У х в а л а

28 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 263/5720/13-ц

провадження № 61-1485св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Мартєва С. Ю., Пророка В. В., Фаловської І. М., Штелик С. П. (суддя-доповідач)

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»,

відповідач - ОСОБА_1,

третя особа - ОСОБА_2,

розглянув питання про зупинення касаційного провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Донецької області від 11 червня 2015 року в складі суддів: Пономарьової О. М., Баркова В. М., Лоленко А. В., до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 235/3619/15-ц,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У червні 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет іпотеки - вбудоване нежитлове приміщення № 69 загальною площею 142,10 кв. м по АДРЕСА_1 шляхом продажу із укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу із будь-якою особою-покупцем.

Позовні вимоги мотивовано тим, що за кредитним договором від 28 лютого 2008 року № 11/МК-08 відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 750 тис. дол. США на умовах сплати 14 % річних зі строком повернення до 15 лютого 2018 року. Виконання зобов'язань за кредитом забезпечено іпотекою нежитлового приміщення АДРЕСА_1 (договір від 28 лютого 2008 року) та порукою ОСОБА_2

Посилаючись на те, що внаслідок порушення позичальником строку та порядку погашення кредиту станом на 21 травня 2013 року утворилася заборгованість у розмірі 632 893 дол. США 83 центи (в еквіваленті за курсом Національного банку України на момент звернення до суду 5 056 821 грн 70 коп.), позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення цього боргу.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 14 березня 2014 року позов задоволено. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 28 лютого 2008 року № 11/МК-08 у розмірі 632 893 дол. США 83 центи (в еквіваленті за курсом Національного банку України на момент звернення до суду 5 056 821 грн 70 коп.), із яких: 585 638 дол. США 24 центи - борг за тілом кредиту, 44 617 дол. США 26 центів - проценти, 2 638 дол. США 33 центи - пеня, звернуто стягнення на предмет іпотеки - вбудоване нежитлове приміщення № 69 загальною площею 142,10 кв. м по АДРЕСА_1 шляхом надання банку права продажу із укладенням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, із отриманням Витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, із реєстрацією договору купівлі-продажу предмета іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, із проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, із проведенням дій щодо оформлення та отримання дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, із можливістю здійснення всіх, передбачених нормативно-правовими актами України дій, необхідних для продажу предмета іпотеки. Початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації ухвалено встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на нерухоме майно, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на час реалізації майна.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що внаслідок порушення позичальником строку та порядку погашення кредиту банк, скориставшись правом, передбаченим пунктом 2.3.3 кредитного договору, звернувся до відповідача із повідомленням від 08 квітня 2013 року про дострокове повернення кредиту в повному обсязі, процентів, комісії та штрафних санкцій у тридцятиденний строк з дня отримання вимоги, а також одночасно повідомив про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги, яка упозасудовому порядку виконана не була. Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Указані права іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки передбачається також умовами договору іпотеки. При цьому, судом указано, що ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна та має бути зазначена у рішенні суду як того вимагає положення статті 39 Закону України «Про іпотеку». Указано, що згідно пункту12 договору іпотеки вартість іпотечного майна визначено у 5 050 000 грн, а згідно висновків судової будівельно-технічної експертизи предмет іпотеки оцінено у 1 490 278 грн, у зв'язку із різницею вказаних сум та відсутністю згоди між іпотекодавцем та іпотекодержателем щодо встановлення початкової ціни продажу предмета іпотеки, тому початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації необхідно встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на нерухоме майно, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на час реалізації майна.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 11 червня 2015 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону, обставини справи встановлені повно, а доводи апеляційної скарги не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують висновків суду першої інстанції.

У касаційній скарзі, поданій у травні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судове рішення апеляційного суду, та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована зокрема тим, що скаржника та її представника не було належним чином повідомлено про розгляд справи у суді апеляційної інстанції. Апеляційний суд залишив поза увагою положення статті 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» згідно з якими, протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам-підприємцям) або юридичним особам - суб'єктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об'єкти), статей 41, 43-47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України "Про іпотеку". Крім того, у порушення статті 39 Закону України «Про іпотеку»початкова ціна предмета іпотеки не встановлена у грошовому вираженні, що, на думку скаржника, дає банку право продажу спірного предмета іпотеки за ціною, яка може бути визначена банком самостійно.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2016 року справи призначено до судового розгляду. 09 січня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Положеннями пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 25 січня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 235/3619/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 27 квітня 2016 року. Ухвала Верховного Суду від 25 січня 2018 року мотивована необхідністю відступу від висновків Верховного Суду України щодо застосування статті 39 Закону України «Про іпотеку» щодо визначення початкової ціни предмета іпотеки у рішенні суду про звернення стягнення на обтяжене іпотекою майно.

Ухвалою ВеликоїПалати Верховного Судувід 12 лютого 2018 року справу № 235/3619/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки призначено до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на 27 лютого 2018 року.

Враховуючи те, що на розгляд Великої Палати Верховного Суду передано судове рішення у подібних правовідносинах, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у даній справі.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

Зупинити касаційне провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Донецької області від 11 червня 2015 року до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 235/3619/15-ц.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: С. Ю. Мартєв

В. В. Пророк

І. М. Фаловська

С. П. Штелик