Провадження №2-о/359/60/2018
Справа №359/1466/18
РІШЕННЯ

Іменем України

28 березня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль цивільну справу за спільною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Наприкінці лютого 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з вказаною спільною заявою, яку обґрунтовують тим, що 14 квітня 2007 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї між ними було зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу вони мають двох неповнолітніх синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Фактично шлюбні відносини між заявниками припинені та спільне господарство не ведеться. За таких обставин вони вважають, що шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Крім цього, ними досягнуто згоди щодо визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дітей та у вихованні того з батьків, хто проживатиме окремо та погоджено розмір аліментів на утримання дітей. За таких обставин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять розірвати між ними шлюб.

У судове засідання учасники цивільного процесу не з'явилися. Вони подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, а також вказали, що підтримують вимоги, викладені у заяві про розірвання шлюбу.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до положення ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.

Судом встановлено, що 14 квітня 2007 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.8).

Від цього шлюбу вони мають двох неповнолітніх синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9,10).

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу.

За змістом ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Встановлено, що протягом тривалого часу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарству. Збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.8 постанови №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.109 СК подружжя має право подати письмовий договір, в якому передбачити: з ким з них будуть проживати діти; яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто буде проживати окремо; умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Зі змісту договору між батьками про порядок утримання дітей та про участь у їх вихованні від 21 лютого 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Коноваловою О.О., зареєстрованого в реєстрі за №421, встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійшли згоди щодо визначення місця проживання неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за місцем проживання батька: АДРЕСА_1. Крім цього, даним договором визначено порядок участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з синами (а.с.11).

Враховуючи викладене, суд вважає, що спільна заява подружжя про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників.

З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між ними, допустимо розірвати.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.24, ч.3 та ч.4 ст.109 СК України, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268, ч.3 ст.293 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Шлюб, укладений ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 14 квітня 2007 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис №256, розірвати.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський