Справа № 289/157/18
Номер провадження 2/289/311/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2018 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Невмержицького І.М.,

при секретарі - Шуба В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Забілоцької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті ОСОБА_2, залишилось спадкове майно, яке вона заповіла позивачці, дане спадкове майно складається з:

- земельної ділянки площею 2,5258 га (кадастровий номер :06:000:7214) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Забілоцька сільська рада,

- земельної ділянки площею 0,6728 га (кадастровий номер :03:000:0189) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Забілоцька сільська рада, інших спадкоємців, які б мали право та претендували на зазначене майно немає, а тому просила суд визнати за нею право власності на майно в порядку спадкування.

В судовому засіданні позивачка не з»явилася, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, надіслала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, просив розгляд справи проводити без його участі, з позовними вимогами погодився просив позов задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст.4 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, в м. Києві, де на даний час зареєстрована та проживає.

23 листопада 2006 року гр. ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила розпорядження зробила у вигляді заповіту, в якому зазначила, що все її майно рухоме і нерухоме, де б воно не було, та з чого б воно не складалось, що належатиме їй на день її смерті на праві особистої власності та все те, на що вона за законом матиме право на час її смерті заповіла позивачці - Зузанській (нині ОСОБА_1, що підтверджує свідоцтво про шлюб серії 1-БК № 096513 від 26.11.2008 року) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

13 червня 2009 року у віці 89 років померла ОСОБА_2 в с. Забілоччя, Радомишльського району Житомирської області, що підтверджує свідоцтво про смерть серії 1-ТП № 121465, видане виконавчим комітетом Забілоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області 15 червня 2009 року.

Спадщину після смерті заповідачки, ОСОБА_2, у відповідності до ст. 269 ЦК України, прийняла ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де на підставі цього Радомишльською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу під № 597/2009, що також підтверджує витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 22085213 від 12.11.2009 року.

До складу спадкового майна, що залишилося після смерті заповідачки, зокрема всього іншого, входять дві земельні ділянки, а саме:

- земельна ділянка площею 2,5258 га (кадастровий номер :06:000:0214), цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Забілоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, і яка належала померлій ОСОБА_2 згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 050748 від 15.09.2003 року, що виданий на підставі розпорядження голови Радомишльської райдержадміністрації від 15.05.2003 року № 136;

- земельна ділянка площею 0,7207 га (кадастровий номер :03:000:0189), цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Забілоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, і яка належала померлій ОСОБА_2, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 050749 від 15.09.2003 року, що виданий на підставі розпорядження голови Радомишльської райдержадміністрації від 15.05.2003 року № 136.

У відповідності до п. 216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 3 березня 2004 року за № 20/5 та згідно до Глави 10 п. 4.15 та п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання належним чином оформлених правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та його державної реєстрації, передбачених законодавством України та за умови отримання витягу з ДЗК.

Однак, набути вищезазначене майно в порядку передбаченому ст. 1298 ЦК України, шляхом отримання свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки позивачка, як єдина спадкоємиця за заповітом (ст. 1223 ЦК України) не має можливості через те, що у вищезазначеному Державному акті серії ЖТ № 050748 від 15.09.2003 року міститься виправлення та дописка, крім того є неточність у кадастровому номері, а у Державному акті серії ЖТ № 050749 від 15.09.2003 року суттєво відрізняється площа земельної ділянки з фактичною, що підтверджує витяг з ДЗК про земельну ділянку № НВ-017 від 15.12.2017 року, і саме всі ці обставини, згідно ЗУ «Про нотаріат», є перешкодою для вчинення необхідних нотаріальних дій, а саме видачі свідоцтв про право на спадщину.

У відповідності до п.4.12 та п.4.18 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України за № 296/5 від 22.02.2012 року: «Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі відповідного свідоцтва документів, нотаріус розяснює йому процедуру вирішення даного питання в судовому порядку».

Згідно до п. 23 Постанови ПВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1216 та ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно до ст. 131 Земельного кодексу України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування.

У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Теж саме зазначає п. 10) Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування».

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 16 Цивільного кодексу України, кожен має право на звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересу.

У відповідності до ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом та за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відмерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

На підставі викладеного вище й у відповідності до ст. 55 Конституції України, ст.ст. 15-16, 1216-1218, 1225, 1261, 1268, 1277 ЦК України, ст. 131 ЗК України, та керуючись ст.ст. 3-4, 15, 60, 114, 118-120 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Забілоцької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 13.06.2009 року в с. Забілоччя, Радомишльського району Житомирської області право власності на спадкове майно, а саме:

- земельну ділянку площею 2,5258 га (кадастровий номер :06:000:7214) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Забілоцька сільська рада, що належала померлій ОСОБА_2, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 050748 від 15 вересня 2003 року, виданий на її імя на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 136 від 15.05.2003 року;

- земельну ділянку площею 0,6728 га (кадастровий номер :03:000:0189) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Забілоцька сільська рада, що належала померлій ОСОБА_2, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 050749 від 15 вересня 2003 року, виданий на її імя на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 136 від 15.05.2003 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом тридцяти днів, починаючи з дня його проголошення.

Суддя І. М. Невмержицький