Справа № 461/1220/18
Провадження № 2/461/616/18
УХВАЛА

15.03.2018 м.Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є., отримавши заяву ОСОБА_1 (79040, м.Львів, вул. Патона, 9/215, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, РНОКПП 244216224) про забезпечення позову до ОСОБА_2 (79005, м.Львів, вул. Ш.Руставелі,9/1, серія, номер паспорту, РНОКПП суду невідомі) про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

15.03.2018 року до суду поступила заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій просила суд вжити заходів забезпечення позову шляхом:

1)Накладення арешту та заборони вчиняти будь-які дії на автомобіль марки «MITSUBISHI», державний номерний знак НОМЕР_2 з поміщенням такого на арешт майданчик,

2)Заборони відповідачу виїзд за кордон,

3)Накладення арешту на ТзОВ «Панда», юридична адреса 79005,м.Львів, вул.Ш.Руставелі, 9в, власником якого є відповідач.

Заяву обґрунтовує тим, що відповідач умисно ухилявся та ухиляється від виконання взятих на себе обов'язків повернути кошти позивачу. Тому, на думку позивача, у разі ухвалення рішення на користь позивача відповідач може уникати виконання рішення суду, що зможе утруднити або зробити неможливим виконання такого.

Дослідивши матеріли заяви та докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заяву про забезпечення позову, слід повернути заявнику, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову, судом встановлено, що така не відповідає вимогам ч. 1 ст. 151 ЦПК України. А саме, заява про забезпечення позову не підписана позивачем ОСОБА_1 та не містить реєстраційного номеру облікової картки платника податків позивача, номеру і серії паспорта позивача.

Крім цього, ч. 5 ст. 151 ЦПК України передбачено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. Позивач не надала суду доказів сплати судового збору.

При цьому, позивач разом із заявою про забезпечення позову подала суду заяву, в якій просила врахувати подану раніше квитанцію на оплату судового збору, яка подана суду до заяви про забезпечення позову від 22.02.2018 р.

Судом встановлено, що позивач до заяви про забезпечення позову від 22.02.2018 року додала квитанцію про оплату судового збору на суму 353 грн. Проте, ухвалою суду від 23.02.2018 р. заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову від 22.02.2018 року повернуто останній. Питання про повернення оплаченого судового збору на суму 353 грн. ухвалі суду від 23.02.2018 р. не розглядалось, оскільки відповідно до вимог ст. 153 ЦПК України не передбачає повернення судового збору у разі повернення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги. Клопотання про повернення сплаченої суми судового збору за заявою про забезпечення позову від 22.02.2018 року до суду не поступали.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищенаведене, подану заяву про забезпечення позову слід повернути заявнику.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 150, 151, 153, 259-261, 353, 354 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 (79040, м.Львів, вул. Патона, 9/215, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, РНОКПП 244216224) про забезпечення позову до ОСОБА_2 (79005, м.Львів, вул. Ш.Руставелі,9/1, серія, номер паспорту, РНОКПП суду невідомі) про стягнення заборгованості- повернути заявнику ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвала суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Є. Радченко