Справа № 151/22/18
Провадження № 2/151/47/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2018 року

Чечельницький районний суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Моцного В.С. при секретарі Бондаренко В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Чечельник Вінницької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу 151/22/18 за позовом ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1) до Ольгопільської сільської ради (місце знаходження с. Ольгопіль, вул. Центральна, буд.15, Чечельницького району, Вінницької області) та ОСОБА_3 (місце проживання АДРЕСА_2) про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовом до Ольгопільської сільської ради Чечельницького району Вінницької області та ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Позовні вимоги мотивує тим, що у 2004 році придбала у ОСОБА_3 будинок який знаходиться в АДРЕСА_3, без нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу і з 2004 року до цього часу проживає в зазначеному будинку разом зі своєю дочкою ОСОБА_4 інвавалідом дитинства другої групи, яка зареєстрована в цьому будинку. З того часу позивачка почала відкрито користуватися будинком, доглядає за господарством , утримує його, постійно проводить ремонт. Тому вона звернулася до суду та просить визнати за нею право власності на домоволодіння за набувальною давністю.

Позивачкаа в судове засідання не з'явилася, надавши заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу у її відсутності.

Відповідач Ольгопільська сільська рада Чечельницького району Вінницької області в судове засідання також не з'явився, надавши заяву в якій не заперечили проти позовних вимог, та просить розглянути справу у їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 який повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової України 06 лютого 2018 року, в судове засідання не з"явився, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Розгляд справи проведено у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без участі сторін та фіксування судового процесу.

Відповідно до частин 1, 2 та 4 статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Із довідки виданої Ольгопільською сільською радою Чечельницького району Вінницької області від 02.11.2017 року за № 2057 з погосподарської книги №2, особовий рахунок №92 за 2001-2005 роки вбачається, що ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_3 з 01.08.2004 року по даний час без реєстрації за місцем проживання (а.с.8).

Із довідки, виданої Ольгопільською сільською радою Чечельницького району Вінницької області від 14.11.2017 року за № 2119 з погосподарської книги № 9, особовий рахунок НОМЕР_1 за 1980-1982 роки вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 вибув з території с. Ольгопіль, Чечельницького району Вінницької області 01.11.1981 року (а. с. 9).

Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Частиною 4 ст. 344 ЦК України передбачено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

У пункті 9 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про н абувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року.

Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю.

Отже, визнання відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Ураховуючи наведене, а також те, що ОСОБА_1 добросовісно заволоділа вказаним будинком, володіє ним відкрито і безперервно більше десяти років, оскільки вона не приховувала факт знаходження майна в її володінні, тому є підстави визнати за нею право власності на цей будинок за набувальною давністю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 344 ЦК України, ст. ст. 4, 13, 76-81, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з погосподарськими спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_3, житловою площею 37.2 кв.м., господарські споруди 16.0 кв.м, площа приміщення яка не включена в загальну 31.9 кв.м, який позначений на плані літ. "А", веранда літ. «а», веранда літ. "а1", літня кухня літ. «Б», веранда літ. "б", 1-3 - огорожі за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Чечельницький районний суд Вінницької області. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Суддя :