РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/244/18

21 березня 2018 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Цвіркун О. С.

з участю секретаря Забейди А.В.

позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Костопільського районного суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 і стягувати їх в розмірі 1000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача на її користь 4384 грн. пені за прострочення сплати аліментів.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 31 травня 2011 року з відповідача стягувалися аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 400 грн., щомісячно. Причиною звернення з позовом про збільшення розміру аліментів є те, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів у розмірі 400 грн. не покриває усіх витрат на утримання дитини, так як в порівнянні з 2011 роком суттєво знецінилася українська гривня, в декілька разів зросли ціни на продукти харчування, одяг, комунальні послуги, збільшилися соціальні витрати. Також, на даний час суттєво збільшився прожитковий мінімум на дитину. Окрім того, позивач зазначає, що з березня місяця 2015 року відповдач взагалі перестав сплачувати аліменти, у зв'язку з чим у ного станом на 06.11.2017 рок утворилася заборгованість у розмірі 12841,20 грн. Враховуючи викладене просить суд стягнути з відповідача неустойку у розмірі 4384 грн. відповідно до наданого розрахунку.

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги повністю та просили їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги щодо збільшення розміру аліментів, які з нього стягуються на утримання сина, однак заперечував щодо стягнення неустойки, пояснив суду, що заборгованість у нього виникла у зв'язку з тим, що від другого шлюбу у нього народилося двоє дітей 2014 та ІНФОРМАЦІЯ_2 і коштів, які він заробляв не вистачало на утримання нової сім'ї та сплати аліментів. Зауважив, що вподальшому буде виконувати свій обов'язок.

Суд, заслухавши пояснення сторін всебічно, обєктивно та неупереджено дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження останнього (а.с.5).

Встановлено, що на підставі рішення Костопільського районного суду від 31 травня 2011 року з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 400 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

У відповідності до ч.1 ст. 182 СК України, при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2018 року становить 1860 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України батьки мають рівні обов'язки щодо дитини, за таких обставин суд враховуючи вимоги розумності та справедливості, та те що відповідач є молодою, працездатною особою, дійшов висновку про доцільність збільшення розміру аліментів, встановивши їх у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно,і до досягнення дитиною повноліття.

Судом також встановлено, що станом на 06.11.2017 рок у відповідача утворилася заборгованість за виконавчим листом № 2-733/11 від 31.05.2011 року по аліментам становить 12841,20 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості із сплатів аліментів (а.с. 10).

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Згідно розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів (а.с. 11) пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за період заборгованості складає 4384 грн.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що аліменти не сплачував через недостачу коштів, так як на утриманні має ще двох малолітніх дітей.

Відповідно ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, 21 вересня 2013 року вдруге уклав шлюб, від якого має двох дітей 2014 та ІНФОРМАЦІЯ_2.

Таким чином, враховуючи сімейний та матеріальний стан відповідача, суд приходить до висновку про зменшення розміру пені та стягнути з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 438 грн.

Окрім того, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за вірне стягнути з відповідача на користь держави 704 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 180-184, 192, 196 СК України, ст. 81, 141, 247, 258, 264-265, 268, 273, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_3 до ОСОБА_3, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_4., Рівненська обл., вул. Молодіжна,26, про збільшення розміру аліментів та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задоволити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 і встановити їх та стягувати у розмірі 1000 (одна тисяча) щомісячно, починаючи стягувати з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 438 (чотириста тридцять вісім) гривень 00 копійок пені за прострочення сплати аліментів.

Стягнутиз ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 704 (сімсто чотири) гривні 80 копійок.

Повний текст рішення складено 26 березня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяОСОБА_6