Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Запоріжжя 28 березня 2018 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.

при секретарі Чернишовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (представник - ОСОБА_2.) до ОСОБА_3 (представник - ОСОБА_4), ОСОБА_5, ОСОБА_6, Запорізької міської ради, третя особа: ОСОБА_7, про визнання права власності частину квартири в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду зі своїм вищезгаданим позовом.

В позові вказує, що є спадкоємцем після померлого батька ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

Спадкове майно складається з частини квартири за адресою: АДРЕСА_1. При цьому, спадкодавцеві ОСОБА_8 1/6 частка зазначеної квартири належала на підставі свідоцтва про право власності на житло, інша частка належала як спадок після померлих батьків - ОСОБА_9 і ОСОБА_10, яку ОСОБА_8 прийняв, але не оформив.

Позивач просить суд визнати за нею у порядку спадкування за законом право власності на 1/4 частку вказаної квартири.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просить його задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_5 позов визнали частково, просять визнати за позивачем право на спадщину після померлого ОСОБА_8 в розмірі 2/9 часток спірної квартири, яка складається з 1/6 частки квартири, що належала спадкодавцеві особисто, а також з частки спадщини, успадкованої ним після померлого батька ОСОБА_9 - 1/18 частка, в іншій частині позову відмовити, оскільки спадщину після померлої матері ОСОБА_8 не прийняв.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому відповідно до ст. 223 ч. 3 п. 1 ЦПК України справа розглядається без його участі.

Третя особа ОСОБА_7 проти задоволення позову не заперечує.

Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом (ч.1. та ч.2 ст. 524 ЦК України в ред.1963 року.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч.1 ст. 529 ЦК України в ред.1963 року).

ІНФОРМАЦІЯ_2 р. помер ОСОБА_11. Після його смерті відкрилась спадщина, яка, зокрема, складалась з 1/6 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1, що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 17.05.1993 р. виданого Концерном «Запоріжабразив».

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини ( ч.1 ст. 549 ЦК України в ред.1963 року).

Зазначену спадщину прийняли шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном спадкоємці ОСОБА_9 - його дружина ОСОБА_10 та сини - ОСОБА_8 і ОСОБА_3

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.03.1997 року, виданого державним нотаріусом П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори за р. № 4-543, спадкоємцем ОСОБА_9 є: його дружина ОСОБА_10 та його сини - ОСОБА_8 і ОСОБА_3 - у рівних частках кожний.

Отже, частка кожного із спадкоємців ОСОБА_11 складала зі спадкової маси спірної квартири - 1/18 частку (1/6 : 3 = 1/18).

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а часом відкриття спадщини є день смерті або день з якого вона оголошується померлою.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.ч.1,3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

ІНФОРМАЦІЯ_3 р. померла ОСОБА_10. Після її смерті спадщину прийняв її син ОСОБА_3, який подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_8, який був зареєстрований за адресою спірної квартири, за місцем реєстрації не проживав, що підтверджується актом про його непроживання за місцем реєстрації від 29.03.2015 р. та узгоджується з довідками голови квартального комітету № 117 від 17.04.2014 р. та 18.03.2015 р., поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 - сусідів відповідачів по будинку.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_8 на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем ОСОБА_10 та не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини а тому не є таким, що прийняв спадщину після смерті названого спадкодавця.

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/6 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1, що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 17.05.1993 р., виданого Концерном «Запоріжабразив», та 1/18 частки цієї ж квартири, яку ОСОБА_8 успадкував після смерті свого батька ОСОБА_9 шляхом звернення до нотаріальної контори, але за життя свідоцтво про право на спадщину за законом не отримав.

Таким чином, на час відкриття спадщини після померлого ОСОБА_8 названому спадкодавцю належало наступне майно: 1/6 частка квартири за адресою: АДРЕСА_1, що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 17.05.1993 р. виданого Концерном «Запоріжабразив», та 1/18 частки цієї ж квартири, яку ОСОБА_8 успадкував після смерті свого батька ОСОБА_9, а всього - 2/9 частки квартири.

Факт кровного споріднення позивача із ОСОБА_8 належно підтверджується свідоцтвом про народження позивача.

Частиною 1 ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцю після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину.

Після смерті ОСОБА_8 П'ятою Запорізькою державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 169 за 2017 р. Постановою нотаріуса від 03.06.2017 р. позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки спадкоємцем не було надано нотаріусу правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Таким чином, судом встановлено, що позивач, як спадкоємець першої черги після смерті свого батька, прийняла спадкове майно за законом згідно зі ст. 1261 та ст. 1269 ЦК України, подавши відповідну заяву про прийняття спадщини.

Зважаючи на зазначені вище положення закону та обставини справи, надаючи їм належну оцінку, слід дійти висновку про задоволення заявлених позовних вимог частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 328, 384, 1216, 1218, 1266, 1268 ЦК України, ст.ст. 1-4, 5, 12, 13, 76-81, 82, 89, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1; номер облікової картки платника податків: невідомий) до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1; номер облікової картки платника податків: невідомий), ОСОБА_5 (місце проживання: АДРЕСА_1; номер облікової картки платника податків: невідомий), ОСОБА_6 (місце проживання: АДРЕСА_1; номер облікової картки платника податків: невідомий), Запорізької міської ради (місцезнаходження: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206; ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 04053915), третя особа: ОСОБА_7 (місце проживання: АДРЕСА_2; номер облікової картки платника податків: невідомий) , про визнання права власності частину квартири в порядку спадкування за законом.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/9 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 - у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін