РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(в порядку спрощеного позовного провадження)

06 березня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Данко В.Й.,

при секретарі Павлюх Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових котів за прострочення виконання грошового зобовязання,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення грошових котів за прострочення виконання грошового зобовязання.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 31 травня 2016 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно якого вона передала ОСОБА_2 14500,00 грн., що за офіційним курсом НБУ на день укладення договору становило 576,17 дол. США. Факт одержання грошей підтверджується розпискою, власноручно написаною позивальником в момент передачі йому сум позики. Вказує, що відповідач відмовилася виконати належним чином свої зобовязання за вказаним договором. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.11.2016 року по цивільній справі №308/6332/16-ц, яке набуло законної сили 12.01.2017 року, позовні вимоги задоволено, а саме стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 31.05.2016 року у розмірі 14916,42 грн., а також заборгованість за невиконання договору позики від 31.05.2016 року у розмірі 5518,40 грн. Однак, станом на 22.12.2017 року судове рішення не виконано. Відповідно до листа Ужгородського міського відділу ДВС від 18.05.2017 року №4-53543591/17 станом на 18.10.2017 року боржником здійснено один платіж в розмірі 700 грн. 04.09.2017 року. Зазначає, що в договорі встановлена відповідальність за порушення зобовязань Так, згідно п. 4 договору сторони домовилися, що у випадку неповернення чи несвоєчасного повернення грошей, як повністю так і частково позичальник зобовязується сплатити позикодавцю штраф у розмірі 10% від суми, що буде розраховуватись за офіційним курсом НБУ на день прострочення як еквівалент 576,17 дол. США за кожен місяць прострочення. Таким чином відповідач прострочив виконання договору на 14 місяців та 15 днів (з 08.10.2016 року по 22.12.2017 року) у звязку з чим сума боргу становить 23269,31 грн.

На підставі наведеного просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за невиконання договору позики від 31.05.2016 року за кожен місяць прострочення починаючи з 08.10.2016 року по день винесення рішення.

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд констатує, що відповідачці ОСОБА_2 було встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

Враховуючи те, що відзиву відповідачем до суду подано не було, клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом від жодної із сторони не надходило, представник позивача в поданій позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, суд приходить до переконання, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України проводиться без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтований та таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 31 травня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, у відповідності до якого, позикодавець ОСОБА_1 передала у власність позичальнику ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 14500,00 грн., що за офіційним курсом НБУ на день укладення договору складає 576,17 доларів США, а позичальник зобовязався повернути позикодавцеві суму грошових коштів, яка буде розраховуватись за офіційним курсом НБУ на день повернення позики як еквівалент 576,17 дол. США, до 14.06.2016 року на умовах визначених цим договором.

Факт отримання грошових кошті, підтверджується наявною в матеріалах справи власноручно написаною відповідачем розпискою.

Судом встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.11.2016 року стягнуто з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) заборгованість за Договором позики від 31 травня 2016 року та сплатити суму грошових коштів в сумі 576,17 доларів США, яка згідно курсу НБУ станом на 07.10.2016 р. становить 14916,42 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) заборгованість за невиконання Договору позики від 31 травня 2016 року та сплатити суму грошових коштів в сумі 57,61 доларів США за кожен місяць прострочення починаючи з 14 червня 2016 р., що згідно курсу НБУ станом на 07.10.2016 р. становить 5518,40 грн.

Згідно листа Ужгородського міського відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області №4-53543591/17 від 18.10.2017 року станом на 18.10.2017 року боржником здійснено один платіж в розмірі 700 грн. від 04.09.2017 року.

Судом встановлено, що відповідачем не виконано грошове зобовязання перед позивачем і це зобовязання на час розгляду справи залишається не виконаним.

Позивачкою ставиться вимога про стягнення з ОСОБА_2 23269,31 грн. заборгованості за невиконання договору позики від 31.05.2016 року за кожен місяць прострочення починаючи з 08.10.206 року та на момент подання позовної заяви (22.12.2017 року)

Згідно з положеннями ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно частини 1 ст.509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 599 ЦК України визначає, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

П. 4 договору позики, передбачено, що якщо позичальник своєчасно не поверне позику, позикодавець має право подати цей договір про стягнення у строки, передбачені чинним законодавством України. Звернення стягнення здійснюється за рішенням суду або іншій підставі передбаченій законодавством України.

Під неповерненням грошей у визначений термін сторони розуміють прострочення сплати грошової суми у повному обсязі згідно пункту 1 цього договору більше двох днів. Сторони домовились, що у випадку неповернення чи несвоєчасне повернення грошей, як повністю, так і частково позичальник зобовязується сплатити позикодавцю штраф у розмірі 10 % від суми, що буде розраховуватись за офіційним курсом НБУ на день прострочення як еквівалент 576,17 дол. США, за кожен місяць прострочення.

З наявного в позовній заяві розрахунку, заборгованість ОСОБА_2 за невиконання договору позики від 31.05.2016 року за період з 08.10.2016 року по 22.12.2017 року складає 23239,31 грн.

Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Вказана правова позиція узгоджується з висновками викладеними у постанові Верховного Суду України № 6-1206цс15 від 23 вересня 2015 року.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості за невиконання договору позики від 31.05.2016 року за період з 08.10.2016 року по 22.12.2017 року в розмірі 23239,31 грн., а також у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати в розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 525,526, 554, 610, 615, 611, 1054 ЦК України, ст.ст.12, 76, 223, 258, 259, 260, 274 279, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових котів за прострочення виконання грошового зобовязання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1, 19) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2) заборгованості за невиконання договору позики від 31.05.2016 року за період з 08.10.2016 року по 22.12.2017 року в розмірі 23239,31 (двадцять три тисячі двісті тридцять девять гривень 31 коп. ) грн.

Стягнути з ОСОБА_2, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1, 19) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2) суму сплаченого судового збору в розмірі 640 грн.

Повний текст рішення складено 06.03.2018 року.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів до Апеляційного суду Закарпатської області і набере законної сили в разі неподання такої в установлений строк.

Згідно вимог ч.1 ст.354 ЦПК України у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_4