Справа № 603/782/17
Провадження №2/603/42/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2018 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді: Іванчука В. М.

при секретарі : Сандалюку О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, яке залишилось після смерті ОСОБА_4, яка померла 18.02.2016 року, а саме житловий будинок з надвірними будівлями за адресою вул. Карєрська, 4, с. Коржова Монастириського району Тернопільської області. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що вказаний житловий будинок з надвірними будівлями, належав спадкодавцю ОСОБА_4 Після її смерті, позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори для оформлення права на спадщину, проте нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на зазначене спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1, представник позивача адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, хоча повідомлялись про дату, час і місце розгляду справи. Від позивача ОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_3надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримує повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечує.

Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань не подавали.

Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

ОСОБА_4 померла 18.02.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №196566, виданим 18.02.2016 року Завадівською сільською радою Монастириського району Тернопільської області, актовий запис №1.

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, до якого входить житловий будинок з надвірними будівлями за адресою вул. Карєрська, 4, с. Коржова Монастириського району Тернопільської області.

Судом встановлено, що обєктом спадкування в даному випадку виступає житловий будинок з надвірними будівлями, який станом на 01.01.1991 року належав до суспільної групи колгоспний двір, що підтверджується копією погосподарської книги на домогосподарство з особовим рахунком №16 в с.Коржова Монастириського району Тернопільської області. Згідно зазначеної погосподарської книги, головою домогосподарства є ОСОБА_4.

Так, згідно з п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно заповіту від 21.01.2016 року, посвідченого секретарем виконкому Завадівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті все своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, заповіла позивачу ОСОБА_1

Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Позивач ОСОБА_1 вищевказане спадкове майно прийняв у встановлений законом строк, шляхом подачі заяви до приватного нотаріуса Монастириського районного нотаріального округу (заява №224 від 02.08.2016 року, спадкова справа №126/2016).

Як вбачається із повідомлення приватного нотаріуса Монастириського районного нотаріального округу №76/01-12 від 08.08.2017 року, у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними будівлями, свідоцтво про право на спадщину видати неможливо.

Так, згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановленні судом.

Оцінюючи всі перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 13, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст. 328, 392, 1222, 1225, 1268, 1276 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 (с.Рідколісся Монастириський район Тернопільська область) до ОСОБА_2 (с.Рідколісся Монастириський район Тернопільська область) про визнання права власності - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилось після смерті ОСОБА_4, яка померла 18.02.2016 року, а саме, на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: вул. Карєрська, 4, с. Коржова Монастириського району Тернопільської області, до якого входить: одноповерховий житловий будинок під літерою «А» загальною площею 45,2 кв.м., житловою площею 20,7 кв. м., Стайня «Б», Стодола «В», Курник «Г».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: ОСОБА_5