ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/226/18
Провадження № 2/210/819/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"20" лютого 2018 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого судді: Літвіненко Н.А.

при секретарі: Севанян М.Б.

з участю предст. позивача ОСОБА_2

з участю предст. відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» про стягнення моральної шкоди, суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» про стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що він працював в умовах, які характеризувались перевищенням гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища на підприємстві відповідача 7 років, з них:

- 04.03.2009 р. 28.03.2016 р., машиністом бульдозера цеху технологічного автотранспорту ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» .

У грудні 2015 року рішенням ЛЕК Українського науково-дослідного інституту протокол № 1654 промислової медицини йому було встановлене професійне захворювання:

Вібраційна хвороба першої-другої стадії від дії комбінованої вібрації, синдром

вегетативно-сенсорної поліневропатії верхніх кінцівок в поєднанні з помірно вираженою попереково-крижовою радикулопатією (L5, S1), переважно справа, на фоні ретросподилолістезу L5 (на 0,5 см), двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФС першої ст.), остеартрозом ліктьовим і колінним суглобів (ПФ першого ступеню).

Професійне захворювання було встановлене на підставі даних Санітарно-гігієнічної характеристики умов праці від 02.09.2014 р. № 2/2-11-3/2425 виданої Головним державним санітарним лікарем м. Кривого Рогу, Криворізького та Широківського районів де вказано, що позивач працював машиністом бульдозера цеху технологічного автотранспорту ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг».

Вважає, що діями відповідача йому завдана моральна шкода, що полягає в тому, що він працював на підприємстві відповідача, був опорою і підтримкою для своїх дітей. Фактично він був головним годувальником своєї сімї, тепер же за станом здоровя він не може повноцінно забезпечувати свою родину, усі державні компенсації ідуть на медичну реабілітацію та придбання ліків, крім того, сімя позивача тепер несе додаткові витрати на нього. Від цього він почуває себе неповноцінною людиною.

В звязку з професійним захворюванням змінилися його спосіб та якість життя, що завдає йому моральних страждань, наприклад при відвідуванні магазину він неспроможний нести сумки самостійно, цим займається його дружина. Хвороби змінили його життя назавжди. При захворюванні позивача повне одужання неможливе, і перспектива в майбутньому переносити болі, постійно лікуватись спричиняє йому моральні страждання. Просить стягнути з відповідача на його користь 148 920 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує, просить в задоволенні позову відмовити, так як не довів, що саме підприємством відповідача позивачу завдана саме така моральна шкода.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_4, працював в умовах, які характеризувались перевищенням гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища на підприємстві відповідача 7 років, з них:

- 04.03.2009 р. 28.03.2016 р., машиністом бульдозера цеху технологічного автотранспорту ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» .

У грудні 2015 року рішенням ЛЕК Українського науково-дослідного інституту протокол № 1654 промислової медицини йому було встановлене професійне захворювання:

Вібраційна хвороба першої-другої стадії від дії комбінованої вібрації, синдром

вегетативно-сенсорної поліневропатії верхніх кінцівок в поєднанні з помірно вираженою попереково-крижовою радикулопатією (L5, S1), переважно справа, на фоні ретросподилолістезу L5 (на 0,5 см), двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФС першої ст.), остеартрозом ліктьовим і колінним суглобів (ПФ першого ступеню).

Професійне захворювання було встановлене на підставі даних Санітарно-гігієнічної характеристики умов праці від 02.09.2014 р. № 2/2-11-3/2425 виданої Головним державним санітарним лікарем м. Кривого Рогу, Криворізького та Широківського районів де вказано, що позивач працював машиністом бульдозера цеху технологічного автотранспорту ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг».

При цьому працюючи на підприємстві відповідача позивач підпадав під вплив шкідливих та несприятливих факторів, виконував роботи в умовах, які характеризувались перевищенням граничнодопустимого рівня та шкідливих факторів технологічного процесу: по рівню загальної вібрації відносяться до 3 класу 2 ступеню швидкості, по рівню локальної вібрації до 3 класу 4 ступеня шкідливості.

Згідно п.16 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 30.12.2015 року, згідно якого ОСОБА_4, працюючи з 04.03.2009 по день складення акту ( 30.12.2015 року ) машиністом бульдозера цеху технологічного автотранспорту ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» здійснював виконання робіт по плануванню відвалів та промислових майданчиків за допомогою бульдозеру. Протягом періоду підпадав під вплив фактору загальної та локальної вібрації, показники котрих перевищували нормативні через недосконалість робочого місця.

Тобто відповідачем протягом тривалого часу грубо порушувались положення ст.13 ЗУ «Про охорону праці» та ст. 153 КЗпПУ, що саме і призвело до виникнення у нього професійного захворювання, цей факт визнали члени комісії з розслідування ПЗ, та зазначили в п. 16 акту розслідування ПЗ.

У відповідності до ст. 153 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизму, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. Власник або уповноважений ним орган не вправі вимагати від працівника виконання роботи, поєднаної з явною небезпекою для життя, а також в умовах, шо не відповідають законодавству про охорону праці. У разі неможливості повного усунення небезпечних і шкідливих для здоров'я умов праці власник або уповноважений ним орган зобов'язаний повідомити про це орган державного нагляду за охороною праці, який може дати тимчасову згоду на роботу в таких умовах.

У відповідності до ст. 158 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний вживати заходів щодо полегшення і оздоровлення умов праці працівників шляхом впровадження прогресивних технологій, досягнень науки і техніки, засобів механізації та автоматизації виробництва, вимог ергономіки, позитивного досвіду з охорони праці, зниження та усунення запиленості та загазованості повітря у виробничих приміщеннях, зниження інтенсивності шуму, вібрації, випромінювань тощо. Аналогічні вимоги передбачені ст. 21 ЗУ «Про охорону праці».

Вина підприємства полягає в тому, що згідно діючого законодавства - статті 13 Закону України «Про охорону праці», підприємство зобов'язано було створити безпечні і нешкідливі умови праці. Вказаною нормою, передбачено, що роботодавець за невиконання вимог ст. 13 несе безпосередню відповідальність.

За висновком МСЕК від 16.02.2016 року серії 12 ААА № 016527 позивачу була встановлена первинно стійка втрата професійної працездатності в розмірі 50% вібраційна хвороба та третя група інвалідності з переоглядом 01.02.2017 року. За висновком МСЕК від 09.02.2017 року серії 12 ААА № 0044571 позивачу була встановлена повторно стійка втрата професійної працездатності в розмірі 50% безстроково та третя група інвалідності. Згідно рекомендацій МСЕК позивач потребує «ВМП, забезпечення лікарськими засобами». Таким чином внаслідок отримання професійних захворювань позивач став інвалідом, не має змоги вести звичне життя, тому що змушений постійно перебувати на обліку у ЛПЗ, приймати ліки, бо без них його стан погіршується і він не може вести нормальне життя. Працювати та допомогти по господарству своїй родині позивач не має змоги бо постійно відчуває тягнучий, ниючий біль та обмеження обєму рухів в шийному та попереково-крижовому відділах хребта, періодичну скутість рухів в грудному відділі хребта, яка утрудняє дихання, періодично гострий біль у вигляді прострілів в шийному відділі хребта з віддачою в потиличну ділянку лівої половини голови, виражений викручуючий біль та обмеження обєму рухів колінних та ліктьових, більше зліва, плечових, більше справа, простріли в променево-запястковому суглобі і лівій кісті, значне посилення больових відчуттів в хребті при знаходженні в положення стоячи, стійкий тягнучий біль по задньо-боковій поверхні ніг, переважно правої ноги до стопи та в І-ІІ палець правої стопи, іррадацію болю із шийного відділу в ділянку плечового поясу і руки, оніміння в руках і ногах, більше по зовнішній поверхні правої ноги, утруднену ходу, судоми в мязах рук, гомілок, підвищену мерзлякуватість рук, набряки кістей, напади побіління пальців кістей при охолодженні, загальну слабкість, підвищену втомлюваність,, зниження слуху, шум у вухах, задишку при фізичному навантаженні. У звязку з вказаним позивач почуває себе неповноцінною людиною.

В звязку з професійним захворюванням змінилися спосіб та якість життя позивача, що завдає йому моральних страждань. При захворюванні позивача повне одужання неможливе, і перспектива в майбутньому переносити болі, постійно лікуватись спричиняє йому моральні страждання.

Виходячи з наведеного, оцінюючи надані сторонами докази по справі, суд вважає необхідним позовні вимоги позивача задовольнити частково та стягнути з ПАТ „АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 30 000 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб.

В задоволенні іншої частини позову ОСОБА_4 суд вважає необхідним відмовити.

Керуючись ст.3, 8, ч.3 ст.22, 43, 46 Конституції України, ст..ст.13 Закону України "Про охорону праці», ст.153, 237-1 КЗпП України,ст.. 268, 1167,1168 ЦК України, ст.ст. , ст.ст.4,9,13,81,141,259-268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства „АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 30 000 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб.

В задоволенні іншої частини позову ОСОБА_4 - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства „АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг на користь держави судовий збір 704грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів із дня його проголошення.

Суддя Н. А. Літвіненко