Провадження № 2/702/8/18
Справа № 702/523/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: Мазай Н. В.,

з секретарем: Ясінською О.А.

з участю представника третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору органу опіки та піклування Монастирищенської РДА : ОСОБА_1

позивач ОСОБА_2, представник позивача ОСОБА_3, неповнолітня ОСОБА_4, відповідач ОСОБА_5, представники третьої особи Монастирищенського відділу Уманської місцевої прокуратури, органу опіки та піклування, служби у справах дітей виконкому Монастирищенської міської ради, органу опіки та піклування, служби у справах дітей виконкому Уманської міської ради, служби у справах дітей Уманської райдержадміністрації Черкаської області : не з»явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Монастирище справу за позовом ОСОБА_2, в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору: Монастирищенський відділ Уманської місцевої прокуратури, орган опіки та піклування, служба у справах дітей виконкому Монастирищенської міської ради, орган опіки та піклування, служба у справах дітей виконкому Уманської міської ради, орган опіки та піклування Монастирищенської райдержадміністрації Черкаської області, служба у справах дітей Уманської районної державної адміністрації Черкаської області про порушення прав дитини, скасування договору дарування будинковолодіння,

в с т а н о в и в :

Позивач, в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася в суд з позовом до відповідача про порушення прав дитини та скасування договору дарування будинковолодіння посилаючись на те, що шлюб з ОСОБА_5 ОСОБА_2 зареєструвала в листопаді 2001 року. В 2002 року в них народилася донька. Спочатку сторони жили на квартирі, яку винаймали, а потім в матері позивача. Спільно нажитих коштів не було та не могло бути, оскільки вони обоє являються інвалідами ІІ групи по зору, а тому в 2003 році мати позивача, ОСОБА_6, за власні кошти придбала квартиру на ім»я позивача, тобто вирішила надати їй окреме житло, так як в неї створилася своя сім»я. В період придбання квартири, ОСОБА_5, взагалі не був в м. Умані і ніякої участі коштами в придбанні квартири не приймав, оскільки добре знав, що спільних коштів на придбання квартири у них не було. Придбана квартира продавалась терміново і була дуже в занедбаному стані, а тому батьки позивача в ній робили ремонт з вересня місяця 2003 року до жовтня 2004 року. В квартирі було пічне опалення, а тому необхідно було зробити спочатку газифікацію квартири, а потім газове опалення, на що пішов цілий рік. З жовтня місяця 2004 року, після проведеного ремонту, вони дійсно з ОСОБА_5 проживали в даній спірній квартирі до серпня 2007 року, хоча перші два роки після придбання квартири ОСОБА_5 в ній прописаний не був. В серпні 2007 року їх сім»я розпалася, так як ОСОБА_5 зловживав спиртними напоями, та в нетверезому стані втрачав розум. Шлюб було розірвано в судовому порядку 15 серпня 2007 року. Після розірвання шлюбу, відповідач виїхав на постійне місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2 до своїх батьків, де працював помічником пасічника. Після листопада 2007 року та по даний час, відповідач в спірній квартирі не проживав. За період відсутності відповідача, з 2007 року в квартирі, вона зробила ремонт, замінила вікна, двері, самостійно сплачує всі комунальні послуги. В кінці 2011 року ОСОБА_5 звернувся до Уманського міськрайсуду про те, що йому немає де жити та відсудив ? частини двокімнатної квартири в м. Умані (рішення суду від 07.03.12 року, яке вступило в законну силу 24.09.12 року, але по даний час в квартиру ОСОБА_5 вселений не був). 29.08.2014 року рішенням суду першої інстанції ОСОБА_5 був позбавлений батьківських прав. Відповідач, згідно рішення суду від 07.06.2012 року та вимоги головного державного виконавця ДВС м. Умань ОСОБА_7, в квітні-травні 2017 року, продовжує, всупереч чинному законодавству, наполягати на вселенні. В вересні-жовтні 2015 року в квартирі вирізались двері, за вказівкою головного державного виконавця Бойко Т.Д., повибивались шибки вікон. ОСОБА_5 на підставі договору дарування, приблизно в другій половині 2011 року, без дозволу органу опіки та піклування подарував своє домоволодіння в с. Панський Міст (Чапаєвка) Монастирищенського району Черкаської області. 05.03.17 року вона отримала відповідь від прокурора Монастирищенського району, яка датована 23.02.17 року та відповідно до якої вказано, що таке дарування є порушенням чинного законодавства та викликає необхідність звернутися до суду. Згідно свідоцтва про народження неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідач ОСОБА_5 являється її рідним батьком. Відповідно до ст. 176 СК України дитина має право на користування нерухомістю батьків. Спірне домоволодіння в с. Панський Міст належало діду неповнолітньої, ОСОБА_8, який раптово помер в 2003 році, але в усній формі говорив, що хотів би, щоб дане домоволодіння належало ОСОБА_4, його єдиній онуці. Разом з тим, за життя оформити все згідно чинного законодавства не встиг. Відповідач, ОСОБА_5, як спадкоємець успадкував дане домоволодіння. Доказами права власності ОСОБА_5 на його нерухоме майно, а саме домоволодіння в с. Панський Міст, є лист сільського голови с. Панський міст від 25.08.2016 року № 67 та усне підтвердження ОСОБА_5 в судовому засіданні в грудні 2013 року при вирішення питання про позбавлення його батьківських прав. В кінці грудня 2013 р. в судовому засіданні ОСОБА_5 заявив, що подарував своє домоволодіння в с. Чапаєвка Монастирищенського району без дозволу органу опіки та піклування. При оформленні договору дарування обов»язково повинна надаватися довідка про склад сім»ї або витяг з домової книги, де чітко було встановлено, що ОСОБА_5, який зареєстрований з 2003 року по даний час в АДРЕСА_1, а отже дозвіл органу опіки та піклування є обов»язковим. Під час розгляду в Уманському міськрайсуді справи про порушення прав дитини, де відповідачем є ОСОБА_5, на запит суду з сільської ради с. Панський міст в серпні 2016 року була отримана відповідь, відповідно до якої сільський голова с. Панський міст (Чапаєвка) Монастирищенського району Черкаської області, в порушення ст. 76 ЗУ «Про місцеве самоврядування» в листі від 25.08.16 року № 67 відмовилась надавати інформацію та копію дарування ОСОБА_5 свого домоволодіння, але підтвердила факт дарування. В січні місяці 2017 року вона отрималf від служби у справах дітей Монастирищенської РДА підтвердження, що орган опіки та піклування Монастирищенської РДА не надавав ОСОБА_5 дозволу для дарування домоволодіння. Вони вимушені звернутись до суду з позовом про скасування договору дарування свого домоволодіння ОСОБА_5, так як дитина ОСОБА_4, яка зареєстрована та мешкає разом з мамою ОСОБА_2 в АДРЕСА_2 поставлена в скрутне становище, існує загроза її життю та здоров»ю, оскільки ОСОБА_5, який позбавлений батьківських прав, прагне заселитися в їх квартиру, мотивуючи тим, що йому немає де жити. В обґрунтування позову посилаються на п. п. 65-67 Поставнови КМУ № 866 від 24.09.08 року, ст. 12 ЗУ « Про бездомних осіб та безпритульних», ст. ст. 17, 171, 176, 177 СКУ, ст. ст. 203, 219 ЦКУ, ст. ст. 17, 18 ЗУ «Про охорону дитинства», ЗУ «Про нотаріат». Просить суд скасувати договір дарування ОСОБА_5 свого домоволодіння в с. Панський міст (с. Чапаєвка) Монастирищенського району, так як це порушує права дитини, ОСОБА_4 та ставить дитину в складне становище.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VІІІ " Про судоустрій і статус суддів", районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

У зв"язку з цим, справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України , який вступив в дію 15.12.2017 року.

Ухвалою суду від 28.12.2017 року провадження у справі зупинено до вирішення питання про відвід судді Мазай Н.В.

Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 02.01.2018 року (суддя Діденко Т.І.) в задоволенні заяви про відвід судді Мазай Н.В. відмовлено.

29.01.2018 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою суд від 29.01.2018 року задоволено клопотання представника позивача про витребування з сільської ради с. Панський Міст Монастирищенського району доказів, а саме погосподарських книг та їх огляд в судовому засіданні.

15.03.2018 року ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області залучено до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - орган опіки та піклування Монастирищенської райдержадміністрації Черкаської області, службу у справах дітей Уманської райдержадміністрації Черкаської області.

В судовому засіданні представник третьої особи, щo не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору органу опіки та піклування Монастирищенської РДА ОСОБА_1 пояснила, що вона не вбачає порушення прав дитини за вимогами даного позову, але у вирішенні справи покладається на думку суду.

Позивач ОСОБА_2, неповнолітня ОСОБА_4 в судове засідання не з»явилися. Про дату, час та місце розгляду повідомлені у встановленому законом порядку. На адресу суду надали заяву відповідно до якої просять розгляд справи проводити у їх відсутність, заявлені позовні вимоги підтримують повністю, просять їх задовільнити.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву відповідно до якої просить розгляд справи проводити у її відсутність позов підтримує повність просить його задоволити.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання повторно не з»явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Представники інших учасників справи до суду не з»явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. На адресу суду надали заяви про розгляд справи у відсутності їх представників.

Заслухавши пояснення представника третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору органу опіки та піклування Монастирищенської РДА, дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає до задоволення повністю та виходить з наступного.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що відповідач у справі ОСОБА_5, є батьком неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про народження від 01.11.2002 року, серії І-СР № 117304, яке видане відділом реєстрації актів громадянського стану Уманського міського управління юстиції Черкаської області, де в графі батько записаний ОСОБА_5, мати- Поліщук ОСОБА_9 ( т. 1 а.с. 7).

Згідно будинкової книги для прописки громадян, що проживають в буд. № 14аАДРЕСА_3 в м. Умань Черкаської області, неповнолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір»ю та батьком, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 ( т. 1 а.с.110-111).

Згідно погосподарських книг Чапаєвської сільської ради Монастирищенського району за 2001-2005 роки, за 2006-2010 роки в будинку № 28 по вул. Б. Хмельницького в с. Чапаєвка Монастирищенського району Черкаської області членами господарства зазначено ОСОБА_8, який помер 09.01.2003 року та ОСОБА_5, який в грудні 2003 року вибув в м. Умань. Житловий будинок належить ОСОБА_10, яка зазначена як власник будинковолодіння ( т. 2 а.с. 10-15). Згідно запису в погосподарській книзі Чапаєвської сільської ради Монастирищенського району за 2011-2015 роки станом на 2010 рік власником спірного домоволодіння зазначено ОСОБА_11 згідно договору купівлі продажу будинку ВРД № 393654 від 24.12.2010 року ( т. 2 а.с. 9).

Відповідно до ч.3 ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки та піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобовязуватися від імені дитини порукою чи видавати письмові зобовязання.

Для вчинення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідна попередня згода органів опіки та піклування. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям (стаття 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей»).

Аналіз положень Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», Сімейного кодексу України та Закону України «Про охорону дитинства», дає можливість стверджувати, що законодавчі акти вимагають здійснення контролю за збереженням житлових та майнових прав дітей саме на етапі вчинення правочинів з нерухомим майном, право власності на яке або право користування яким мають діти, шляхом надання органами опіки та піклування згоди на вчинення зазначених правочинів.

Згідно відповіді служби у справах дітей Монастирищенської районної державної адміністрації Черкаської області № 9 від 17.01.2017 року ОСОБА_5 з приводу надання дозволу органу опіки та піклування на продаж домоволодіння в с. Чапаївка ( с. Панський Міст) до служби у справах дітей не звертався ( т. 1 а.с. 6).

Відповідно до ст. 176 СК України батьки зобов'язані передати у користування дитини майно, яке має забезпечити її виховання та розвиток. Права батьків та дітей на користування житлом, яке є власністю когось із них, встановлюються законом.

Відповідно до статті 177 Сімейного Кодексу України батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки зобовязані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах. Дозвіл органу опіки та піклування на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається в разі гарантування збереження її права на житло.

Вказана норма Сімейного кодексу України направлена на посилення захисту житлових та майнових прав дітей і надає право органам опіки та піклування відмовляти у наданні батькам дитини згоди на вчинення правочинів, в результаті яких порушуються права на житло такої дитини, тобто дитина буде позбавлена права власності або права користування житлом без надання іншого рівноцінного житла або покращення житлових умов.

Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 20 січня 2016 року розглянув справу № 6-2940цс15 та зробив правовий висновок, відповідно до якого норма ст. 177 СК України, ст. 16 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», яка передбачає необхідність отримання попереднього дозволу органу опіки і піклування на укладення батьками договору щодо майна, право на яке має дитина, спрямована на захист майнових прав дітей, відтак підставою для визнання недійсним договору щодо майна, право на яке має дитина, за позовом його батьків є не сам по собі факт відсутності попереднього дозволу органу опіки і піклування на укладення такого договору, а порушення в результаті його укладення майнових прав дитини.

Аналогічна правова позиція висловлена у справі № 6-806цс16 від 11 травня 2016 року.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) ( ст. 1216 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ст. 1217 ЦК України).

Доказів успадкування ОСОБА_5 спірного будинковолодіння, після свого батька ОСОБА_8, який помер 09.01.2003 року суду не надано.

Відсутність права власності відповідача на спірне домоволодіння підтверджується записами в погосподарських книгах, витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно ( т. 1 а.с. 163-168).

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном ( ч. 1 ст. 317 ЦК України). Тобто, право розпорядження майном, в тому числі і право на його продаж чи дарування має лише власник майна.

Доказів наявності договору дарування спірного будинковолодіння № 28 по вул. Б. Хмельницького в с. Чапаєвка Монастирищенського району, чи іншого правочину, вчиненого з нерухомим майном, яке перебуває у власності відповідача, як батька неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, де стороною виступав би відповідач ОСОБА_5 суду не надано.

Згідно довідки № 67 від 25.08.2016 року, яка видана сільською радою с. Панський Міст Монастирищенського району, сільська рада с. Панський Міст інформацією щодо дарування домоволодіння, що належало ОСОБА_5, не відає ( т. 1 а.с. 5), що не спростовано позивачем.

Тобто, з урахуванням вищевикладеного позивач не довів суду, що відповідач, батько неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мав у власності будинковолодіння, уклав договір дарування даного будинковолодіння, не отримавши при цьому дозволу органу опіки та піклування на вчинення правочину, що призвело до порушення в результаті його укладення майнових прав дитини.

Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини ( ч. 1 ст. 1266 ЦК України).

Позивач не надала суду доказів наявності заповіту після смерті ОСОБА_8, який помер 09.01.2003 року ( т. 2 а.с. 11, погосподарська книга Чапаєвської сільської ради за 2001-2005 роки) та доводився відповідачу батьком, а неповнолітній ОСОБА_4, 2002 року народження-дідом, на користь онуки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За змістом позовної заяви, позивач стверджує про те, що ОСОБА_8, за життя лише в усній формі виявляв бажання, щоб спірний будинок належав онучці ОСОБА_4, але оформити все відповідно до закону за життя не встиг.

На момент смерті ОСОБА_8, батько неповнолітньої ОСОБА_4 ОСОБА_5 був живий, тобто на момент смерті діда ОСОБА_8, а саме на 09.01.2003 року, за відсутності заповіту, онука ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 права на спадкування за правом представлення не мала.

Будь-яких інших порушень прав дитини, за обставин викладених в позовній заяві, зокрема і за обставин наявності в неповнолітньої дити ни місця реєстрації про, що зазначено вище (т. 1 а.с. 110-111) судом не встановлено.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Позивачем, в порушення вимог статті 81 ЦПК України, яка покладає обов'язок на кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, на адресу суду не було надано жодних об'єктивних доказів порушення відповідачем прав та законних інтересів неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розрізі ст. ст. 176, 177 СК України, які б стали підставою для задоволення позовних вимог, судом такі підстави не встановлені, а тому суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Розподіл судових витрат суд здійснює згідно ст. 141 ЦПК України та відносить їх на рахунок держави, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору.

На підставі викладеного ст.ст. 317, 1216, 1217, 1266 ЦК України, ст. ст. 176, 177 СК України, Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-ІІІ від 26.04.2001 року ( зі змінами та доповненнями) та керуючись ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 28, 81, 133,141, 223, 247, 258-260, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_2 (АДРЕСА_4), в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 (АДРЕСА_4) до ОСОБА_5 ( с. Панський міст, вул. Молодіжна, 16 Монастирищенського району, Черкаської області), треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору: Монастирищенський відділ Уманської місцевої прокуратури (м. Монастирище, вул. Соборна, 117 Черкаської області), орган опіки та піклування, служба у справах дітей виконкому Монастирищенської міської ради ( м. Монастирище, вул. Соборна, 117), орган опіки та піклування, служба у справах дітей виконкому Уманської міської ради (м. Умань, вул. Європейська, 31 Черкаської області), орган опіки та піклування Монастирищенської райдержадміністрації Черкаської області (м. Монастирище, вул. Соборна, 121, Черкаської області), служба у справах дітей Уманської районної державної адміністрації Черкаської області (м. Умань, вул. Садова, 7/2 Черкаської області) про порушення прав дитини, скасування договору дарування будинковолодіння відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Н.В. Мазай

Повний текст рішення складено 27.03.2018 року.