Справа № 740/4556/17
Провадження № 2-о/740/35/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2018 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря Кононяко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа територіальна громада в особі Ніжинської міської ради Чернігівської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду із зазначеною заявою, в якій просить встановити факт постійного його проживання однією сім»єю не менше п»яти років до часу відкриття спадщини з ОСОБА_2, яка померла 23 квітня 2017 року.

В обґрунтування заяви він посилаються на те, що 23.04.2017 року померла ОСОБА_2, яка є йому хрещеною матір»ю. Після її смертівідкрилася спадщина, до спадкової маси якої входить житловий будинок №71 з господарськими будівлями і спорудами по вул. Володимирській в м. Ніжині Чернігівської області та двох земельних ділянок площею 2,05 га та 1,26 га, розташованих на території Ніжинської сільської ради Ніжинського району, наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Він є спадкоємцем 4 черги згідно ст.1264 ЦК України, спадщину прийняв шляхом подання заяви про прийняття спадщини, але 27 жовтня 2017 року приватний нотаріус Ніжинського міського нотаріального округу Чернігівської області ОСОБА_3 відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_2 у звязку з відсутністю доказів підтвердження факту родинних відносин зі спадкодавцем.

Спадкодавець ОСОБА_2 перебувала у дружніх стосунках з його сім»єю, кожен святковий день вони проводили разом. Він та його сім»я постійно допомогали спадкодавцю у вирішенні її побутових питань, обробляли город біля будинку, допомогали у похованні її сестри. У 2000 році вона почала хворіти, він привозив їй ліки, возив до лікарів, а в 2012 році разом здружиною переїхав на постійне місце проживання до її будинку і з того часу постійно проживав з нею однією сім»єю у житловому будинку № 71 по вул. Володимирській в м. Ніжині Чернігівської області, хоча був зареєстрований за іншою адресою.

Вони спільно вели господарство, разом обробляли земельні ділянки, мали спільний бюджет, За спільні кошти зробили поточний ремонт будинку, провели воду, купували продукти харчування, медикаменти і всі необхідні речі, разом святкували свята.

Після її смерті він організовував поховальні та поминальні обряди та залишився проживати у спадковому будинку.

В судове засідання заявникКурганський О.М. не з*явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник заінтересованої особи територіальної громади в особі Ніжинської міської ради у судове засідання не з"явився, надавши письмове клопотання про розгляд справу за їх відсутності та прийняття рішення відповідно до чинного законодавства.

Дослідивши усі докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України за своїм нутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області № 811 від 13.05.2017 року, але фактично проживав разом з ОСОБА_2 однією сім»єю по вул.Володимирській, буд.71 в м. Ніжині Чернігівської області з 2012 року до дня її смерті 23.04.2017 року (а.с.6).

В матеріалах справи мається постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Ніжинського міського нотаріального округу Чернігівської області ОСОБА_3 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_2 у звязку з відсутністю доказів підтвердження факту родинних відносин зі спадкодавцем (а.с.18).

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року зазначено, що суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Згідно ізст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Тобто, сім'ю, відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім*ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки. Ці права і обов'язки не обов'язково мають бути обов'язками щодо взаємного утримання.

Суд дійшов висновку, що відносини, які склалися між заявником та спадкодавцем ОСОБА_2 слід розцінювати як сімейні, оскільки встановлені обставини, які б засвідчували реальність сімейних відносин, які склалися між останніми та факт проживання заявника та спадкодавця однією сім'єю більше п'яти років.

Згідно ст.6 Закону Украни «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Встановлення цього факту необхідно заявнику для оформлення його спадкових справ після померлої ОСОБА_2

Керуючись ст .ст.29 ч.1, 1268 ч.3, 1270 ЦК України, ст.ст.81, 206, 263-265, 268, 273, 354, 355 Цивільно-процесуального кодексу України, п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, суд

УХВАЛИВ:

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса: 16600, Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Володимирська, буд. 71, м. Ніжин однією сім»єю не менше п»яти років до часу відкриття спадщини з ОСОБА_2, яка померла 23 квітня 2017 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя Ковальова Т.Г.