Справа № 308/4582/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді позовну заяву першого позивача ОСОБА_1, яка дії в інтересах малолітньої особи ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та другого позивача ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до Великолазівської сільської ради, третя особа Ужгородська районна державна нотаріальна контора, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Перший позивач - ОСОБА_1 та другий позивач ОСОБА_3 вернулися до Ужгородського міськрайонного суду із позовною заявою до відповідача Великолазівської сільської ради, третя особа Ужгородська районна державна нотаріальна контора, за якою просять суд: визнати право власності на спадкове майно за Позивачами ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

В обґрунтування позову позивачі зазначили наступне.

28.08.2016 року помер ОСОБА_5, свідоцтво про смерть серії І-ФМ № 209843, видане 29.08.2016 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, який був батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФМ № 359914, виданим 19.08.2010 року Виконавчим комітетом Великолазівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФМ № 376006, виданим Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській.

На підставі ст. 1268 ЦК України, позивачі вважають, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняли спадщину.

Спадщина померлого ОСОБА_5 складається із нерухомого майна, а саме: житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться на земельній ділянці площею 0.04 га, які розташований в с. Великі Лази, мікрорайон Горяни, буд. 12, Ужгородського району Закарпатської області, який належав йому на праві власності.

Позивачі, в установленому законом порядку прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Ужгородської районної державної нотаріальної контори. Але оформити право власності на спадкове майно через нотаріальну контору - не має можливості у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, які були втрачені померлим, що підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 03.05.2017 року за № 431, що й зумовило звернення позивачів до суду з відповідним позовом.

Позивачі в судове засідання не прибули, не зважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи були судом повідомлені належним чином, про причини неприбуття суду не повідомили.

Відповідач у судове засідання також не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом повідомлений належним чином, проте подав до суду заяву за якою просить суд розглянути справу на підставі наявних у справі доказів за його відсутності.

Представник третьої особи також в судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом повідомлений належним чином, проте подав заяву за якою просить суд розглянути позовні вимоги на підставі наявних у справі доказів за його відсутності.

Судове засідання у справі було призначене на 19.03.2018 року на 09 год. 45 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання рішення суду було відкладено на строк не більш як десять днів, тому у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, якою у звязку з перебуванням головуючого судді у нарадчій кімнаті у іншій цивільній справі № 308/3607/16-ц у період з 23.03.2018 року по 30.03.2018 року є саме 30.03.2018 року.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.08.2016 року помер ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФМ № 209843, виданого 17.09.2016 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.

За життя ОСОБА_5 перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_6, шлюб із якою був розірваний 19 січня 2001 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ФМ № 039753.

Від цього шлюбу у подружжя народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФМ № 376006.

Як вбачається із рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.05.2011 року у справі № 2-3611/1, яке набуло законної сили 23.05.2011 року, 18.11.2004 року ОСОБА_5 уклав шлюб із ОСОБА_1, який був розірваний за цим рішенням, в якому 11.08.2010 року народився син - ОСОБА_2, що також підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФМ № 359914.

За ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.06.2017 року судом було витребувано від Ужгородської районної державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної за померлим - ОСОБА_5, з якої вбачається, що протягом встановленого законом шестимісячного строку до нотаріуса надійшли заяви про прийняття спадщини за законом від наступних осіб:

-ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка є його сестрою;

-ОСОБА_3, яка діяла в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2;

-ОСОБА_1, яка діяла в інтересах малолітньої особи ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Довідкою від 07.12.2016 року № 1162 Великолазівської сільської ради Ужгородського району підтверджується, що на день смерті спадкодавця за адресою: с. В.Лази, м-н Горяни, буд. 12, на день його смерті були зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Довідкою від 07.12.2016 року № 1163 Великолазівської сільської ради Ужгородського району також підтверджується, що спадкодавцем заповіт не складався.

За постановою від 03.05.2017 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій через відсутність правовстановлюючих документів на вказаний будинок.

Як вбачається з інформаційної довідки від 27.07.2017 року № 93071484 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за спадкодавцем ОСОБА_5 був зареєстрований на праві приватної власності садовий будинок за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с/рада Великолазівська, Гроно, буд. 12, мікрорайон «Горяни».

Витребуваними судом доказами підтверджується зазначене право власності спадкодавця на це майно.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як зазначнео у ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, зокрема, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як передбачено ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З урахуванням вищезазначених норм законодавства після смерті батька - 28.08.2016 року ОСОБА_5 спадкоємцями першої черги є його діти: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які вважаються такими, що прийняли спадщину відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ст. 1258 ЦК Уркаїни спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відтак сестра спадкодавця ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, є спадкоємцем другої черги, та за наявності двох спадкоємців першої черги, не одержує права на спадкування за законом, тому суд не вбачає підстав для її залучення до участі у справі.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України витрати із сплати судового збору слід покласти на позивачів, оскільки позов не оспорюється відповідачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 81, 89, 141, 263-265, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 392, 1216, 1268 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву першого позивача ОСОБА_1, яка дії в інтересах малолітньої особи ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та другого позивача ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до Великолазівської сільської ради, третя особа Ужгородська районна державна нотаріальна контора, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, - задовольнити повністю.

Визнати право власності в порядку спадкування на спадкове майно садовий будинок, розташований за адресою: за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с/рада Великолазівська, Гроно, буд. 12, мікрорайон «Горяни», за спадкоємцями першої черги: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі ? частки та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 - у розмірі ? частки.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України витрати із сплати судового збору покласти на позивачів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_8