1Справа № 335/6370/15-ц 2/335/40/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Шалагінової А.В., за участю секретаря судового засідання Войтович Г.В., позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107Б, клопотання представника відповідача ТОВ «Козацькі землі ЛТД» про залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 із подальшим залишенням її без розгляду,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням зміни предмету позову (в останнє 18.10.2016 вх. № 35722) просила визнати неправомірними дій ТОВ «Козацькі землі ЛТД» щодо звільнення її з посади оцінювача за напрямком 3 «оцінка для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» та за затримку у видачі трудової книжки і розрахунку при звільненні та відмовим у звільненні за власним бажанням; визнати незаконним та скасувати наказ ТОВ «Козацькі землі ЛТД» про звільнення з посади оцінювача за напрямком 3 «оцінка для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» № 48/к від 08.10.2014; зобовязати ТОВ «Козацькі землі ЛТД» звільнити її з посади оцінювача за напрямком 3 «оцінка для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» за її заявою про звільнення за власним бажанням від 12.03.2015; зобовязати ТОВ «Козацькі землі» видати позивачеві трудову книжку та внести до трудової книжки запис про її звільнення в день видачі трудової книжки за власним бажанням; стягнути з ТОВ «Козацькі землі ЛТД» на її користь заборгованість по заробітній платі за період з 01.12.2010 по 12.03.2015 у розмірі 77 100 грн., середню заробітну плату за затримку у видачі трудової книжки з 12.03.2015 по 18.10.2016 у розмірі 28 800 грн., компенсацію за невикористану відпустку у сумі 9 000 грн., моральну шкоду 100 000 грн., судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу у сумі 4 800 грн. (т. 2 а.с. 112117).

У судовому засіданні позивач надала розрахунок заборгованості по заробітній платі, в якому просила стягнути з ТОВ «Козацькі землі ЛТД» на її користь заборгованість по заробітній платі за період з 01.12.2010 по 12.03.2015 у розмірі 77 100 грн., середню заробітну плату за затримку у видачі трудової книжки з 12.03.2015 по 01.02.2018 у розмірі 53 450,00 грн., компенсацію за невикористану відпустку у сумі 9 000 грн., моральну шкоду 100 000 грн., судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу у сумі 4 800 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти прийняття розрахунку позовних вимог, оскільки це фактично є заява про збільшення розміру позовних вимог, також заявив клопотання про залишення позовної заяви без руху із подальшим залишенням її без розгляду, в якому зазначив, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а саме до позовної заяви не додано документа, що підтверджує сплату судового збору, не зазначено у позові підтвердження, що позивачем не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, а також в частині зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), та зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. Посилаючись на вимоги ст.ст. 187, 257 ЦПК України просив постановити ухвалу про залишення без руху позовної заяви, надавши позивачеві строк на усунення її недоліків, у разі не усунення недоліків залишити позовну заяву без розгляду.

Позивач у судовому засіданні проти задоволення клопотання представника відповідача заперечувала.

Заслухавши клопотання, думку позивача, дослідивши матеріали справи в межах вирішуваного питання, суд дійшов такого висновку.

15.12.2017 набрав чинності Закон України № 2147-VIII від 03.10.2017, за яким Цивільний процесуальний кодекс України (далі ЦПК України) викладено у новій редакції.

Відповідно до пп. 9 п. 1 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до п.п. 11 п. 1 Перехідних положень ЦПК України заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, посилання представника відповідача у клопотанні на ті обставини, що позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України в новій редакції є необґрунтованим.

Разом із тим, суд вважає слушним клопотання представника відповідача в частині необхідності сплати судового збору ОСОБА_1, а саме в частині немайнових вимог про відшкодування моральної шкоди, оскільки провадження у справі було відкрито без урахування даної обставини. Щодо інших позовних вимог ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Проте, вирішуючи питання про розмір судового збору, який необхідно сплатити ОСОБА_1, суд виходить саме зі ставок судового збору, які встановлювалися станом на час її звернення до суду із цими позовними вимогами, тобто станом на час подання нею заяви про зміну предмета позову від 18.10.2016, яка була прийнята судом до розгляду (в попередньому складі суду до заміни судді).

Так, пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній станом на 18.10.2016, встановлювалось ставку судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що дорівнювало 551,20 грн.

Вимоги про необхідність надання суду документа про сплату судового збору встановлювалися і попередньою редакцією ЦПК України, за якою було відкрито провадження у справі (ст.ст. 119, 120 ЦПК України).

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України в діючій редакції суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 цього Кодексу та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений строк.

Таким чином, оскільки провадження у справі було відкрито, але судовий збір за позовними вимогами немайнового характеру не було оплачено позивачем, суд вважає за можливе надати позивачеві строк для оплати судового збору, розяснивши, що у випадку не усунення цього недоліку позовна заява буде залишена без розгляду.

Також суд вважає за необхідне розяснити позивачеві право збільшити розмір позовних вимог шляхом подачі відповідної заяви, із долученням до неї письмового розрахунку таких вимог, що передбачено п. 2 ч. 2 ст. 49, ст. 183 ЦПК України.

Підсумовуючи викладене, клопотання представника відповідача підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 183, 257, 260, 261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача ТОВ «Козацькі землі ЛТД» задовольнити частково.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви (з урахуванням її зміни від 18.10.2016) шляхом доплати судового збору у розмірі 551,20 грн. за позовними вимогами немайнового характеру про стягнення моральної шкоди 10 днів з дня вручення даної ухвали, розяснивши, що у разі не усунення недоліків позовна заява буде залишена без розгляду.

У задоволенні іншої частини вимог клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 20 березня 2018 р.

Повний текст ухвали виготовлений 26 березня 2018 р.

Суддя А.В. Шалагінова