Постанова

Іменем України

28 лютого 2018 року

м. Київ

справа №337/502/15-ц

провадження № 61-5533св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В.І., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

адвокат - ОСОБА_1,

представник позивача - ОСОБА_6,

відповідач - ОСОБА_7,

відповідач - ОСОБА_8,

представник відповідача - ОСОБА_9,

відповідач - ОСОБА_10,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 31 травня 2016 року в складі судді Салтан Л. Г., та на ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 31 серпня 2016 року в складі головуючого судді Полякова О. З., суддів: Спас О. В., Воробйової І. А.,

ВСТАНОВИВ :

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 про визнання недійсним рішення від 10 січня 2012 року № 1 Аграрної приватної фірми «Істок» (далі - АПФ «Істок») про визнання недійсною нової редакції статуту АПФ «Істок»; визнання недійсним договору купівлі-продажу корпоративних прав від 25 січня 2012 року; зобов'язання провернути все отримане за договором купівлі-продажу; визнання права власності на корпоративні права АПФ «Істок»; витребування АПФ «Істок» з незаконного володіння шляхом зобов'язання кінцевого набувача ОСОБА_8 повернути ОСОБА_4 все майно АПФ «Істок», печатки та документи.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 31 травня 2016 року позов залишено без розгляду з підстав повторної неявки в судове засідання позивача.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 31 серпня 2016 року ухвала районного суду залишена без змін.

Залишаючи без змін ухвалу районного суду, апеляційний суд дійшов висновку про те, що у зв'язку з повторною неявкою у судове засідання позивача, який був повідомлений належним чином і від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, районний суд дійшов обґрунтованого висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_4 без розгляду.

У вересні 2016 року адвокат ОСОБА_4 - ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу до Хортицького районного суду м. Запоріжжя для продовження розгляду справи по суті спору.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не врахували поважності причин невчасного прибуття представника позивача в судове засідання.

20 жовтня 2016 року суддею Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження в даній справі.

15 грудня 2016 року від ОСОБА_8 до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшли заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_4, які мотивовані тим, що оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм процесуального права, тому касаційна скарга підлягає відхиленню.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 березня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Статтею 338 ЦПК України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Підпунктом 4 пункту першого Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

30 січня 2017 року справу передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недоведеність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 169 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій) у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Положеннями пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій) суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Суди попередніх судових інстанцій встановили, що позивач ОСОБА_4 та його представники ОСОБА_1 та ОСОБА_6, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, призначеної на 18 травня 2016 року та 31 травня 2016 року, в судові засідання двічі поспіль не з'явились, причини неявки суду не повідомили.

Ні ОСОБА_4, ні його представник не просили суд про розгляд справи у їх відсутність. За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК України (в редакції чинній на час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій) залишив позовну заяву без розгляду.

Доводи касаційної скарги про те, що судом не було враховано поважності причин невчасного прибуття представника позивача у судове засідання 31 травня 2016 року, не заслуговують на увагу, оскільки поважність причин повторної неявки позивача не має правового значення для вирішення питання про залишення позовної заяви без розгляду на підставі частини третьої статті 169, частини першої статті 207 ЦПК України (в редакції чинної на час вирішення справи).

Враховуючи наведене та оскільки судові рішення ухвалені з додержанням норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 31 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 31 серпня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. І. Крат

В.П. Курило