Справа №461/585/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2018 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

при секретарі Збожній О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», відокремленого підрозділу «Львівської дирекції ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення страхового відшкодування,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 10 601,78 грн. страхового відшкодування, 512,37 грн. пені, 286,25 грн. збитків, завданих інфляцією та 54,90 грн. 3% річних.

В обґрунтування позову покликається на те, що 15 серпня 2016 року о 18.00 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, у с.Солонка Пустомитівського району Львівської області здійснив зіткнення із належним позивачу автомобілем НОМЕР_2, який був припаркований, що спричинило технічні пошкодження автомобілів. За результатами ДТП учасниками було складено повідомлення про ДТП від 15.08.2016 року, згідно якого ОСОБА_2 визнав себе винним у скоєному ДТП. Обидва автомобілі перебувають у власності позивача та останній було укладено поліси страхування цивільно-правової відповідальності із ПрАТ «СК «Євроінс Україна». 16.08.2016 року позивачем було подано відповідачу заяву-повідомлення про настання ДТП та заяву про виплату страхового відшкодування. Відповідно до висновку №108/16 від 29.08.2016 року, вартість спричиненого матеріального збитку позивачу становить 10 601,78 грн. Однак, станом на 17.01.2017 року сума страхового відшкодування відповідачем не виплачена.

Представник позивача в судове засідання не зявився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просить позов задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідачів в судове засідання не зявився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалив слухати справу у відсутності представників відповідачів, на підставі наявних матеріалів справи з винесенням заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом та видно з повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, у с.Солонка Пустомитівського району Львівської області здійснив зіткнення із належним позивачу автомобілем НОМЕР_2, який був припаркований, що спричинило технічні пошкодження автомобілів /а.с.5/.

Як копій свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів /а.с.43,44/, автомобілі НОМЕР_1, та Сitroen C-4, р.н.НОМЕР_3 належать на праві власності ОСОБА_1

Цивільно-правова відповідальність водіїв вказаних автомобілів була застрахована у ПрАТ «СК «Євроінс Україна».

Також, з матеріалів справи видно, що позивач 16.08.2018 року подав відповідачу повідомлення про настання події, яка в подальшому може бути визнана страховим випадком із всіма необхідними додатками та заяву про виплату страхового відшкодування /а.с.33, 37-39/.

Згідно висновку експертного товарознавчого дослідження №108/16 від 18.08.2016 року, вартість матеріального збитку, заданого власнику автомобіля НОМЕР_2 становить 10601,78 грн. /а.с.6-17/.

Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.

Особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду (п.1.4 ст.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

У статті 3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Частиною 1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно положень ч.33.2 ст.33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Відповідно до ст.990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника.

Згідно п.3 ч.1 ст.988 ЦК України, страховик зобовязаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк встановлений договором.

Як видно з акту №В-093-20/16-56 про відмову у виплаті страхового відшкодування/страховій виплаті від 08.11.2016 року /а.с.59/, ОСОБА_1 відмовлено у виплаті страхового відшкодування, у звязку із тим, що в даному випадку він є одночасно і страхувальником і потерпілою особою, тобто шкоди третій особі не завдано.

При цьому, суд відхиляє доводи відповідача, викладені у письмових запереченнях, поданих попередньому складу суду, який розглядав справу, оскільки обєктом страхування в даному випадку є майнові інтереси, повязані з відшкодуванням шкоди, заподіяної життю, здоровю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Тобто, в даному випадку позивач виступає потерпілим, а не застрахованою особою.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно наданого позивачем розрахунку /а.с.4/, розмір нарахованої пені становить 512,37 грн., індекс інфляції 286,25 грн., 3% річних 54,90 грн.

Також, з матеріалів справи видно, що позивачем було витрачено 8400,00 грн. за надання правової допомоги.

Таким чином, суд приходить до висновку, що зазначена матеріальна шкода спричинена позивачу підлягає відшкодуванню відповідачем, у відповідності до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому позов слід задоволити.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна»на користь ОСОБА_1 10 601 (десять тисяч шістсот одну) гривню 78 копійок страхового відшкодування, 512 (пятсот дванадцять) гривень 37 копійок нарахованої пені, 286 (двісті вісімдесят шість) гривень 25 копійок збитків, завданих інфляцією та 54 (пятдесят чотири) гривні 90 копійок 3% річних.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна»на користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок судового збору та 8400 (вісім тисяч чотириста) гривень 00 копійок витрат на правову допомогу.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: Стрельбицький В.В.