Провадження № 2/522/4501/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 та просять визнати його таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 23 в буд. № 33 по вул. Дворянській у місті Одесі.

При цьому посилаються на те, що вони є власниками квартири АДРЕСА_1. У вказаній квартирі також значиться зареєстрованим відповідач, проте, починаючи з 01.04.2014 року та по даний час відповідач не проживає у вказаній квартирі. Особисті речі ОСОБА_4 у квартирі відсутні, вселятися в квартиру з 01.04.2014 року відповідач не намагався.

Відповідач, не проживає за вищезазначеною адресою більш ніж 3,5 роки та не допомагає нести затрати по оплаті комунальних платежів, а його реєстрація в квартирі не дозволяє власникам розпоряджатись нерухомим майном на власний розсуд та значно обмежує законні права.

У звязку з викладеним вони звернулися до суду з позовом та просять його задовольнити.

Позивачі в судове засідання не зявилися, надали суду заяви про те, що позов підтримують та просять розглянути справу за їх відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином.

Тому згідно ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивачів, розглянути позов за відсутністю відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу квартири № 192 від 24.03.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, є власниками квартири АДРЕСА_1.

Право власності позивачів зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 01.04.2005 року.

Відповідно до довідки № 1382 від 26.10.2017 року з місці мешкання про склад сімї та реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 значаться зареєстровані наступні особи: ОСОБА_3 відповідальний, ОСОБА_4 зять, ОСОБА_1 онука, ОСОБА_6 - син, ОСОБА_2 - чоловік, ОСОБА_7 онука, ОСОБА_8 - невістка, ОСОБА_9 дочка.

Згідно акту про не проживання від 26.10.2017 року, що складений мешканцями будинку № 33 по вул. Дворянській у місті Одесі, підписи яких засвідчені начальником дільниці № 7 КП ЖКС „Порто-Франківський, ОСОБА_4 після 01.04.2014 року та по даний час в квартирі АДРЕСА_1 не проживає. Особисті речі ОСОБА_4 у квартирі відсутні, вселятися в квартиру з 01.04.2014 року відповідач не намагався.

Оскільки реєстрація по даній адресі відповідача збільшує витрати позивачів по сплаті комунальних послуг, що порушує їх конституційні права, суд вважає, що на підставі наданих доказів позовні вимоги підлягають задоволенню.

Також суд враховує, що відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» реєстрація внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Оскільки власністю відповідача і місцем перебування або проживання зазначена квартира не становить, він має бути знятий з реєстраційного обліку за цією адресою.

Згідно ст.7 цього Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється в день звернення особи на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

В силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідача, який не проживає в спірній квартирі понад три з половиною роки, слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 23 в буд. № 33 по вул. Дворянській у місті Одесі.

Це рішення є підставою для зняття ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстраційного обліку в квартирі за адресою: АДРЕСА_2.

Заочне рішення суду може бути переглянуте за заявою відповідача, який не приймав участі при розгляді справи, поданої протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суду міста Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя

20 лютого 2018 року