Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2018 Справа №607/9131/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Буцик О.П.

розглянувши у відритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації, у якому просить визначити місце проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 із батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що у період із 2001 по 2009 роки він перебував у фактичних шлюбних стосунках із ОСОБА_2 та вони разом проживали у будинку по АДРЕСА_2, який належав на праві власності бабусі відповідачки. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_4. У 2010 році ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з іншим чоловіком та переїхала проживати в АДРЕСА_3, забравши з собою сина. На даний час, малолітній ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4. Відповідачка веде аморальний спосіб життя, ніде не працює, зловживає спиртними напоями, разом із своїм теперішнім чоловіком в нетверезому стані зчиняють сварки, наносять один одному побої, що негативно впливає на психічне здоров'я сина. 27 квітня 2017 року після чергової сварки матері та вітчима, малолітній ОСОБА_4 втік з дому, проживає разом із батьком в м. Тернополі та категорично відмовляється повертатися та проживати з матір'ю. ОСОБА_1 матеріально забезпечений, працює у приватних осіб, має постійний заробіток. Позивач має у власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1, проте на даний час проживає з матір'ю та братом за адресою: АДРЕСА_5, де створені належні умови для проживання і виховання дитини.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, подав суду заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти визначення місця проживання сина з батьком

Представник Служби у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації у судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримує висновок про доцільність визначити місце проживання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із 2001 р. по 2009 р. проживали однією сім'єю та перебували у фактичних шлюбних стосунках

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_4 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1, видане повторно 17.11.2015 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції).

У 2010 році ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з іншим чоловіком та переїхала проживати в АДРЕСА_3.

Малолітній ОСОБА_4 до 27 квітня 2017 року проживав разом із своєю матір'ю ОСОБА_2 та зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 (Довідка №412 від 17.07.2017 року, видана Домаморицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 веде аморальний спосіб життя, ніде не працює, зловживає спиртними напоями, разом із своїм теперішнім чоловіком в нетверезому стані зчиняють сварки, наносять один одному побої, що негативно впливає на психічне здоров'я сина.

Бабуся хлопчика ОСОБА_5 зверталася в службу у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації для проведення профілактичної роботи з матір'ю дитини ОСОБА_2 Працівником служби у справах дітей проводилися профілактичні бесіди з ОСОБА_2 щодо належного виконання батьківських обов'язків та недопустимості вживання алкогольних напоїв, вчинення скандалів і сутичок в присутності дитини Лист Тернопільської районної державної адміністрації №02-863/01-14 від 02.06.2017 р.).

Батько ОСОБА_1 працює, має постійний заробіток. ОСОБА_1 на праві власності належить квартира за адресою АДРЕСА_1, проте на даний час він проживає з матір'ю та братом за адресою: АДРЕСА_5, де створені належні умови для проживання і виховання дитини.

Згідно Висновку №02-1537/01-10 від 10.10.2017 р., Тернопільська районна державна адміністрація, керуючись рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 28.09.2017 р. №40 вважає за доцільне визначити місце проживання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1.

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України, мати й батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько й мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей.

Згідно вимог ст.ст.7, 155 СК України, дитині має бути забезпечена можливість здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Відповідно до ч.2 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

У відповідності до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Згідно із ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Частиною 3 ст.29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Згідно ст.9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованоїПостановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору.

Статтею 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Положеннями принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року встановлено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір'ю.

ОСОБА_2 не заперечує проти визначення місця проживання сина ОСОБА_4 з батьком ОСОБА_1

Малолітній ОСОБА_4 бажає проживати з батьком в м. Тернопіль.

Суд, враховуючи всі обставини, які мають істотне значення для визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не бажання матері виховувати свою дитину, повністю погоджується з висновком Тернопільської районної державної адміністрації щодо доцільності визначення місця проживання дитини з батьком та вважає, що в даному випадку наявні виняткові обставини для розлучення малолітньої дитини зі своєю матір'ю, оскільки залишення дитини з матір'ю буде загрожувати її здоров'ю та негативно відобразиться на її вихованні. А тому вважає, слід визначити місце проживання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання батька ОСОБА_1.

Крім того, суд зауважує, що мати дитини, у разі визначення місця проживання дитини з батьком, не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 141, 200, 206, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 160,161 СК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання батька ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан