Справа № 588/1740/17
№ провадження 2/588/168/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2018 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М.В., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Тростянці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Тростянецької міської ради Сумської області про визнання права власності на самочинно збудований гараж,

У С Т А Н О В И В:

Позивач у грудні 2017 року звернувся до суду із указаним позовом, який мотивувала тим, що вона згідно із свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 28 травня 1997 року, виданого Тростянецькою державною нотаріальною конторою, є власницею житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами,що знаходиться за адресою: вул. Памяті, буд.32 в місті Тростянець та власницею земельних ділянок за цією ж адресою для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю виданого громадянину України, серія СМ № 002925.

У 2007 році позивач самовільно без реєстрації документів дозвільного характеру побудувала гараж на земельній ділянці з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Проект та будівельний паспортна вказане будівництво не замовляла та в управлінні державної архітектурно будівельної інспекції у Сумській області дозвіл не брала, не направляла повідомлення про початок виконання будівельних робіт, тому дане будівництво вважається самочинним.Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж обєкту гараж під літ. «Г» по вулиці Памяті,32, м.Тростянець Сумської області, проведеного експертом з технічного обстеження будівель і споруд ОСОБА_3 від13.12.2017 року встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації.

Головним інспектором будівельного нагляду ОСОБА_4 ДАБІ у Сумській області ОСОБА_5 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення від 17.11.2017 року, якою позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 96 КУпАП та накладено штраф в сумі 850 гривень. Позивач, звернувшисьв грудні місяці 2017 року до Інспекції ДАБІ у Сумській області щодо прийняття в експлуатацію гаражу самочинно побудованого,отримала розяснення, що системне врегулювання питань, порушених в заяві, можливе в рамках судового розгляду.

Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд визнати за нею право власності на самостійно збудоване нерухоме майно: гараж літ. "Г" загальною площею - 23,8 кв.м., що знаходиться за адресою в місті Тростянець по вул. Памяті, 32.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, пояснила, що сусідка, яка звернулась до суду з позовом до позивача про усунення нібито наявних перешкод у користування земельною ділянкою, крім цього звернулась зі скаргою до ОСОБА_4 ДАБІ у Сумській області на те, що позивач самочинно побудувала гараж. У звязку з цим інспектором управління ДАБІ у Сумській області була проведена перевірка і за те, що позивачем дійсно без дозволу на виконання будівельних робіт та без проектної документації було побудовано гараж по вул. Памяті, 32 у м.Тростянець, на неї було накладено штраф та одночасно видано припис про усунення порушення. ОСОБА_2 вказала, що на виконання припису звернулась до управління ДАБІ у Сумській області з питання прийняття в експлуатацію самочинно побудованого гаражу, але управлінням відмовлено з посиланням на те, що самочинно збудований обєкт приймається в експлуатацію у випадку визнання на нього права власності рішенням суду.

Представник відповідача - Тростянецької міської ради Сумської області у судове засідання не зявився, відповідачем подано до суду заяву, за змістом якої міська рада не заперечує проти задоволення позовних вимог у справі та просить розглядати справу без її участі (а.с. 36).

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з таких мотивів.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Дробітько) ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.05.1997 року, виданого завідувачем Тростянецької державної нотаріальної контори ОСОБА_7 і зареєстрованого в реєстрі за №1336, є власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в м.Тростянець по вул.Памяті, 32 і таке право зареєстроване за позивачем 29.05.1997 року Охтирським міжрайонним бюро технічної інвентаризації. Крім того, позивачу на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії СМ 002925 належить на праві власності земельні ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1 га та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,0140 га(а.с.6 9, 20-25).

Згідно з довідкою про показники обєкта нерухомого майна №211 від 07.12.2017 року та технічним паспортом за даними технічної інвентаризації станом на 07.12.2017 року домоволодіння розміщене за адресою: вул.Памяті, 32 у м.Тростянець Сумської області, має наступні характеристики: «А-1» житловий будинок/шлакобетонний площею 71,3 кв. м., «а»- веранда цегляна, «а1»- ганок цегляний, «а2» - прибудова цегляна, «Б» - сарай шлакобетонний, «б» - сарай прибудова з піноблоків, «п/г» - погріб шлакобетонний, гараж «Г», «№1»-ворота металеві в метал. стовпах, «№2» - забор бетонний в бетонних стовпах (а.с.26-31).

За даними технічної інвентаризації, проведеної комунальним підприємством Тросиянецької міської ради «Бюро технічної інвентаризації», гараж літ. «Г»за адресою: вул.Памяті, 32 у м.Тростянець Сумської області є самочинним будівництвом.

Постановоюголовного інспектора будівельного нагляду ОСОБА_4 ДАБІ у Сумській області ОСОБА_5 від 17.11.2017 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною 1 статті 96 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді 850 грн., зокрема за те, що ОСОБА_2 у 2000 році побудувала гараж по вул.Памяті, 32 у м.Тростянець Сумської області без документа, який давав право на виконання будівельних робіт, без проектної документації чи будівельного паспорта, чим порушила ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність», абз.4 ч.1 ст. 25 Закону України «Про основи містобудування» (а.с.10).

ОСОБА_4 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області №40-1018/3484-17 від 15.12.2017 року повідомлено позивача, що на сьогодні в управління відсутні правові підстави для прийняття в експлуатацію самочинного будівництва.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для визнання за позивачем права власності на самочинно побудований спірний гараж, суд виходить з такого.

Виходячи з даних технічної інвентаризації домоволодіння належного позивачу, яке розташоване за адресою: вул.Памяті, 32 у м.Тростянець Сумської області, спірний гараж під літ «Г» є складовою садиби, належної на праві власності позивачу, зокрема є господарсько-побутовою будівлею, що розташована з житловим будинком на одній земельній ділянці і призначена для забезпечення власника необхідними засобами благоустрою.

За змістом частин 1 та 2 статті 186 ЦК України річ призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю.Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 381 ЦК України).

Ураховуючи норми статей 186, 380, 381 ЦК господарсько-побутові будівлі, що розташовані з житловим будинком на одній земельній ділянці вважаються приналежністю головної речі і не є самостійними нерухомими речами, у звязку з чим право власності на такі будівлі та споруди як на окремі обєкти визнаватися не може.

Поряд з цим згідно із частиною 1 статті 376 ЦК України, самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких обєкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) обєкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) обєкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що обєкт нерухомості є самочинним.

Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

Позивач є власником земельної ділянки адресою: вул.Памяті, 32 у м.Тростянець Сумської області, на які розташований спірний гараж. Відповідно до звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж обєкту гараж під літ. «Г» останній є надійним та безпечним для експлуатації.

Разом з тим, відповідно до розяснень 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30 березня 2012 року № 6 розташовані на земельній ділянці поряд із житловим будинком господарсько-побутові будівлі й споруди: сараї, гаражі, літні кухні тощо відповідно до положень статей 186, 381 ЦК є приналежністю головної речі (будинку). У зв'язку із цим положення частини п'ятої статті 376 ЦК не є підставою для визнання за власником такого житлового будинку самостійного права власності на самочинно побудовані господарсько-побутові будівлі й споруди, що були зведені після набуття ним права власності на будинок чи садибу.

Отже, оскільки спірний гараж літ. «Г» зведений після набуття позивачем права власності на житловий будинок, положення частини п'ятої статті 376 ЦК, не є підставою для визнання за ОСОБА_2 самостійного права власності на цю самочинно побудовану господарську будівлю за адресою: вул.Памяті, 32 у м.Тростянець Сумської області.

Крім того, позивачем не доведено порушення її прав чи законних інтересів відповідачем - Тростянецькою міською радою Сумської області. Також ОСОБА_2 не доведено, що відповідач чи будь-яка інша особа оспорює її право власності на самочинно побудовану господарську будівлю - гараж, який є складовою садиби, що належить на праві власності позивачу, і є приналежністю до житлового будинку як до головної речі.

Звернення ОСОБА_2 до суду з цим позовом про визнання за нею права власності, що позивач мотивувала відмовою ОСОБА_4 ДАБІ у Сумській областіприйняти в експлуатацію самочинно побудований гараж літ. «Г» свідчить про існування публічного-правового спору між позивачем та державним органом з питань містобудування та архітектури з приводу прийняття в експлуатацію збудованої нею господарськоїбудівлі, який вирішується в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене,у задоволенні позову ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 380 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Тростянецької міської ради Сумської області про визнання права власності на самочинно збудований гараж - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено12.03.2018 року

Суддя М.В. Щербаченко