Справа №203/4493/17
Провадження №2/0203/366/2018
06.03.2018 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Католікяна М.О.,
при секретарі Дзьомі Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КП Центральний ринок» про зобовязання не чинити перешкод,
05 грудня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «КП Центральний ринок» про зобовязання не чинити перешкод. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 02.12.2017 рок позивач, який є журналістом, зявився до одного з центральних ринків м. Дніпра «Озерка» для збирання, одержання, створення та готування інформації за допомогою відеокамери. Організацію діяльності ринка здійснює відповідач. Після початку відеозйомки до позивача підійшли працівники відповідача і заборонили йому знімати приміщення і торговельні ряди, пояснивши це необхідністю отримання відповідного дозволу адміністрації ринка. На думку позивача, такі дії порушують приписи закону щодо заборони перешкоджати роботі журналістів. Викладене стало причиною звернення позивача до суду з позовом про зобовязання відповідача не чинити позивачеві перешкод у здійсненні фото- та відеозйомки на території ТОВ «КП Центральний ринок» (а.с.а.с. 2, 3, 6).
Позивач до суду не зявився, звернувшись із заявою про розгляд справи за його відсутності (а.с. 18).
Представник відповідача до суду також не зявився, був повідомлений належним чином. 06.03.2018 року представник відповідача звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи у звязку із зайнятістю в іншій справі у господарському суді Дніпропетровської області. Суд не знайшов підстав для задоволення поданої заяви, оскільки згідно з доданими до неї документами судове засідання у господарській справі було призначене значно пізніше за засідання в цій справі, а сам представник відповідача бере участь у господарській справі не в інтересах ТОВ «КП Центральний ринок».
У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК).
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити частково з таких підстав.
Судом було встановлено, що позивач є журналістом, членом Національної спілки журналістів України (а.с. 4).
02 грудня 2017 рок позивач з метою збирання, одержання, створення та готування інформації за допомогою відеокамери зявився до одного з центральних ринків м. Дніпра «Озерка», організацію діяльності якого здійснює відповідач.
Після початку відеозйомки торгових рядів у критому павільйоні ринку до позивача підійшли працівники відповідача (охоронці) і заборонили йому знімати приміщення і торговельні ряди, пояснивши це необхідністю отримання відповідного дозволу адміністрації ринка.
Відповідно до частини другої статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір.
Згідно з частинами 1, 2 статті 25 Закону України від 02.10.1992 року №2657-XII «Про інформацію» (далі Закон №2657-XII) під час виконання професійних обов'язків журналіст має право здійснювати письмові, аудіо- та відеозаписи із застосуванням необхідних технічних засобів, за винятком випадків, передбачених законом. Журналіст має право безперешкодно відвідувати приміщення суб'єктів владних повноважень, відкриті заходи, які ними проводяться, та бути особисто прийнятим у розумні строки їх посадовими і службовими особами, крім випадків, визначених законодавством.
У відповідності з частинами першою, другою статті 26 Закону України від 16.11.1992 року №2782-XII«Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», здійснюючи свою діяльність на засадах професійної самостійності, журналіст використовує права та виконує обов'язки, передбачені Законом України «Про інформацію» та цим Законом. Журналіст має право: на вільне одержання, використання, поширення (публікацію) та зберігання інформації ; відвідувати державні органи, органи місцевого самоврядування, а також підприємства, установи і організації та бути прийнятим їх посадовими особами; відкрито здійснювати записи, в тому числі із застосуванням будь-яких технічних засобів, за винятком випадків, передбачених законом.
Аналіз приведених норм свідчить про те, що позивач, який є журналістом, безумовно, мав право під час виконання своїх професійних обовязків безперешкодно відвідати приміщення критого павільйону ТОВ «КП Центральний ринок» з метою вільно одержати, використати, поширити та зберегти інформацію, відкрито здійснюючи записи із застосуванням технічних засобів.
Крім того, аналізуючи положення Закону №2657-XII, суд вважає за необхідне звернути увагу сторін на те, що інформація, яку міг отримати позивач, здійснюючи відеозйомку приміщення критого павільйону ринку та його торгових рядів, не може бути віднесена до інформації з обмеженим доступом у розумінні статті 21 Закону №2657-XII, тобто інформації, що містить комерційну таємницю або є конфіденційною.
Так, під комерційною таємницею відповідно до закону маються на увазі відомості, що стосуються предмету діяльності особи і пов'язані з виробництвом, технологічною інформацією, ноу-хау, управлінням фінансами та інша інформація особи, розголошення (передача, витік) якої може завдати шкоди її інтересам.
Під конфіденційною інформацією розуміється така інформація, розголошення якої може завдати прямих матеріальних або моральних збитків особі та/або пов'язаним з нею фізичним особам та/або суб'єктам підприємницької діяльності.
Загальновідомим є той факт, що критий павільйон ТОВ «КП Центральний ринок» є публічним місцем, у якому відбувається роздрібна торгівля харчовими продуктами, отже інформація, як про сам процес торгівлі, так і про місце, де він відбувається (у тому числі торгові ряди), через публічний характер місця не може бути віднесена до такої, що має обмежений доступ.
Ураховуючи викладене, суд доходить висновку про те, що відповідач не мав законних підстав для перешкоджання позивачеві у виконанні ним своїх професійних обовязків, і позов необхідно задовольнити.
При цьому суд вважає за необхідне задовольнити позов лише у частині, зобовязавши відповідача не чинити перешкоди у здійсненні фото- та відеозйомки на території ТОВ «КП Центральний ринок», де здійснюється торгівля, оскільки відповідно до позовної заяви порушення прав позивача полягало саме в цьому.
Керуючись статтями 5, 7, 10 13, 19, 23, 76 81, 89, 209 211, 213, 223, 228, 229, 258, 259, 263 265, 280 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «КП Центральний ринок» не чинити перешкод ОСОБА_1 у здійсненні фото- та відеозйомки на території Товариства з обмеженою відповідальністю «КП Центральний ринок», де здійснюється торгівля.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем, третьою особою в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини заочного рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне заочне рішення складено 12 березня 2018 року.
Суддя М.О. Католікян