Справа № 462/4196/16-ц
УХВАЛА

12 березня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Палюх Н.М.

за участю секретаря Андрушко Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові заяву ОСОБА_1 про відвід судді Румілової Наталії Миколаївни у цивільній справі №462/4196/16 - ц

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 заявила відвід судді Румілової Н.М.у цивільній справі №462/4196/16ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В своїй заяві покликається на те, що суддею Руміловою Н.М. було проігнороване її заперечення проти позову, яке вона подала 24.10.2016 року, що вказує на упереджене ставлення до неї як до відповідача та позбавляє її права на захист. Просить відвести суддю Румілову Н.М. від розгляду даної справи.

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 23.02.2018р. зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкодидо вирішення питання про відвід.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді. Згідно вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши заяву про відвід судді Румілової Н.М., оглянувши матеріали цивільної справи № 462/4196/16-ц, суд прийшов до висновку, що така заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" від 10 грудня 2009 року, зазначено, що наявність безсторонності має визначатися для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. За суб'єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії", "Веттштайн проти Швейцарії"). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" від 10 червня 1996 року). Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Оцінюючи доводи, викладені в заяві про відвід в їх сукупності, суд приходить до висновку, що висловлені доводи щодо відводу судді Румілової Н.М. такими, що не ґрунтуються на вимогах ч. 1 ст. 20 ЦПК України (в редакції, чинній на час подання заяви), заявницею не надано належних та допустимих доказів наявності особистої заінтересованості, упередженості, необ"єктивності та небезсторонності судді Румілової Н.М., а мотиви, викладені в заяві, фактично свідчать про незгоду заявниці з процесуальними діями судді Румілової Н.М.

Враховуючи наведене, підстави для задоволення заяви про відвід судді Румілової Н.М. відсутні.

Керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Румілової Наталії Миколаївни у цивільній справі №462/4196/16 - ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: