БАБУШКІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 57
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2018 року м.Дніпро

Суддя Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська ОСОБА_2, розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Кредитної спілки Союз-Дніпро», третя особа: ОСОБА_4 про визнання недійсним кредитного договору та договору поруки, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним з моменту укладення Кредитного договіру від 10 лютого 2016 року № 184/16, укладеного між Кредитною спілкою «Союз-Дніпро» та ОСОБА_3, застосування наслідків недійсності вказаного Кредитного договору і визначити, що ОСОБА_3 повинна сплатити Кредитній спілці «Союз-Дніпро» непогашений залишок тіла кредиту у розмірі 9110,00 грн. та визнання недійсним договіру поруки №184/16 від 10.02.2016 року, укладеного між Кредитною спілкою «Союз-Дніпро» та ОСОБА_4.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між Позивачем та Відповідачем укладено Кредитний договір №184/16 від 10.02.2016 р. (надалі Договір) та відповідно до п.1.1 Договору Позивачу на споживчі цілі, для купівлі та переоформлення будинку, в цей день по видатковому ордеру №23 готівкою надані кредитні кошти у розмірі 25 560,00 грн. Кінцевий термін повернення кредиту відповідно до вказаного пункту 09.08.2018 року. Позивач стверджує, що вказаний пункт договору також передбачає, що в день отримання грошових коштів за кредитом, вона повинна сплатити Відповідачу проценти із розрахунку 21,76% на суму кредиту, що становить 5560,00 грн. Вказану суму вона сплатила Відповідачу в день отримання кредиту із отриманих від нього грошових коштів. Зазначає, будь-якого документу про отримання від неї процентів у розмірі 5560,00 грн. Відповідачем їй не надано.

Позивач зазначає, що в п.1.1. Договору дослівно викладено:«За цим Договором Кредитодавець зобовязується надати грошові кошти у кредит Позичальникові у сумі 25560,00 грн. строком на 30 місяців з 10 лютого 2016 р. по 09 серпня 2018 р. та на умовах, встановлених цим Договором, а Позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти в день отримання грошових коштів за кредитом із розрахунку 21,76 % на суму кредиту, що становить 5560,00 грн., а також проценти нараховані згідно п.4.2 цього Договору».

Стверджує, що цим пунктом чітко передбачено, що вона отримала кредит на умовах, встановлених Договором і повинна сплачувати проценти за користування кредитом відповідно до графіку погашення заборгованості за кредитом, а з яких підстав вона повинна сплатити проценти 5560,00 грн., не зазначено. Нарахування процентів за користування кредитом передбачено тільки п.4.1.Договору, відповідно до якого проценти нараховуються щомісяця, із розрахунку 2,3% на залишок заборгованості за кредитом.

Позивач стверджує, що Відповідачу просто захотілось крім 2,3 % за користування кредитом взяти з неї ще 21,76 % процентів від суми кредиту і він включив таку умову в Договір, що вказує на його нечесність та недобросовісність. Це підтверджується Розрахунком заборгованості за Договором. Зазначає, що у розрахунках є колонка - фактично сплачені % за користування кредитом, в якій вказано що у березні, травні, червні, серпні, листопаді та грудні 2016 р. вона всього сплатила процентів 5779,56 грн. Про сплачені 10.02.2016 р. проценти 5560,00 грн. у цій колонці мови не має. Не погоджуючись з даним договором позивач звернулась до суду за захистом своїх прав.

Відповідачем надано письмові заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 10 лютого 2016 року між Позивачем та Відповідачем був укладений Кредитний договір № 184/16, згідно з яким Позивач отримав кредитні кошти в сумі 25 560,00 грн. (Двадцять пять тисяч пятсот шістдесят) грн. 00 коп. строком на 30 місяців та зобовязався повернути кредит та сплатити проценти в порядку, визначеному п.1.1. та розділом 4 Кредитного договору. Факт отримання вищезазначеної суми кредиту підтверджується видатковим касовим ордером № 23 від 10 лютого 2016 року.

В якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 184/16 був укладений договір поруки між Кредитною спілкою «Союз-Дніпро» та ОСОБА_4.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

За приписами ст. 203. ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

У відповідності ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 536 ЦК України визначено, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Приписами статті 629 ЦК України встановлено, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У відповідності до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

З урахуванням зазначеного, беручи до уваги, що розмір відсотків за користування кредитом законодавством не обмежений, суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки при укладенні кредитного договору та договору поруки були дотримані усі норми чинного законодавства України.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,12, 13, 58,60,77,133,209, 218-229, 280-282 ЦПК України -

В И Р І Ш И Л А:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Кредитної спілки Союз-Дніпро», третя особа: ОСОБА_4 про визнання недійсним кредитного договору та договору поруки відмовити.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя Т.В.Шевцова