Справа № 750/1416/18
Провадження № 2/750/866/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Коверзнева В. О.,

з участю: секретаря судового засідання Мачачі І. П., позивача ОСОБА_1, її представника адвоката ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3;

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, та зобовязання укласти договір найму жилого приміщення,

в с т а н о в и в:

20.02.2018 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради (далі відповідач) про встановлення факту проживання однією сімєю з ОСОБА_4, який помер 21.07.2017 року, в період з липня 2014 року по 21.07.2017 року, за адресою: АДРЕСА_1, а також зобовязання відповідача укласти з нею договір найму АДРЕСА_2 (далі Квартира).

В обґрунтування позову вказує, що ОСОБА_4 був її двоюрідним братом по лінії матері. За життя брат був неодноразово судимий, зловживав наркотичними засобами, при цьому вів антисоціальний спосіб життя. Після повернення брата в липні 2014 року з місць позбавлення вона, на прохання матері брата, почала жити з ним однією сімєю. Вона придбавала за власні кошти на всіх продукти харчування, одяг та ліки, готувала їжу, прала речі, прибирала в Квартирі. Після смерті брата вона звернулася до відповідача із заявою про відкриття на її імя особового рахунку на Квартиру, проте в задоволенні заяви було відмовлено, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

У судовому засіданні позивач предявлений позов підтримала і наполягала на задоволенні. Будучи допитаною судом в якості свідка підтвердила, що починаючи з липня 2014 року проживала разом із братом в Квартирі як член його сімї; зокрема, вона покупала за власні гроші на всіх продукти харчування, готувала їжу, прибирала в Квартирі, оплачувала комунальні послуги, прала речі брата. Після смерті брата вона залишилася й надалі проживати в Квартирі і натепер має намір укласти з відповідачем договір найму, проте останній в цьому відмовив, чим порушив її право на Квартиру.

Представник відповідача позов не визнав. Вважає, що позивач не довела належними і допустимими доказами факт проживання однією сімєю з ОСОБА_4 в його Квартирі. Також вважає, що чинне житлове законодавство не допускає можливість набуття позивачем права на Квартиру, оскільки вона має у власності інше жиле приміщення.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як випливає з матеріалів справи (а.с. 8) і показань свідка, які в сукупності узгоджуються між собою, а тому вважається доведеним, з 17.07.2013 року позивач постійної проживає і зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Після звільнення з місць позбавлення волі в липні 2014 року в Квартиру вселився ОСОБА_4, який помер 21.07.2017 року і був квартиронаймачем (а.с. 9-11, 15, 16).

Фактичною метою цього позову є закріплення в судовому порядку за позивачем права на проживання в Квартирі на умовах наймача, що дає позивачу право на її приватизацію.

Спірна Квартира належить до державного житлового фонду, який призначений для забезпечення громадян, які не мають житла або потребують поліпшення житлових умов, і знаходиться у віданні Чернігівської міської ради.

В якості підстави позову позивач посилається на положення статей 64, 106 Житлового кодексу Української РСР (далі Кодекс), якими встановлено, що члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення.

Суд констатує, що позивач є власником ? частини двокімнатної квартири АДРЕСА_3, при цьому вона не довела, що як співвласник житла має потребу в поліпшенні житлових умов за рахунок держави.

За таких обставин, за приписом статті 64 Кодексу позивач як співвласник жилого приміщення не набула права користування Квартирою, що має інше цільове призначення, а тому предявлений позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 81, 82, 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, та зобовязання укласти договір найму жилого приміщення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів від дня його проголошення, через Деснянський районний суд м. Чернігова.

Суддя В. О. Коверзнев