Провадження № 2о/712/55/18
Справа № 712/1685/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Токова С.Є.

при секретарі - Тимошенко Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлені особи: ОСОБА_2, Черкаський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що він народився 17 листопада 1935 року в с. Руська Поялна Черкаського району, Черкаської області. У його посвідці про народження № 80, виданої Русько-Полянською сільською радою Черкаського району Київської області 28 листопада 1935 року, зазначені батьки: батько ОСОБА_3, мати ОСОБА_4 Явтухова. Національність батьків у посвідці про народження не зазначена. Батько - ОСОБА_3 за національністю був українцем. Мати ОСОБА_4 Явтухова (дошлюбне прізвище ОСОБА_5), уроджена полька, сповідувала римо-католицьку віру і проживала на території України, дотримуючись традицій цієї національності.

Він виховувався відповідно до польських традицій, підтримує стосунки зі своїми родичами поляками, святкує польські свята та вважає себе поляком. Після народження він був хрещений в Римо-Католицькому костьолі м. Сміла, що також підтверджує його приналежність до польської національності.

Від першого шлюбу він має сина, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у свідоцтві про народження якого національність батька зазначена «українець». (свідоцтво про народження Серії ІІІ-УР № 339518 виданого 25 березня 1961 року сіль бюро ЗАГС с. Руська Поляна Черкаського району). 16 серпня 1985 року він одружився з ОСОБА_6 Ільїнічною, йому було видане свідоцтво про укладення шлюбу Серії І-СР № 436610, при цьому його національність не була зазначена. В жодному іншому документі, в тому числі і паспорті громадянина України, які видавались, національності заявника не вказано.

На даний час, заявник прагне відновити та зберегти етнічне походження свого роду відповідно до положень Закону України «Про національні меншини», і бажає внести зміни до правовстановлюючих документів із зазначенням належності до польської національності, а тому вимушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заявник до судового засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримав та просив її задовольнити.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 до судового засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечував.

Представник зацікавленої особи Черкаського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області до судового засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільно-процесуального законодавства та Закону України «Про національні меншини в Україні».

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, народився 17 листопада 1935 року в с. Руська Поляна Черкаського району Черкаської області.

У його посвідці про народження № 80, виданої Русько-Полянською сільською радою Черкаського району Київської області 28 листопада 1935 року, зазначені батьки: батько ОСОБА_3, мати ОСОБА_4 Явтухова. Національність батьків у посвідці про народження не зазначена.

Батько - ОСОБА_3 за національністю був українцем. Мати ОСОБА_4 Явтухова (дошлюбне прізвище ОСОБА_5), уроджена полька, сповідувала римо-католицьку віру і проживала на території України, дотримуючись традицій цієї національності.

Від першого шлюбу заявник має сина, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у свідоцтві про народження якого національність батька зазначена «українець». (свідоцтво про народження Серії ІІІ-УР № 339518 виданого 25 березня 1961 року сіль бюро ЗАГС с. Руська Поляна Черкаського району).

16 серпня 1985 року заявник одружився з ОСОБА_6 Ільїнічною, йому було видане свідоцтво про укладення шлюбу Серії І-СР № 436610, при цьому національність заявника не була зазначена.

В жодному іншому документі, в тому числі і паспорті громадянина України, які йому видавалися, не вказано національності.

Заявник зазначає, що він також виховувався відповідно до польських традицій, підтримує стосунки зі своїми родичами поляками, святкує польські свята та вважає себе поляком. Після народження був хрещений в Римо-Католицькому костьолі м. Сміла, що також підтверджує його приналежність до польської національності.

Мати заявника ОСОБА_5, народилася 18 січня 1914 року в с. Білозіря, Черкаського району, Черкаської області (свідоцтво про народження Серії ІІ-АВ № 679283 від 20 лютого 1968 року). ЇЇ батьками були ОСОБА_7 та ОСОБА_8. Згідно свідоцтва про одруження Серії ІІ-ЯК № 1043075 виданого 20 лютого 1968 року, 18 січня 1935 року було укладено шлюб між його батьками ОСОБА_9 та ОСОБА_5, якій після одруження присвоєно прізвище «Андрієнко».

У свідоцтві про народження матері національність батьків також не вказана, але вони також були уродженими поляками.

Інших документів, які б підтверджували, що мати заявника була полькою у нього немає. Це пояснюється тим, що дід та баба, по лінії матері, щоб уникнути переслідувань зі сторони влади приховували свою приналежність до польської національності.

Польське походження заявника підтверджується також письмовими показами свідків ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_4.

Свідки письмово підтверджують, що мати заявника була за походженням полька, оскільки її батьки по національності були поляками і хрестили її в м. Сміла в римо-католицькому костьолі.

Встановлення факту приналежності до польської національності заявнику необхідно для того, щоб відновити та зберегти етнічне походження свого роду та скористатися пільгами, які гарантуються особам польського походження.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи громадян захищаються судом.

Це означає, що суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їхні права і свободи порушені або порушуються, створені або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Згідно зі ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України.

Національність - національна ідентичність, належність особи до певної нації (або іншої етнічної групи (спільності), яка визначається як відмінними особливостями етнічної групи (мова, звичаї і традиції, культура, фізіологічні риси (належність до певного типу тощо), яких дотримується особа, так і особистим почуттям належності до етнічної спільності - почуттям національної ідентичності.

З метою гарантування національним меншинам права на вільний розвиток прийнято Закон України «Про національні меншини в Україні».

У відповідності до ст. 3 вказаного закону до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Згідно зі ст. 11 вказаного закону громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 300 ЦК України, фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що мати заявника була полькою, заявник також має право на відновлення національності своїх предків та на внесення змін до правовстановлюючих документів із зазначенням національності «поляк», як це передбачено Законом України «Про національні меншини в Україні».

Враховуючи вищенаведене, судом встановлено, що встановлення юридичного факту належності заявника до польської національності не порушує права та інтереси третіх осіб, а тому суд вирішує задовольнити заяву та встановити юридичний факт належності до польської національності.

Керуючись ст.ст. 11, 55 Конституції України, ст.ст. 12,13,259,263-265,268 ЦПК України, ст. 300 ЦК України, ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні», суд

В И Р І Ш И В:

Встановити юридичний факт, що національність ОСОБА_1, який народився 17 листопада 1935 року в с. Руська Поляна Черкаського району Черкаської області «поляк».

Зобовязати Черкаський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_2 за № 32 від 25 березня 1961 року в частині запису національності батька ОСОБА_1, зазначивши в графі національність «українець» на «поляк».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: