Провадження № 2/161/443/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2018 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

при секретарі Царюк Н.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Сільськогосподарського ТзОВ «Агропродторг» про стягнення заборгованості по зарплаті,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом. Просить стягнути з відповідача невиплачену заробітну плату за період з серпня 2013 року по листопад 2016 року в сумі 60 637,69 гривень та компенсацію у звязку із порушенням строків виплати заробітної плати у сумі 29 550,38 гривень, а всього 90 188,07 гривень з підстав викладених в позовній заяві.

Позивач в судовому засіданні заявлений позов підтримав з підстав у ньому викладених. Суду пояснив, що він являється співзасновником сільськогосподарського ТзОВ «Агропродторг». Крім того, пояснив,що за період з 01 січня 2013 року по 31 липня 2016 року заробітна плата йому не виплачувалась. Просив позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні заявлений позов підтримав з підстав у ньому викладених. Суду пояснив, що позивач відмовився від отримання заробітної плати, щоб стабілізувати ситуацію на підприємстві. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову з підстав, викладених в письмових запереченнях. Суду пояснив, що заробітна плата ОСОБА_1 виплачувалась вчасно та в повному обємі, що підтверджується копіями відомостей на виплату грошей. Просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Судом при розгляді справи встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що з 08 листопада 2011 року ОСОБА_1 переведено на посаду начальника сільськогосподарського підрозділу у сільськогосподарському ТзОВ «Агропродторг» (а.с. 21).

Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Також судом встановлено, і цього не заперечувалось сторонами по справі, що станом на день звернення до суду з позовом та розгляду справи по суті в суді ОСОБА_1 не звільнений з займаної посади у сільськогосподарському ТзОВ «Агропродторг».

Також судом встановлено, що 11 серпня 2016 року адвокат ОСОБА_2 звернувся до сільськогосподарського ТзОВ «Агропродторг» з адвокатським запитом № 08/01 щодо надання довідки про нараховану ОСОБА_1 заробітну плату за період з 01 січня 2013 року по 31 липня 2016 року (а.с. 3).

Також судом встановлено, що 31 серпня 2016 року директором сільськогосподарського ТзОВ «Агропродторг» ОСОБА_4 було надано відповідь на адвокатський запит № 08/01, згідно якого ОСОБА_1 працював у сільськогосподарському ТзОВ «Агропродторг» та протягом останніх трьох років отримав заробітну плату в загальній сумі 60 637,69 гривень, та додано довідку про доходи № 29 від 30 серпня 2016 року (а.с. 3-4).

Також судом достовірно встановлено, і цього не заперечувалось позивачем та його представником, кожним зокрема, що ОСОБА_1 свідомо відмовився від отримання заробітної плати, скеровуючи її на користь та потреби товариства.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Судом при розгляді справи достовірно встановлено, і це вбачається із змісту позовної заяви, що при зверненні до суду з позовною заявою ОСОБА_1, як на підставу своїх вимог посилається на статті 116, 117 КЗпП України.

При цьому, положеннями даних норм права регулюється виплата всіх сум, що належать працівнику від підприємства саме при його звільненні. Однак, судом при розгляді справи було достовірно встановлено, що ОСОБА_1 з сільськогосподарського підрозділу у сільськогосподарському ТзОВ «Агропродторг» не звільнений, а перебуває у трудових відносинах з відповідачем та на займаній посаді.

Таким чином, позивач як на підставу свого позову посилається на норми права, що не підлягають до застосування щодо виниклих між сторонами по справі спірних правовідносин. Так як сторони перебувають у трудових відносинах і трудовий договір між ними не розривався з підстав передбачених КЗпП України.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що при зверненні до суду з позовною заявою ОСОБА_1 як на підставу своїх вимог посилається на статті 116, 117 КЗпП України. При цьому, положеннями даних норм права регулюється виплата всіх сум, що належать працівнику від підприємства саме при його звільненні. Оскільки сторони перебувають у трудових відносинах. А тому за таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

При цьому, судом не приймається до уваги твердження сторони позивача, що підпис в відомостях на виплату грошей належить не ОСОБА_1, а невідомій особі. Оскільки такі пояснення не узгоджуються та суперечать поясненням сторони позивача, згідно яких ОСОБА_1 спрямовував заробітну плату на потреби сільськогосподарського ТзОВ «Агропродторг», щоб стабілізувати фінансову ситуацію на підприємстві.

Керуючись ст. 115 КЗпП України, ст. ст.12, 76 80, 82, 141, 259, 263 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його позову до Сільськогосподарського ТзОВ «Агропродторг» про стягнення заборгованості по зарплаті.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В.В. Ковтуненко

Рішення суду в повному обємі складено

21 березня 2018 року.