АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2018 року

м. Рівне

Справа № 561/748/17

Провадження № 22-ц/787/341/2018

Апеляційний суд Рівненської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

секретар судового засідання Москалик Т.В.,

учасники справи:

позивач Державна архітектурно-будівельна інспекція України в

особі Управління Державної архітектурно-будівельної

інспекції у Рівненській області,

відповідач ОСОБА_3,

представник позивача провідний спеціаліст-юрисконсульт сектору правової

роботи Управління державної архітектурно-будівельної

інспекції у Рівненській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області на ухвалу Зарічненського районного суду Рівненської області від 20 грудня 2017 року (суддя Дідик А.В.) у справі № 561/748/17 за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області до ОСОБА_3 про знесення самочинно збудованого обєкта будівництва

в с т а н о в и в :

У листопаді 2017 року Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області (далі Позивач, ДАБІ, Управління) звернулася до Зарічненського районного суду з позовом до ОСОБА_3 (далі Відповідач) про знесення самочинно збудованого обєкта будівництва, який розташований за адресою вул. Грушевського, 19, смт. Зарічне, Рівненської області .

Позовна заява мотивована тим, що під час здійснення контролю за дотриманням законодавства, стандартів, нормативів, норм, порядків і правил у сфері містобудівної діяльності позивачем виявлено факт самочинного будівництва на обєкті «Реконструкція частини адмінприміщення в смт. Зарічне, вул. Грушевського,19, Рівненської області», яке проводилось без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, що є порушенням п.2 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За фактом виявлених порушень складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 15.07.2015 року № 557, протокол про адміністративне правопорушення від 15.07.2015 року відповідно до ч.7 ст.96 КУпАП та видано припис про зупинення виконання будівельних робіт від 15.07.2015 року № 231.

Постановою по справі про адміністративне правопорушення від 28.07.2015 року № 227-ф гр. ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.7 ст.96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн.

На підставі листа СБУ в Рівненській області від 06 серпня № 8/к-43 за зверненням гр. ОСОБА_4 та з метою перевірки виконання вимог припису Управління здійснено перевірку на обєкті будівництва, за результатами якої складено акт від 12 жовтня 2015 року № 707, яким встановлено, що гр. ОСОБА_3 вимоги припису від 15 липня 2015 року не виконала.

Відповідно до ч.1 ст. 188-42 КУпАП складено протокол про адміністративне правопорушення від 12.10.2015 року та видано припис про зупинення виконання будівельних робіт від 12.10.2015 року № 323 з вимогою зупинити виконання будівельних робіт з дати отримання припису, набути право на виконання будівельних робіт на обєкті будівництва. У разі невиконання вимог припису привести земельну ділянку у відповідність до попереднього стану.

За результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення Управлінням винесено постанову від 10 листопада 2015 року № 315-ф, згідно якої гр. ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 гривень.

З метою перевірки виконання вимог припису від 12.10.2015 року № 323, 03.10.2016 року було проведено позапланову перевірку на даному обєкті будівництва, за результатами якої складено акт дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 03.10.2016 року № 615, яким встановлено, що гр. ОСОБА_3 вимоги припису від 12.10.2015 року № 323 не виконано.

У звязку із вищевикладеним, керуючись нормами ст. 38 Закону України « Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 177, 376 Цивільного кодексу України, Позивач просив суд ухвалити рішення, яким зобовязати гр. ОСОБА_3 привести будівництво на обєкті «Реконструкція частини адмінприміщення в смт. Зарічне, вул. Грушевського, 19, Рівненської області» до попереднього стану, шляхом знесення добудови до адмінприміщення розміром 8,6 х 15,5 м на вул. Грушевського,19, смт. Зарічне.

Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 20 грудня 2017 року провадження у справі закрито.

Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

04 січня 2018 року Позивачем подано до суду на оскаржувану ухвалу апеляційну скаргу, у якій він, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просивпро її скасування і направити справу для продовження розгляду до Зарічненського районного суду Рівненської області.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позов про знесення самочинно збудованого обєкта будівництва підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

У відповідності до п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, якщо вона постановлена з порушення норм процесуального права чи неправильним застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що справа зазначеної категорії підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Однак з таким висновком місцевого суду колегія суддів погодитися не може.

Як вбачається з позовної заяви Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому зазначила, що Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції було проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання будівельних робіт ОСОБА_3 на обєкті «Реконструкція частини адмінприміщення в смт. Зарічне, вул. Грушевського,19, Рівненської області».

За результатами перевірки було встановлено, що будівельні роботи на обєкті проводилися без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт, що є порушенням п.2 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За фактом виявлених порушень було складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, протокол про адміністративне правопорушення та видано припис про зупинення будівельних робіт, притягнуто ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

На підставі листа СБУ в Рівненській області за зверненням ОСОБА_4 щодо можливих фактів незаконного будівництва та з метою перевірки виконання субєктом вимог припису позивача було здійснено перевірку, якою встановлено, що гр. ОСОБА_3 вимоги припису не виконала.

Відповідно до ч.1 ст.188-42 КУпАП складено протокол про адміністративне порушення та видано припис про зупинення виконання будівельних робіт із вимогою з дати отримання даного припису зупинити виконання будівельних робіт з реконструкції частини адмінприміщення в смт. Зарічне, вул..Грушевського,19, Рівненської області. Набути право на виконання будівельних робіт на реконструкцію частини адмінприміщення в смт. Зарічне, вул. Грушевського,19, Рівненської області. У разі невиконання вимог припису, земельну ділянку привести у відповідність до попереднього стану.

За результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення винесено постанову та накладено адмінстягнення у вигляді штрафу.

З метою перевірки виконання вимог припису проведено позапланову перевірку, за результатами якої складено акт дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 03.10.2016 № 615, яким встановлено, що ОСОБА_3 вимоги припису не виконано.

Враховуючи викладене, позивач просив прийняти рішення, яким зобовязати ОСОБА_3 привести будівництво на обєкті «Реконструкція частини адмінприміщення в смт. Зарічне, вул. Грушевського,19, Рівненської області» до попереднього стану шляхом знесення добудови до адмінприміщення на вул. Грушевського, 19, смт. Зарічне розміром 8,6 х 15,5 м.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

ОСОБА_3 розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

При цьому ст. 2 КАС України визначає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Ст. 4 КАС України дає визначення термінів «адміністративна справа», якою визнається публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції.

Ст. 19 КАС України визначає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори за ознаками, наведеними в п. 1 ч. 1 ст.19 КАС України, зокрема, на спори за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому субєкту законом (п. 5 ч. 1 ст. 19 КАС України).

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Натомість однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Публічно-правовий спір має свою особливість суб'єктного складу - участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сам по собі цей факт не дає підстав ототожнювати із публічно-правовим та відносити до справи адміністративної юрисдикції будь-який спір за участю суб'єкта владних повноважень.

З огляду на це, неправильним є формальне застосування п. 5 ч. 1 ст. 19 КАС України та поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що до суду звертається суб'єкт владних повноважень як позивач. Зазначене підтверджується також правилами статей 4, 19, 56 ЦПК України, які передбачають право органів державної влади, органів місцевого самоврядування звертатися до суду з заявами в порядку цивільного судочинства у випадках, установлених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 38 Закону України від 17 лютого 2011 року № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

За змістом ст. 177 ЦК України об'єкти самочинного будівництва належать до об'єктів цивільних прав.

Аналіз зазначених вище правових норм свідчить про те, що спір за позовом ДАБІ про зобов'язання знесення об'єкту самочинного будівництва підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки цей спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, а відтак його розгляд не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Така позиція відповідає правовій позиції, викладеній в постановах Верховного ОСОБА_3 України № 21-1959а16 від 15 листопада 2016 року, № 6-718цс17 від 27 вересня 2017 року.

Отже, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про непоширення цивільної юрисдикції на даний спір.

Оскаржувана ухвала перешкоджає подальшому провадженню у справі, постановлена з порушенням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, яка підлягає скасуванню з направленням позовної заяви до суду першої інстанції для продовження розгляду і вирішення питання про відкриття провадження в справі у відповідності до вимог цивільного процесуального законодавства.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Апеляційний суд Рівненської області, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області задовольнити.

Ухвалу Зарічненського районного суду від 20 грудня 2017 року скасувати та направити позовну заяву Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області до ОСОБА_3 про знесення самочинного будівництва для продовження розгляду до цього ж суду в іншому складі суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного ОСОБА_3 протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

ОСОБА_5 Шимків

Судді: Н.В. Бондаренко

ОСОБА_1