Справа № 635/8292/16
Провадження по справі № 2/635/1074/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2018 року смт. Покотилівка Харківського район Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Караченцева І.В.,

секретар судового засідання - Ус Ю.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського районного суду Харківської області звернувся представник ПАТ КБ «Приватбанк» з позовом до ОСОБА_2, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.04.2011 р. у розмірі 11521,47 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 04.04.2011 р. ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 11000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

18 червня 2015 року позивальник ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 19.06.2015 р.

Спадкоємцем, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідач по справі ОСОБА_2.

18 листопада 2015 року до спадкоємця. Відповідача по справі було направлено лист-претензію, однак жодних дій виконано не було.

Станом на дату смерті позичальника, заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.04.2011 р. становить 11521, 47 гривень, яка складається з 11000 гривень заборгованість за кредитом, 521,47 заборгованість за відсотками.

Представник позивача, ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності від 04.09.2015 року, в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду письмові заперечення на позовну заяву, в яких просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі Анкети-заяви ОСОБА_3 від 04.04.2011 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, відповідачу було надано кредит у розмірі 11000 гривень у вигляді встановленого.

ОСОБА_3 погодився, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком кредитний договір.

Згідно пункту 1.1.7.12 Умов і правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонговується на такий самий термін.

Відповідно до п. 2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, кредитний ліміт встановлюється на підставі наданих позичальником документів, за рішенням банку.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 2.1.1.7.6 встановлено, що у разі порушення строків платежів, передбачених даним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору.

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому вказаним договором.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав.

Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Однак, судом встановлено, що ОСОБА_3 помер 18 червня 2015 р., про що зроблено відповідний актовий запис № 13, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 503817.

Станом на дату смерті позичальника, заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.04.2011 р. становить 11521, 47 гривень, яка складається з 11000 гривень заборгованість за кредитом, 521,47 заборгованість за відсотками.

Як вбачається із матеріалів справи, 24.09.2015 р. позивачем було направлено претензію кредитора до Першої Харківської державної нотаріальної контори з метою виявлення спадкоємців після померлого ОСОБА_3

Згідно відповіді Першої Харківської державної нотаріальної контори заведена спадкова справа.

Ну думку позивача, відповідач прийняла спадщину, до складу якої входять у тому числі, кредитні зобовязання померлого ОСОБА_3 Спадкування відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовилася від спадщини у встановлений чинним законодавством строк.

Однак, суд з даною позицією позивача не погоджується та з цього приводу зазначає наступне.

ОСОБА_3 уклав із позивачем кредитний договір б/н 04.04.2011 року.

Проте, суд дійшов до висновку, що дані про те, що відповідач ОСОБА_2 у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті боржника ОСОБА_3 відсутні, а тому вона і не має відповідати за кредитним договором, який був укладений останнім за його життя.

Крім того, згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Однак, позивачем не надано суду доказів обсягу спадкової маси після померлого ОСОБА_3. а також доказів того, що спадкова маса більша, ніж невиконані зобовязання відповідача.

Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Підстав для звільнення від доказування в даному випадку судом не вбачається.

Однак, позивачем не надано суду доказів обсягу спадкової маси після померлого ОСОБА_3, а також доказів того, що спадкова маса більша, ніж невиконані зобовязання відповідача.

Отже, в порушення зазначених вимог закону, позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження обстави , на які він посилається, як на підставу для задоволення позову.

Відтак, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «Приватбанк» слід відмовити в повному обсязі.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 Петрівани про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Відомості, що не проголошуються:

Позивач ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК», місцезнаходження м. Київ вул. Грушевського, б. 1Д (рах. № 3111 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО № 305299, код ЄДРПОУ - 14360570)

Відповідач - ОСОБА_2 Петрівана, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України серії ММ 819590, виданий Харківським РВ УМВС України в Харківській області 06.01.2001 року, зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): Харківська область, Харківський район, с.Березівка, вул. 1 Травня, 3

Повне судове рішення складено 19 березня 2018 року.

Суддя І.В.Караченцев