АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Унікальний номер справи 756/6677/15 Апеляційне провадження № 22-ц/796/2502/2018Головуючий у суді першої інстанції - Тітов М.Ю. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2018 року апеляційний суд міста Києва в складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

секретар Горбачова І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 30 листопада 2017 року про залишення позову без розгляду по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сергеєв Олександр Олександрович про визнання фіктивними договору дарування та договору купівлі-продажу і застосування наслідків недійсності правочинів,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 30.11.2017 позов ОСОБА_3 залишено без розгляду (Т.2, а.с.117, 118).

В апеляційній скарзі позивач просить ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Вказує, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки його не було належним чином повідомлено про розгляд справи, а тому у суду були відсутні підстави для висновку про його повторну неявку в судове засідання (а.с.121).

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 07.02.2018 поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження та надано учасникам справи строк для подання відзиву (а.с.128, 129).

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 20.02.2018 призначено справу до апеляційного розгляду (а.с. 137).

07.03.2018 до суду апеляційної інстанції надійшов відзив відповідача ОСОБА_6 на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Вказує, що суд першої інстанції правомірно залишив позов без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача у судові засідання, оскільки останній на судові засідання 26.06.2017 та 27.10.2017 був належним чином повідомлений, а потім не одержував судові повістки за вказаною ним адресою і як позивач не цікавився розглядом свого позову.

Насамперед, слід зазначити, що Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з викладеним справа підлягає розгляду апеляційним судом міста Києва.

Учасники справи повторно не з'явилися в судове засідання, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином за відомими суду адресами, про причини неявки не повідомили, а тому судом апеляційної інстанції визнано за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги на ухвалу про залишення позову без розгляду.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Залишаючи позов без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що позивач, який був належним чином повідомлений про розгляд справи, повторно не з'явився в судове засідання.

Ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що у травні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом.

Розгляд справи неодноразово відкладався з різних процесуальних причин, а також провадження у даній справі зупинялося на час проведення судово-почеркознавчої експертизи.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 06.11.2016 відновлено провадження у справі у зв'язку з одержанням висновку експертів (Т.2, а.с.14).

У призначених судових засіданнях 07.12.2016, 07.02.2017 та 31.05.2017 був присутній позивач та/або його представник (Т.2, а.с. 27, 28, 55, 56, 76, 77).

У судове засідання 26.07.2017 ні позивач, ні його представник не з'явились, про час та місце розгляду справи представник позивача був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою (Т.2, а.с.78).

Позивач в заяві на адресу суду просив відкласти розгляд справи 26.07.2017 на іншу дату у зв'язку з сімейними обставинами та неможливістю забезпечити явку в судове засідання своїх представників (Т.2, а.с. 85).

Судом відкладено розгляд справи на 27.10.2017 та направлено учасникам справи судові повістки (Т.2, а.с.91-94).

Судова повістка направлена позивачу за його адресою повернулась до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням строку зберігання» (Т.2, а.с. 96).

26.10.2017 особисто позивачем через канцелярію суду подана заява, в якій він просив повідомити його про рух справи, а також дату, час і місце її розгляду (Т.2, а.с. 99).

Судове засідання 27.10.2017 відкладено на 30.11.2017 у зв'язку з відсутністю даних про повідомлення позивача про час та місце розгляду справи (Т.2, а.с. 100).

Позивачу повторно направлено повістку за повідомленою ним суду адресою про необхідність явки в судове засідання 30.11.2017 на 15 год. 00 хв. (Т.2, а.с. 103).

Судова повістка направлена позивачу знову повернулась до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням строку зберігання» (Т.2, а.с.109, 110).

Оскаржуваною ухвалою від 30.11.2017 позов залишено без розгляду.

Частиною 3 ст. 169 ЦПК України (яка була чинною на час постановлення ухвали) закріплено, що у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України (яка була чинною на час постановлення ухвали) суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Частина 1 ст. 77 ЦПК України (яка була чинною на час постановлення ухвали) встановлювала обов'язок осіб, які беруть участь у справі, повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження). У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, які є частиною законодавства України, неодноразово наголошував на тому, що кожна сторона повинна добросовісно користуватися процесуальними правами та цікавитися розглядом своєї справи.

Суд першої інстанції виконав вимоги процесуального закону і неодноразово направляв позивачу повідомлення про час та місце розгляду справи на відому судові адресу позивача, повідомлену останнім. Проте позивач за своєю адресою такі судові повідомлення не одержував, і, більш того, з'являючись до суду напередодні судового засідання, і особисто подаючи через канцелярію різні процесуальні заяви, не поцікавився про свою справу і про день та час її розгляду.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що позивач, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, повторно (двічі підряд) не з'явився в судове засідання і заяви про розгляд справи за його відсутності не подав.

Чинний Цивільний процесуальний кодекс України (який діяв до 15.12.2017) імперативно встановлював, що у випадку повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду. При цьому, закон жодним чином не пов'язував повторну неявку в судове засідання позивача з будь-якими об'єктивними факторами (поважними причинами) і не зобов'язував суд перевіряти причини повторної неявки та надавати їм відповідну оцінку з точки зору поважності.

Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з'явився в судове засідання (не залежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв'язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду, а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2 ст. 207 ЦПК України).

З огляду на викладене та враховуючи розумні строки розгляду справи (справа в провадженні суду з травня 2015 року), а також недопущення порушень прав інших учасників справи (відповідачів та третіх осіб), суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правомірність висновків з яких виходив суд постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на вимогах вище аналізованих норм процесуального закону та матеріалах справи, а тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Також слід зазначити, що у зв'язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення понесені позивачем судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають (ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 371, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 30 листопада 2017 року про залишення позову без розгляду по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сергеєв Олександр Олександрович про визнання фіктивними договору дарування та договору купівлі-продажу і застосування наслідків недійсності правочинів - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного суду.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В.Крижанівська

Повний текст постанови складений 28 березня 2018 року.