Справа № 682/3611/17
Провадження № 2/682/191/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючої - судді Маршал І.М.,секретаря Мелашенко О.В., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Славутського району Хмельницької області, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку достатнього для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 сільської ради, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку достатнього для прийняття спадщини. В обґрунтування позову вказував, що 20.02.2014 року помер ОСОБА_4, який на день смерті проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_5 за життя склав заповіт на імя позивача, що був посвідчений Мирутинською сільською радою Славутського району Хмельницької області, яким на випадок своєї смерті заповів на імя позивача право на земельну частку (пай), яка знаходиться на території Великоскнитської сільської ради Славутського району Хмельницької області та на день смерті належала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії РІ № 799649. Після його смерті відкрилася спадщина на вказане спадкове майно. Однак, позивач, як спадкоємець за заповітом, вчасно не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, в звязку з чим нотаріусом позивачу було повідомлено про необхідність звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини. Позивач вказує, що строк встановлений законом для прийняття спадщини ним було пропущено з поважних причин. Так, позивачу з обєктивних причин не було відомо про наявність складеного на його імя спадкодавцем заповіту та про смерть самого спадкодавця, оскільки спадкодавець за життя та орган місцевого самоврядування, посадовою особою якого було посвідчено вказаний заповіт, не повідомляли позивача про наявність такого заповіту, спадкодавець та позивач проживали в різних населених пунктах, не були родичами між собою, тому позивачу не було відомо про смерть спадкодавця та про відкриття після його смерті спадщини. Позивач просить суд визначити йому додатковий строк терміном в три місяці, необхідний для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, який помер 20.02.2014 року.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві, просив їх задоволити.

Від відповідача ОСОБА_3 сільської ради Славутського району Хмельницької області надійшла заява про визнання позовних вимог позивача та слухання справи у відсутність повноважного представника відповідача.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про день та час повідомлявся належним чином.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 20.02.2014 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 І-БВ № 227122 від 24.02.2014 року. На день смерті спадкодавець проживав та був зареєстрованим в ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою Великоскнитської сільської ради Славутського району Хмельницької області № 02-29/429 від 29.07.2015 року. За життя ОСОБА_5 мав на праві приватної власності земельну ділянку площею 1,39 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території Великоскнитської сільської ради, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю Серії РІ № 799649 від 20.05.2003 року. Спадкодавець за життя склав заповіт на імя позивача, що був посвідчений 28.12.2013 року секретарем Виконавчого комітету Мирутинської сільської ради Славутського району Хмельницької області відповідно до змісту якого заповів позивачу належну йому земельну частку (пай). Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на вказане спадкове майно. Однак, позивач ОСОБА_2 в силу того, що йому з обєктивних причин не було відомо про існування такого заповіту на його імя, а також не було відомо про сам факт смерті спадкодавця, який, крім того, не був родичем позивачу та проживав в іншому населеному пункті, своєчасно, у встановлений законом строк, не звернувся до нотаріальної контори по місцю знаходження спадкового майна з заявою про прийняття спадщини.

Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у постанові № 6-1320цс17 від 23.08.2017 р. дійшла висновку про те, що необізнаність спадкоємця про існування заповіту є поважною причиною для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Зважаючи на викладене, суд знаходить дані причини поважними.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. 1272 ЦК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

ОСОБА_2 визначити додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, який помер 20 лютого 2014 року, в три місяці після набрання цим рішенням законної сили.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Маршал І. М.