Справа № 357/2753/17
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 березня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Кошель Л. М. ,
при секретарі - Вангородська О. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №4 м.Біла Церква заяву представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 про винесення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради « Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-
В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовною заявою Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.
Рішенням суду від 15 січня 2018 року у задоволенні позову відмолено.

05 березня 2018 року канцелярією суду зареєстровано заяву представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 про винесення додаткового рішення, оскільки залишилось не вирішеним питання про судові витрати відповідача, які були понесені ним у розмірі 9400,00 грн.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Вирішуючи заяву по суті, суд вказує на таке.

Як вбачається з резолютивної частини рішення суду від 15 січня 2018 року, у задоволенні позову відмолено, питання щодо розподілу судових витрат не вирішено.

В даному випадку понесені судові витрати позивачем залишаються за ним, що узгоджується з п.2 ч.2. ст.141 ЦПК України.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для відшкодування понесених судових витрат відповідачці у зв'язку з відмовою у задоволенні позову, суд виходить з наступного.

За змістом п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру», адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

В даному випадку, ОСОБА_4 не є адвокатом, тому витрати на її допомогу не є витратами на правничу допомогу адвоката, отже не підлягають розподілу між сторонами разом з іншими витратами.

Суд не може погодитись з висновком ОСОБА_4, що оскільки витрати на правову допомогу було здійснено до вступу в силу змін в ЦПК України 15.12.2017 року, то понесені витрати підлягають відшкодуванню. Такий висновок представника відповідачки спростовується п.9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, де передбачається, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Отже, оскільки процесуальний закон зобов'язує суд розглядати справи, провадження у яких відкрито до 15.12.2017 року, у відповідності з чинною редакцію процесуального закону, то правові підстави для відшкодування витрат на правову допомогу ОСОБА_3 надану їй не адвокатом, а іншою особою відсутні.

В будь-якому випадку, право сторони на відшкодування понесених витрат на правову допомогу не є беззаперечним та повинно бути реалізовано у відповідності з процесуальним законом.

Так, відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи;2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку (ч.4 ст.141 ЦПК України).

Мотивуючи понесені відповідачкою судові витрати у розмірі 9400,00 грн., представник відповідачки ОСОБА_4 надає суду Договір №21/06/17 про надання юридичних послуг з представництва інтересів у суді по цивільній справі №357/2753/17 від 21 червня 2017 року між ОСОБА_3 та ТОВ «МІЙ РАДНИК», далі Договір (а.с.117, том 1), платіжне доручення №НО623ТЕNGZ від 23 червня 2017 року згідно якого на рахунок ТОВ «МІЙ РАДНИК» було перераховано грошові кошти в розмірі 8400,00 грн.(а.с.158, том.1), платіжне доручення №Р24А247709092А76008 від 23.06.2017 року про перерахунок на рахунок ТОВ «МІЙ РАДНИК» грошових коштів в розмірі 500,00 грн. (а.с.40, том.2), платіжне доручення № Р24А253789365А81376 від 06.07.2017 року про перерахунок на рахунок ТОВ «МІЙ РАДНИК» грошових коштів в розмірі 500,00 грн. (а.с.41, том.2).

Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Надаючи правову оцінку доказів представника відповідача, суд звертає увагу на наступному.

Відповідно до п.1.1 Договору №21/06/178 від 21 червня 2017 року про надання юридичних послуг з представництва інтересів у суді по цивільній справі №357/2753/17 укладеного між ОСОБА_3 (Замовник) та ТОВ «МІЙ РАДНИК» в особі генерального директора ОСОБА_4 (Виконавець), Замовник в порядку та на умовах, визначених цим Договором, дає завдання, а Виконавець зобов'язується відповідно до завдання замовника надавати юридичні послуги щодо представництва інтересів замовника у суді в рамках цивільної справи №357/2753/17, зокрема, але не виключно, подавати або пред'являти до суду позовної заяви, заперечення на позовні заяви, інші будь-які заяви, клопотання та інші процесуальні документи, які невід'ємно пов'язані з розглядом даної цивільної справи, подавати апеляційні скарги, заперечення на апеляційні скарги, ознайомлюватися з матеріалами справи, роботи з них витяги, одержувати ухвали суду, рішення суду, заявляти клопотання та відводи, здійснювати представництво інтересів замовника в суді, брати участь у судових засіданнях.

Виконавець зобов'язався своєчасно та якісно надавати юридичні послуги зазначені в п.1.1 договору (п.2.1.1. Договору).

За змістом п.2.1.7. Договору, скласти та надавати замовнику акт (акти) про надані послуги.

Платіжне доручення №НО623ТЕNGZ від 23 червня 2017 року згідно якого на рахунок ТОВ «МІЙ РАДНИК» було перераховано грошові кошти в розмірі 8400,00 грн.(а.с.158, том.1) не є належним доказом на підтвердження понесених судових витрат ОСОБА_3 в рамках розгляду даної цивільної справи, оскільки за змістом самого платіжного доручення платником є «Карта для выплат_S_181_ _», Банк платника: Київське ГРУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», м.Київ, а не ОСОБА_3, хоча виключно на Замовника п.3.1. Договору покладає обов'язок сплачувати Виконавцю плату за надані послуги у розмірі 8400,00 грн. Матеріали справи не містять жодного доказу, надавши правову оцінку якому суд мав би можливість дійти висновку про те, що зазначена карта належить ОСОБА_3.

Згідно платіжних доручень №Р24А247709092А76008 від 23.06.2017 року (а.с.40, том.2) та № Р24А253789365А81376 (а.с.41, том.2) ОСОБА_5 перерахував ТОВ «МІЙ РАДНИК» по 500,00 грн. згідно кожного з цих доручень за надання юридичних послуг з представництва у суді по цивільній справі №357/2753/17 за договором №21/06/178 за ОСОБА_3. Відповідачкою чи її представником не наданого доказів того, що ОСОБА_3 уповноважувала ОСОБА_6 здійснювати оплату наданих їй юридичних послуг Виконавцем. Докази того, що внесені кошти належали ОСОБА_3 суду також не надано, що спростовує віднесення їх до понесених відповідачкою судових витрат в цивільній справі №357/2753/17.

Крім того, не зрозумілою є оплата грошових коштів згідно зазначених платіжних доручень за послуг з представництва у суді по цивільній справі №357/2753/17 за договором №21/06/178 за ОСОБА_3, оскільки 23.06.2017 року так і 06.07.2017 року розгляд цивільної справи не призначався, судовий розгляд не відбувався, тому представництво інтересів ОСОБА_3 у суді в зазначені дні за договором №21/06/178 виключено.

В будь якому випадку, п.3.2. Договору зобов'язує здійснювати оплату за надання юридичних послуг в рамках цивільної справи №357/2753/17 Виконавця, а не Замовника, безготівковим шляхом на поточний рахунок виконавця №1918. Зазначений Договір складений при повному розумінні Сторонами його умов та термінології українською мовою у двох автентичних примірниках, які мають однакову юридичну силу, - по одному для кожної із сторін (п.6.7. Договору).

Таким чином, матеріали цивільної справи не підтверджують того, що ОСОБА_3 в рамках розгляду даної цивільної справи понесла витрати на правову допомогу адвоката. Відповідачка та її представник не подали суду Акту про надані послуги, як це обумовлено п.2.1.7 Договору, як і не надали будь-які інші докази оцінивши які, суд мав би можливість прийти до висновку про судові витрати ОСОБА_3 у розмірі 9400,00 грн.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що ОСОБА_3 слід відмовити у відшкодуванні судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.270 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

У відшкодуванні судових витрат ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1 - відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржено.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додатквого рішення суду.

Повне додаткове рішення складено 15.3.2018 року.

Суддя Л. М. Кошель