Справа № 489/5637/15-ц
Номер провадження 2-др/489/1/18
16 березня 2018 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого - судді Тихонової Н.С.,
секретар судового засідання - Сироватка Т.О.,
представника позивача - ОСОБА_1,
представника відповідача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_3 про винесення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою,
16 лютого 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про винесення додаткового рішення. Вказував, що 15.02.2018 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва було постановлено рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою. Однак при постановленні Рішення судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Вказана обставина є підставою для постановлення додаткового рішення.
Справа призначена до розгляду в судовому засіданні.
В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги та надала оригінали квитанцій на підтвердження понесених витрат.
Представник відповідача заперечував проти задоволення заяви, вважаючи понесення витрат необгрунтованим .
Дослідивши надані докази, суд встановив таке.
15 лютого 2018 року Ленінським районним судом м. Миколаєва було постановлено рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою, відповідно до якого позовні вимоги задоволено частково. А саме здійснено реальний поділ житлового будинку № 2 по провулку Нагірному першому в м. Миколаєві, з відповідною частиною господарських будівель та споруд, між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно до Варіанту № 1 судової будівельно-технічної експертизи № 136/17 від 22.02.2017 р., графічно відображеному в додатку № 2; визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою № 2 по провулку Нагірному першому в м. Миколаєві, між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відповідно до Варіанту № 2 судової будівельно-технічної експертизи № 136/17 від 22.02.2017 р., графічно відображеному в додатку № 4 до експертизи
20 лютого 2018 року внесено виправлення до Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 лютого 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою.
Разом з тим, в рішенні від 15.02.2018 р. судом не вирішено питання про стягнення понесених ним витрат по оплаті судового зборута інших судових витрат.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Розподіл судових витрат між сторонами передбачено статтею 141 ЦПК України, відповідно до ч.1 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Заявник ОСОБА_3 посилається на те, що ним було подано уточнену позовну заяву від 12.04.2017 року, в якій він просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати за сплату судового збору в розмірі 1650 грн., проведення експертизи 3200 грн., призначення та проведення додаткової експертизи в розмірі 1300 грн., за виготовлення технічного паспорта в розмірі 2500 грн., за виготовлення іншого технічного паспорта на житловий будинок 955 грн. 99 коп., за виготовлення топографічного плану для розподілу земельної ділянки у сумі 740 грн. та за послуги адвоката в розмірі 7500 грн., однак такі доводи спростовуються матеріалами справи.
Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на час подачі позову) за подання позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, а також немайнового характеру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.
При цьому позивачем за вимогу майнового характеру сплачено судовий збір в розмірі 1 405, 42 грн. та за вимогу немайнового характеру 243,60 грн.
Таким чином, належний до сплати по вказаній справі судовий збір складає 1649 грн. 02 коп.
За п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
В матеріалах справи міститься угода за № 329 від 10.08.2015 р., укладена між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 щодо надання правової допомоги. Також позивачем при подачі до суду позову було долучено квитанцію про сплату послуг адвоката за № 150 від 18.08.2015 р. за підготовку та ведення цивільної справи в суді в розмірі 5000 грн. 00 коп. У судовому засіданні представником позивача надано квитанцію про сплату за юридичні послуги 7500 грн. із відповідним розрахунком цих витрат.
Відповідно до вимог ст.137 ЦПК України
1. Витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
6. Обовязок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Оскільки представником відповідача не заявлено клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, а представником позивача надані докази їх понесення, у відповідності до вимог ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог в певному обсязі, суд вважає за можливе задовольнити вимоги в цієї частині повністю.
В той же час, суд вважає, що вимоги в частині стягнення витрат на проведення експертиз задоволенню не підлягають, оскільки висновок першої експертизи не було покладено в основу рішення та не прийнято до уваги як сторонами так і судом, а додаткова експертиза та витрати на її проведення ініціювалась обома сторонами та обидві сторони сплачували за неї кошти у розмірі 1/2 частки - 1300 грн. кожна.
Також, суд не вбачає підстав для стягнення витрат, повязаних з виготовленим технічної документації на житловий будинок № 2 пров. Нагірному першому в м. Миколаєві, оскільки виготовлення технічної документації є правом позивача та не створює обовязків для відповідача щодо відшкодування судових витрат та дані витрати не є видом судових витрат.
В той же час суд вважає за необхідне покласти витрати по сплаті судового збору в рівних частках, оскільки рішення суду приймається стосовно обох сторін.
За таких обставин та приймаючи до уваги, що судом при постановленні вищевказаного рішення не було вирішено питання про розподіл судових витрат, вимоги є обґрунтованими, але підлягають задоволенню частково.
Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в розмірі 824 грн.50 коп., витрати на правову допомогу в розмірі 7500 грн.
В задоволенні іншої частини заявлених вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 16.03.2018 р.
Суддя Н.С. Тихонова