АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«03» квітня 2018 року

м. Харків

справа № 631/530/17

провадження № 22-ц/790/1445/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах:

головуючого: Колтунової А.І.,

суддів: Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Семикрас О.В.,

учасники справи:

представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Охоченської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, третя особа ОСОБА_3, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 06 грудня 2017 року (ухвалене суддею Пархоменко І.О.),-

ВСТАНОВИВ:

«25» липня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Охоченської сільської ради Новодолазького району Харківської області, третя особа ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4

В обґрунтування позову зазначав, що його батько, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1, актовий запис №30. Родинний зв'язок між позивачем та померлим батьком підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_2, актовий запис №16.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 6,6256 гектарів, яка розташована на території Охоченської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_3, виданого 25 грудня 2002 року. Відповідно до довідки виконавчого комітету Охоченської сільської ради Нововодолазького району Харківської області №316 від 10 травня 2017 року померлий ОСОБА_4, був зареєстрований та мешкав в АДРЕСА_1 з 1989 року та по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1, був зареєстрований разом з нерідня - ОСОБА_3

У встановлений закон строк позивач не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, бо вважав, що спадщину прийняв фактично, оскільки проживав з батьком весь час разом без реєстрації. Звернувшись до державного нотаріуса Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, позивач отримав відмову в зв'язку з пропуском строку для подання зави про прийняття спадщини.

Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 06 грудня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення районного суду, новим рішення задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування скарги посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що висновок суду першої інстанції щодо неповажності причин пропуску строку для прийняття спадщини зроблений без повного та всебічного з'ясування усіх істотних обставин справи, без належної оцінки доказів, які були наявні в матеріалах справи. Також, не враховано те, що Охоченською сільською радою та ОСОБА_3 визнано позовні вимоги.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1, та задовольнити його позовні вимоги. Зазначає, що на момент смерті батька ОСОБА_1 фактично проживав з померлим ОСОБА_4, але дійсно був зареєстрований за іншою адресою, проте на той час у паспорті зазначалось місце реєстрації лише населений пункт, без зазначення вулиці.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 Охоченська сільська рада Нововодолазького району Харківської області просить задовольнити апеляційну скаргу позивача, новим рішенням задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1

В обґрунтування відзиву посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно зазначено, що за змістом ч.3 ст.1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій та помилково дійшов до висновку, що норми цієї статті можуть бути застосовані у разі, якщо у спадкодавця були перешкоди для подання такої заяви, та ці обставини визнані судом поважними.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1-ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу.

Представник відповідача та третя особа - ОСОБА_3 в судове засідання не зьявились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі та відзивах на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано жодних доказів, які б вказували та підтверджували поважність причин пропуску позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом встановлено, підтверджується зібраними у справі доказами та не заперечується сторонами, що батько позивача, ОСОБА_4, помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1, виданим 12 жовтня 2016 року Орджонікідзевським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, місце державної реєстрації - Охоченська сільська рада Нововодолазького району Харківської області, актовий запис №30.(а.с.6).

Родинний зв'язок між позивачем та померлим батьком підтверджується свідоцтвом про народження позивача серія НОМЕР_2, виданим 27 вересня 1973 року Охоченським сільським бюро РАЦС Нововодолазького району Харківської області, актовий запис №16.(а.с.7).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 6,6256 гектарів, що розташована на території Охоченської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_3 виданого 25 грудня 2002 року.(а.с.8-10).

До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого 27.09.2004 року ОСОБА_4 позивач звернувся у липні 2017 року, однак постановою завідувача Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області від 21 липня 2017 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно ОСОБА_1 відмовлено, у зв'язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини, та запропоновано звернутися до суду для вирішення питання щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини.(а.с.14).

Частиною першою статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( частина перша статті 1269 ЦК України).

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач обґрунтовує тим, що він вважав, що прийняв спадщину фактично, оскільки проживав зі спадкодавцем весь час разом без реєстрації, мав на руках державний акт на право приватної власності на землю на ім'я батька.

Отже, відсутність у позивача юридичної обізнаності, та переконання ,що він фактично прийняв спадщину, не могло бути перешкодою для подання заяви про прийняття спадщини.

Інших поважних причин для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини позивач не навів, колегія суддів не встановила.

Посилання ОСОБА_1 на ті обставини, що він фактично на день смерті проживав зі спадкодавцем, не заслуговують на увагу, оскільки зазначені обставини при встановленні цього факту можуть бути доказами прийняття спадщини.

Проте, правового значення для вирішення питання щодо встановлення додаткового строку для прийняття спадщини цей факт значення не мав.

Не можуть бути визнані обґрунтованими і доводи апеляційної скарги про те, що відповідач - Охоченська сільська рада Нововодолазького району Харківської області та третя особа ОСОБА_5 не заперечують проти позову, оскільки у цьому випадку питання щодо прийняття спадщини вирішуються в порядку ч.2 ст.1272 ЦК України.

За таких обставин правильним є висновок суду про необґрунтованість вимог позивача.

Судом першої інстанції правильно досліджені і оцінені обставини по справі, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст.367, 368, 371, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 383, 384 389 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 06 грудня 2017 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 квітня 2018 року.

Головуючий суддя: А.І.Колтунова

Судді : О.В.Маміна

Н.П.Пилипчук