Дата документу 26.03.2018
Справа № 334/6388/17
Провадження № 2/334/1229/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26 березня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Гнатюка О.М., при секретарі Алєйніковій О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду з позовом, у якому вказує, що вона є власником ? частини будинку №41 по вул. Зерновій у м. Запоріжжі, у якому вона проживає.

У даному жилому приміщенні зареєстрований, але не проживає відповідач ОСОБА_2, місце перебування якого позивачці невідомо.

Реєстрація і не проживання відповідача у вказаному будинку перешкоджає позивачу у повному обсязі здійснювати своє право володіння, користування і розпорядження майном.

Позивачка просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням у вказаному будинку.

Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався.

Судові повістки, направлена відповідачу за адресою реєстрації його місця проживання, повернуті до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

У звязку з чим, суд ухвалює у справі заочне рішення у порядку ст. 280-284 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Судом установлено, що позивачка є власником ? частини у будинку №41а по вул. Зерновій у м. Запоріжжі, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №14429982 від 03.05.2007р.

У даному жилому приміщенні зареєстрований, але не проживає племінник позивачки ОСОБА_2, що вбачається з відповіді Начальника відділу моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Запорізькій області, наданої на запит суду від 18.10.2017 року.

Відповідач у вказаному жилому приміщенні не проживає, і не несе витрат на утримання житла. Вказані обставини підтверджуються актами про не проживання особи, складеними 17.04.2016р.; 13.06.2016р.; 23.09.2017р.; 09.12.2016р., за участю інших співвласників будинку №41 по вул. Зерновій у м. Запоріжжя та завірені головою квартального комітету.

Таким чином, реєстрація відповідача у будинку і його не проживання в ньому перешкоджає власнику реалізовувати надані законом права вільно розпоряджатися належним майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом не встановлено поважності причин відсутності відповідача у вказаному будинку понад один рік.

В силу ч.2 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є законними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12, 13, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням у будинку №41 по вул. Зерновій у м. Запоріжжі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач може оскаржити рішення в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М. Гнатюк