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. (а.с.1).

Спрощене провадження у справі відкрите 14 лютого 2018 року (а.с.12).

Позивач заяви про її участь у судовому засіданні не подавала.

Відповідачу було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї. Відповідач вчасно повідомлявся про час та місце розгляду справи, про визначений строк для надання відзиву на позов, однак в судове засідання не зявився, відзиву на позовну заяву не надіслав, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не надіслав.

Згідно з положеннями частини першої та третьої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні установлені такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач як на підставу своїх позовних вимог вказала, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. За станом здоровя відповідач здоровий. Відповідач офіційно ніде не працює, але це не звільняє його від обовязку утримання неповнолітньої дитини. Вона ніде не працює і їй самій важко утримувати дитину. А тому вважає, що відповідач має сплачувати їй аліменти на утримання дитини в розмірі 2500 грн щомісячно.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини.

Підставою позову є неоспорюване батьківство відповідача та невиконання ним вимог закону щодо надання необхідних коштів на утримання дитини.

Згідно з копією свідоцтва про шлюб сторони 20 березня 2013 року зареєстрували шлюб. (а.с. 4)

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 5)

З довідки про склад сімї №827 від 1 грудня 2017 року вбачається, що до складу сімї позивачки входять син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батько із сімєю не проживає, участі у вихованні дитини не приймає. (а.с. 6)

Оцінюючи вище перераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Тобто, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому, обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень.

Частиною першою статті 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно з частиною першою статті 191 цього ж Кодексу, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Приймаючи до уваги, що позивач не довела, що відповідач має достатній заробіток для задоволення її позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. А в силу статті 180 СК України обовязок батьків по утриманню неповнолітньої дитини покладається на обох батьків в рівній мірі і позивачкою не представлено суду доказів того, що нею витрачається на утримання дитини також кошти в сумі 2500 грн щомісячно, а загалом дитина потребує щомісячно 5000 грн.

При вирішенні питання про розмір аліментів суд враховує, що відповідач здоровий, працездатний, не має на утриманні інших дітей, (доказів на спростування цього відповідач не надав), скрутне матеріальне становище позивача та її дитини, і доходить висновку про стягнення аліментів на користь позивачки в інтересах дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи з дня предявлення позову, враховуючи вимоги статей 182, 184, 191 СК України та виходячи з обставин справи.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, то витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись статтями 141, 223, 235 ,259, 263, 264, 265, 279 ЦПК України, на підставі статей 180, 182, 184, 185, 191 СК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, - на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, і.н. НОМЕР_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 (одна тисяча) грн щомісячно, починаючи з 5 грудня 2017 року до повноліття дитини.

В решті позовних вимог про стягнення 1500 грн аліментів - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 - на користь держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп..

На рішення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий К.Шепель