Справа № 347/1917/17
Провадження № 22-ц/779/129/2018
Головуючий у 1 інстанції Крилюк М.І. М. І.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Максюти І.О., Мелінишин Г.П.

секретарів Турів О.М., Бойчука Л.М.

з участю апелянта ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Косівського районного суду від 30 листопада 2017 року у складі судді Крилюк М.І по справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Космацька сільська рада об»єднаної територіальної громади про встановлення факту проживання однією сім»єю,

в с т а н о в и в :

09 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Космацької сільської ради ОТГ про встановлення факту проживання однією сім»єю.

Вимоги заяви мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла спадкодавець ОСОБА_3 Після її смерті залишилася спадщина - житловий будинок в АДРЕСА_1, що належав їй на підставі свідоцтва про право власності, виданого Космацькою сільською радою 07.02.2009 року.

У серпні 2017 року він звернувся до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки проживав та був зареєстрований разом із спадкодавцем понад 5 років, з 10 червня 2008 року по день її смерті, однак отримав відмову, так як факт проживання однією сім»єю із спадкодавцем повинен встановити суд.

Рішенням Косівського районного суду від 30 листопада 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересована особа: Космацька сільська рада ОТГ про встановлення факту проживання однією сім»єю - відмовлено.

В апеляційній скарзі на дане рішення ОСОБА_1 посилається на неповне з»ясування судом обставин справи. Вважає, що судом безпідставно не взято до уваги його доводи щодо проживання однією сім»єю з ОСОБА_3 та не взято до уваги з цього приводу пояснення свідків.

Зазначив, що спірний будинок який знаходиться в АДРЕСА_1 належав на підставі свідоцтва про право власності ОСОБА_3 В даному будинку були зареєстровані з 1967 року ОСОБА_3 та з червня 2008 року він - ОСОБА_1

Сімейні стосунки між ним та спадкодавцем виникли приблизно з 1998 року, оскільки з цього часу він фактично проживав із ОСОБА_3, остання потребувала його допомоги, а він був для неї як син.

Апелянт вважає, що суд не дав належної оцінки наведеним обставинам та необгрунтовано відмовив у задоволенні його заяви, тому просив рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення його вимог.

У судовому засіданні апеляційного суду апелянт ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали доводи апеляційної скарги з наведених у ній підстав.

Представник Космацької сільської ради об»єднаної територіальної громади у судове засідання не з»явився, на адресу суду від Космацької сільської ради ОТГ за підписом сільського голови Бербеничука Д.Д. поступила заява у якій позовні вимоги ОСОБА_1 сільська рада визнає та просить про розгляд справи без участі представника сільської ради.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта та його представника, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні вимог заяви ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що заявником не доведено, що він був пов»язаний із спадкодавцем не менше як п»ять років спільним побутом та що вони мали взаємні права та обов»язки.

Однак із таким висновком суду не можна погодитись з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім»єю з ОСОБА_3, посилаючись на те, що встановлення даного факту необхідно для можливості оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3

Відповідно до положень ч.1, п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України (чинної станом на час постановлення рішення судом першої інстанції) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 належав на праві власності житловий будинок в АДРЕСА_1. У даному будинку крім ОСОБА_3 з червня 2008 року проживав та був зареєстрований ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Космацької сільської ради Косівського району.

Встановлено, що після смерті ОСОБА_3 - ОСОБА_1 звертався в нотаріальну контору для оформлення права на спадкове майно, про що свідчить довідка видана Космацькою сільською радою Косівського району в тому, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно з 1967 року проживала у спадковому будинку 1979 року побудови, який знаходиться в АДРЕСА_1. В цьому будинку зареєстровані та проживають з 1967 року ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та з 10.06.2008 року ОСОБА_1, 1980 року, де зареєстрований та проживає по даний час. Заповіт від імені померлої ОСОБА_3 не посвідчувався у виконкомі Космацької сільської ради.

Довідка видана в нотаріальну контору (а.с.7).

Відповідно до положень ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

За змістом ст. 1264 ЦК України особи, які відносяться до четвертої черги спадкоємців за законом, повинні відповідати таким двом вимогам: вважатися членом сім'ї спадкодавця; проживати зі спадкодавцем однією сім'єю протягом п'яти років саме на день відкриття спадщини.

Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.05.2008, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

У заяві про встановлення факту спільного проживання однією сім»єю ОСОБА_1 посилався на те, що фактично з 1998 року він став проживати разом із спадкодавцем ОСОБА_3 Через хвороби, які спричинили її неможливість забезпечити власне існування вона потребувала його допомоги, він був для неї як син, взяв на себе відповідальність по догляду за ОСОБА_3, забезпечував її усім необхідним у тому числі ліками, вели спільний побут.

Космацький сільський голова Д.Д. Бербеничук на адресу суду першої інстанції надіслав заяву від 08 листопада № 72/04-07 у якій вимоги заяви ОСОБА_1 визнав та просив про розгляд справи у відсутності представника зацікавленої особи.

Таким чином представник Космацької сільської ради не заперечив обставини, якими ОСОБА_1 обґрунтовував свої вимоги щодо визнання факту проживання з ОСОБА_3 однією сім»єю.

Крім того, допитані у судовому засідання свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили факт проживання заявника ОСОБА_1 із покійною ОСОБА_3 однією сім»єю та підтвердили факт ведення ними спільного побуту.

Таким чином висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі. Суд необґрунтовано відмовив у задоволенні вимог заяви ОСОБА_1 з тих підстав що останнім не доведено, що він був пов»язаний із спадкодавцем не менше як п»ять років спільним побутом та що вони мали взаємні права та обов»язки.

Відповідно до положень ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволенням вимог ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім»єю з ОСОБА_3 з 2008 року по день її смерті.

Керуючись ст. 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Косівського районного суду від 30 листопада 2017 року скасувати та постановити нове рішення.

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім»єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 2008 року по день смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 07 березня 2018 року.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: І.О. Максюта

Г.П. Мелінишин