Постанова

Іменем України

19 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 357/257/16-ц

провадження № 61-6160 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І., Луспеника Д. Д., ЧернякЮ. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Київської області від 02 листопада 2016 року у складі колегії суддів: Приходька К. П., Білоконь О. В., Іванової І. В.,

ВСТАНОВИВ :

У січні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позовну заяву мотивовано тим, що 17 грудня 2015 року спеціалістами публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» (далі - ПАТ по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз») на кухні належної позивачу на праві власності квартири АДРЕСА_1 було встановлено газовий лічильник. При виконанні зварювальних робіт у порушення правил пожежної безпеки, було допущено попадання частин металу на підлогу, у зв'язку з чим було пошкоджено лінолеум.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просила стягнути з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» на її користь на відшкодування матеріальної шкоди - 4 492 грн та моральної шкоди - 5 тис. грн.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2016 року у складі судді Подрєзова Г. О. позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» на користь ОСОБА_4 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2 692 грн, у рахунок відшкодування моральної шкоди 500 грн, а також 1 500 грн компенсації за надання правової допомоги. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що при виконанні зварювальних робіт було допущено попадання частин металу на підлогу, застелену лінолеумом, тому шкода, заподіяна майну позивача з вини ПАТ по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» підлягає відшкодуванню.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 02 листопада 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що позивачем не надано жодного акта чи іншого документу, який би підтверджував факт пошкодження майна саме ПАТ по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз».

Також позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що неправомірними діями відповідача їй завдано моральну шкоду.

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення апеляційної інстанції, справу передати на новий розгляд до апеляційного суду.

Касаційна скарга мотивована тим, що справу розглянуто неналежним складом суддів суду апеляційної інстанції і що позивача не було повідомлено про перенесення розгляду справи на 02 листопада 2016 року.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

05 лютого 2018 року справу за позовом ОСОБА_4 до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 24 листопада 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міськрайонного округу Київської області, зареєстрованого за номером № 6636 (а. с. 8).

01 лютого 2006 року між сторонами ОСОБА_4 та ПАТ по газопостачанню та газифікації ПАТ «Київоблгаз» було укладено договір про надання послуг з газопостачання.

Згідно з пунктом 1.2. зазначеного договору виконавець надає послуги з технічного обслуговування, ремонту внутрішньобудинкових систем газопостачання (а. с. 9).

17 грудня 2015 року спеціалістами ПАТ по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» на кухні належної позивачу квартири АДРЕСА_1 було встановлено газовий лічильник.

У акті про прийняття в експлуатацію вузлу обліку газу від 17 грудня 2015 року відсутній підпис власника квартири про передачу лічильника споживачеві та відсутні претензії з цього приводу до виконавця робіт (а. с. 46).

Відповідно до частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачем не надано суду жодного належного доказу на підтвердження того, що пошкодження майна позивача мало місце саме з вини ПАТ по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз».

Щодо доводів позивача про те, що на її користь з відповідача має бути стягнуто 5 тис. грн на відшкодування моральної шкоди то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав.

Враховуючи загальні підстави цивільно-правової відповідальності, при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають такі обставини: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Беручи до уваги, що порушення прав позивача не було, а також те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є похідною від позовної вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що ця вимога також не підлягає задоволенню.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 про те, що справу розглянуто судом апеляційної інстанції у неналежному складі, є безпідставними, оскільки розпорядженням керівника апарату апеляційного суду Київської області від 16 вересня 2016 року № 296 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 357/257/16-ц у зв'язку зі звільненням судді-доповідача ОСОБА_3 у відставку відповідно до постанови Верховної Ради України від 08 вересня 2016 року (а. с. 81).

Також безпідставними є доводи позивача щодо неповідомлення її про перенесення розгляду справи на 02 листопада 2016 року, оскільки апеляційним судом направлено на адресу позивача рекомендованим листом від 26 вересня 2016 року копію апеляційної скарги ПАТ «Київоблгаз» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та повідомлення про те, що розгляд зазначеної справи відбудеться 02 листопада 2016 року (а. с. 87).

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

За таких обставин доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що оскаржуване судове рішення ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Київської області від 02 листопада 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник

Ю. В. Черняк