АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/316/18 Доповідач - Щавурська Н.Б.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2018 року колегія суддів Апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Щавурської Н.Б.

суддів - Дикун С. І., Ходоровський М. В.,

секретаря - Панькевич Т.І.

сторін - представника Тернопільського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області Легус Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу № 607/16417/13-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 січня 2018 року, постановлену суддею Вийванко О.М. у цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про визнання дій неправомірними,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, що полягала у неповідомленні її, як сторони виконавчого провадження - боржника, про результати визначення вартості чи оцінки майна (гаража), наслідком чого є порушення передбаченого законом права на оспорення нею результатів оцінки в судовому порядку та на дії державного виконавця щодо подальшої передачі майна для реалізації на підставі результатів оцінки, про які її не було повідомлено.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 січня 2018 року в задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду, вважаючи її незаконною, необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального права, неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи та постановити нову, якою скаргу задовольнити.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги посилається на неврахування судом першої інстанції положень ч.5 ст.57 ЗУ "Про виконавче провадження", що передбачає повідомлення державним виконавцем сторін не пізніше наступного робочого дня після визначення вартості чи отримання звіту про оцінку з результатами останньої, та відсутність у справі відомостей про отримання нею відповідної інформації.

Крім цього, зазначає про незгоду з вартістю майна, визначеною суб'єктом оціночної діяльності та ціною його продажу, вважаючи таку суттєво заниженою.

На думку скаржника, порушення державним виконавцем вимог закону вплинуло на хід виконавчого провадження, реалізацію її прав та інтересів.

Будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, скаржник ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, що у відповідності до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

У своєму відзиві Тернопільський районний відділ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області відносно апеляційної скарги заперечив, просив таку відхилити. Зазначає, що державним виконавцем вжито передбачених ч.5 ст.57 ЗУ "Про виконавче провадження" дій щодо повідомлення ОСОБА_2 про результати оцінки гаража. Зокрема, доказами направлення в строки, передбачені Законом, рекомендованого листа з висновком про вартість майна, вважає квитанцію про відправлення такого листа та факт повернення останнього 28.11.2017 року на адресу відділу ДВС за закінченням терміну зберігання, а також інтернет-відстеження поштових відправлень. Також, звертає увагу на вимоги ч.1 ст.28 ЗУ "Про виконавче провадження", яка визначає спосіб направлення сторонам виконавчого провадження окремих документів державним виконавцем і перелік документів, що надсилаються в обов'язковому порядку рекомендованим листом з повідомленням про вручення й до яких висновок про вартість майна не належить. Крім цього, з приводу заниженої оцінки гаража, звертає увагу на відсутність у справі належних і допустимих доказів, які б підтверджували даний факт.

Заслухавши пояснення представника відділу ДВС, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що на виконанні в Тернопільському районному відділі ДВС ГТУЮ у Тернопільській області перебуває зведене виконавче провадження № 55007701 про стягнення боргу з ОСОБА_2 в користь юридичних осіб на загальну суму 53374 грн. 00 коп. (а.с.17).

Державним виконавцем проведено опис та арешт майна боржника - гаража АДРЕСА_1 і 19.10.2017 року призначено суб'єкта оціночної діяльності для надання експертного висновку про вартість описаного майна (а.с.16).

Висновок про ринкову вартість майна надійшов у відділ ДВС 25.10.2017 року (а.с.15 на звор.).

26.10.2017 року вказаний висновок був надісланий державним виконавцем простою рекомендованою кореспонденцією сторонам для відома, в т.ч. ОСОБА_2, за адресою, зазначеною у виконавчому документі - АДРЕСА_2 (а.с.10-13, 15).

Згідно ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Стаття 447 ЦПК України визначає, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцязнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Відповідно до ч.5 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.24 своєї постанови «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6, проведення оцінки нерухомого майна у рамках виконавчого провадження повинно повністю відповідати не лише нормам Закону України «Про виконавче провадження», але й вимогам, встановленим національними стандартами з оцінки майна. Невідповідність проведеної оцінки таким вимогам є підставою для визнання дій державного виконавця щодо її проведення протиправними, а звіту, у якому втілено таку оцінку недійсним.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд виходив з того, що ОСОБА_2 не подано доказів в обґрунтування своїх вимог.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується повністю з урахуванням того, що даний висновок відповідає вимогам закону, що регулює спірні правовідносини та ґрунтується на наявних у справі доказах.

Встановивши відсутність у справі доказів, які б свідчили про порушення державним виконавцем вимог закону «Про виконавче провадження» при проведенні оцінки арештованого майна та подальшої передачі майна для реалізації на підставі результатів оцінки, та як наслідок - про порушення прав скаржника, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, прийшов до вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги останньої щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що полягає у неврахуванні положень ч.5 ст.57 ЗУ "Про виконавче провадження" колегія суддів вважає безпідставними, як такі, що спростовуються змістом оскаржуваної ухвали.

Не приймає до уваги колегія суддів й доводи апеляційної скарги в частині невідповідності висновків суду обставинам справи, що полягає у відсутності в справі відомостей про отримання скаржником інформації про результати оцінки майна, оскільки з урахуванням наявних у справі належних і допустимих доказів, які свідчать про направлення державним виконавцем Живчик Н.Т. висновку оцінювача за адресою, зазначеною у виконавчому документі, а саме: супровідної про направлення висновку сторонам виконавчого провадження (а.с.15), квитанції про відправлення простого рекомендованого листа (а.с.12), інтернет-відстеження поштових відправлень (а.с.10-11), а також факт повернення листа 28.11.2017 року на адресу відділу ДВС за закінченням терміну зберігання (а.с.13) доведеним є факт ознайомлення ОСОБА_2 з результатами визначення вартості арештованого майна, як такий що повністю узгоджується з положенням ч.1 ст.28 ЗУ "Про виконавче провадження", яка не відносить висновок про результати оцінки до тих документів, що підлягають обов'язковому направленню стороні виконавчого провадження саме рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а також - вимогам ч.5 ст.57 цього ж Закону, яка передбачає, що сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Доводи апеляційної скарги в частині неврахування судом незгоди скаржника з вартістю майна, визначеною суб'єктом оціночної діяльності та ціною його продажу з підстав, що така оцінка є суттєво заниженою, як такі, що не грунтуються на належних і допустимих доказах, колегія суддів також вважає безпідставними.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням того, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала в даній справі, як така, що прийнята з дотриманням норм чинного законодавства, скасуванню з підстав, наведених у апеляційній скарзі, не підлягає.

Також, з урахуванням залишення апеляційним судом оскаржуваного рішення без змін, не підлягають перерозподілу й судові витрати в справі.

Керуючись ст.ст.258 ч.1 п.3, ч.4; 259 ч.ч.1, 2, 6, 8; 367 ч.ч.1, 2; 374 ч.1 п.1; 375 ч.1; 381 ч.ч.1, 3; 382 ч.1, 2; 383 ч.ч.1, 2; 384 ч.1; 390 ч.1 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 29 січня 2018 року - залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони, в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судового рішення складено 27 березня 2018 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Н.Б. Щавурська