Справа № 309/2511/17
Провадження № 2/309/320/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 березня 2018 року м. Хуст
Хустський районний суд Закарпатської області
в складі головуючого-судді Кемінь В.Д.
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,-
ОСОБА_2 в інтересах якого діє представник ОСОБА_4, звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики, інфляційних витрат та 3% відсотків річних за прострочення виконання грошового зобовязання у розмірі 67 786 грн.
У позовній заяві представник позивача посилається на те, що 08.07.2015 року, відповідач отримав позику від позивача у сумі 2000 доларів США. На підтвердження договору позики, відповідач надав позивачу власноручно написану розписку, що відповідно до ст.1047 ЦК України, є підтвердженням передачі позикодавцем позичальнику визначеної грошової суми. Терміном повернення боргу, сторони визначили один місяць, однак на день подачі заяви до суду відповідач не виконав взяті на себе зобовязання та не повернув борг. Станом на 16 червня 2017 року сума боргу згідно розписки складає 52 000 грн., згідно офіційного курсу гривні до долара.
Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, представником позивача до суду подано заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, шляхом публікації в ЗМІ «Новини Закарпаття» № 19 (4730) від 13.03.2018 р. Причини неявки суду невідомі. Відзив чи заперечення проти позову від відповідача не надходили.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу.
Процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не проводилось.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність та допустимість кожного доказу, приходить до висновку, що позов із наведених у ньому мотивів обґрунтований і підлягає до задоволення виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що згідно розписки від 08.07.2015 року, написаної власноруч ОСОБА_3, останній отримав від ОСОБА_2 у борг гроші в сумі 2000 доларів США.
За письмовою домовленістю між сторонами відповідач отримав борг терміном на один місяць, тобто до 08.08.2015 року.
На сьогоднішній день відповідач борг не повернув і ухиляється від виконання зобов'язання.
За змістом ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ст.1047 ч.2 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.
Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов'язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
Вказана вище правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 18 вересня 2013 року по справі № 6-63цс13, за результатами розгляду заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України.
Судом встановлено, що розписка наявна в матеріалах справи відповідає вказаним вище вимогам та підтверджує наявність боргу у відповідача ОСОБА_3 перед позивачем ОСОБА_2 на сьогоднішній день.
Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору і вимог закону.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договори є обов'язковими для виконання сторонами.
Згідно ст. 1049 ч. 1 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобовязання.
В ході розгляду справи представником позивача подано заяву про поновлення пропущеного процесуального строку на звернення з даним позовом до суду.
З приводу поданої заяви, суд констатує наступне.
Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Як вбачається із змісту наданої розписки від 08.07.2015 року, відповідач зобовязався повернути борг протягом одного місяця, тобто в термін до 08.08.2015 року.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.
Стосовно боргу за договором позики від 08.07.2015 року в розмірі 2000 доларів США то згідно умов договору повернення цих коштів мало відбутися в строк до 08.08.2015 року, а отже порушене право ОСОБА_2 з якого слід обчислювати початок перебігу строку позовної давності є 08.08.2015 року, а з позовними вимогами позивач звернувся до суду 01.07.2017 року тобто в межах трьохрічного строку.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст. 141 ЦПК України). У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати в розмірі 677.87 грн.
Керуючись статтями 526,533,625,1046,1049,1050 ЦК України, статтями 13,76,81,82,89,141,223,258,263-265,273,354,355 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 677,87 грн. понесених судових витрат.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: підпис ОСОБА_5

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_5Д