Справа № 751/8211/16-ц Провадження № 22-ц/795/328/2018 Головуючий у I інстанції - Цибенко І. В. Доповідач - Онищенко О. І.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Вінгаль В.М., Кузюри Л.В.

при секретарі: Бивалькевич Т.В.

Позивач: ОСОБА_2

Відповідач: ОСОБА_3

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2

На рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 05 січня 2018 року (суддя Цибенко І.В.), ухвалене о 14 год. 11 хв. у м.Чернігів, повний текст рішення складено 12 січня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив з урахуванням уточнення позовних вимог розділити земельну ділянку площею 0,0724 га, кадастровий номер НОМЕР_1, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 та виділити йому у власність земельну ділянку площею 0,0348 га, у тому числі: під житловим будинком - 0,0029 га, під господарськими будівлями - 0,0012 га, під землями, вільними від забудови - 0,0270 га, під землями спільного користування - 0,0038 га, під сервітутом - 0,0035 га відповідно до варіанту №1 висновку експерта №С-284. ОСОБА_3 виділити земельну ділянку площею 0,0376 га, у тому числі: під житловим будинком - 0,0054 га, під господарськими будівлями - 0,0012 га, під землями, вільними від забудови, - 0,0271 га, під землями спільного користування - 0,0039 га відповідно до варіанту №1 висновку експерта №С-284. Позов мотивовано тим, що рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 18 червня 2014 року задоволено частково позов ОСОБА_3 та зустрічний позов ОСОБА_2 про поділ житлового будинку в натурі. При цьому питання визнання за позивачем права власності на частину земельної ділянки, на якій знаходиться спірний житловий будинок та господарські споруди, не розглядалося. З огляду на викладене та той факт, що належні ОСОБА_2 на праві приватної власності частина будинку та 1/2 частина сараю знаходяться на земельній ділянці відповідача, позивач вважає, що є правові підстави виділення йому у власність 12/25 частин земельної ділянки АДРЕСА_1.

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічним позовом, в якому просила поділити належну їй на праві власності земельну ділянку площею 0,0724 га та виділити їй і ОСОБА_2 в натуру її частини з урахуванням часток у праві власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 та виділених їм в натуру часток. Позивач за зустрічним позовом вказує, що між нею та ОСОБА_2 як співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 виникають спори щодо володіння та користування присадибною земельною ділянкою цього будинку і самостійно такі спори вони вирішити не можуть, оскільки не досягнуть домовленості щодо визначення конкретних її часток, необхідних дял обслуговування спільного будинку. Із запропонованим ОСОБА_2 висновком експертизи ОСОБА_3 на погодилася, оскільки, за її доводами, він складений експертом у іншій судовій справі, експерту не ставились питання про поділ спірної земельної ділянки з урахуванням рішення апеляційного суду від 18 червня 2014 року та його виконання, експерт не був попереджений про відповідальність за повноту і достовірність складання висновку у даній справі.

Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 05 січня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково, зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано право власності та виділено ОСОБА_2 12/25 частини земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою АДРЕСА_1, площею 0,0348 га, в тому числі під житловим будинком - 0,0089 га, під будівлями - 0,0012 га, прибудинковою територією - 0,0246 га, відповідно до першого варіанту розподілу земельної ділянки в уточненому експертом додатку № 1 судової земельно-технічної експертизи №4479/16-24 від 15 травня 2017 року, проведеної Чернігівським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз як 2 стороні ОСОБА_2; визнано право власності та виділено ОСОБА_3 13/25 частини земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою АДРЕСА_1, площею 0,0376 га, в тому числі під житловим будинком - 0,0069 га, під будівлями - 0,0012 га, прибудинковою територією - 0,0295 га, відповідно до першого варіанту розподілу земельної ділянки в уточненому експертом додатку № 1 судової земельно-технічної експертизи №4479/16-24 від 15 травня 2017 року, проведеної Чернігівським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз як 1 стороні ОСОБА_3; встановлено на частину земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1, площею 0,0073 га та 0,0020 га, що належить на праві власності ОСОБА_2 земельний сервітут безоплатно та без визначення строку для забезпечення обслуговування підземних комунікацій та частини житлового будинку ОСОБА_3 відповідно до першого варіанту розподілу земельної ділянки в уточненому експертом додатку № 1 судової земельно-технічної експертизи №4479/16-24 від 15 травня 2017 року, проведеної Чернігівським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз; встановлено на частину земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1, площею 0,0060 га, що належить на праві власності ОСОБА_3, сервітут безоплатно та без визначення строку для забезпечення обслуговування підземних комунікацій ОСОБА_2 відповідно до першого варіанту розподілу земельної ділянки в уточненому експертом додатку № 1 судової земельно-технічної експертизи №4479/16-24 від 15 травня 2017 року, проведеної Чернігівським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз; в задоволенні іншої частини позову ОСОБА_2 - відмовлено. Суд першої інстанції вважав, що при розділі земельної ділянки необхідно врахувати висновок судової земельно-технічної експертизи №4479/16-24 від 15 травня 2017 року, проведеної Чернігівським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз з урахуванням уточненої експертом план-схеми розподілу земельної ділянки по АДРЕСА_1, варіант 1, додаток 1, оскільки в даному висновку враховано наявність комунікацій співвласників, які мають місце відповідно до технічної документації. Також суд дійшов висновку про необхідність встановлення земельного сервітуту безоплатно та без визначення строку з метою забезпечення обслуговування підземних комунікацій та частини житлового будинку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати зазначене рішення суду та постановити нове рішення, яким задовольнити його уточнені позовні вимоги та визнати право власності і виділити ОСОБА_2 12/25 частини земельної ділянки площею 0,0724 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 в розмірі 0,0348 га відповідно до варіанту №1 висновку експерта №С-284 від 31.08.2017 року. Позивач за первісним позовом посилається, що суд проігнорував його заперечення, що були викладені у клопотанні про призначення повторної експертизи, а саме, що встановлення сервітутів по 1-му та 2-му варіантами як відносно позивача, так і відносно відповідача, є технічно необгрунтованими, оскільки на ділянках земельного сервітуту площею 0,0073 га та 0,0020 га відсутні будь-які підземні комунікації ОСОБА_3, враховуючи, що вони фактично проходять по межі двох земельних сервітутів. За доводами ОСОБА_2, і перший, і другий варіант розподілу земельної ділянки надає перевагу при встановленні земельних сервітутів на користь ОСОБА_3 Вважає, що запропоновані варіанти розподілу земельної ділянки відповідно до висновку експерта №С-284 від 31.08.2017 року є найбільш прийнятними для обох співвласників, оскільки не передбачають встановлення сервітуту.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення. Позивач за зустрічним позовом посилається, що у висновку судової земельно-технічної експертизи С-284 експертом не наведено варіантів повного поділу спірної земельної ділянки з виділенням кожному співвласнику окремих часток, за обома запропонованими у такому висновку варіантами поділу частина земельної ділянки залишається у спільній власності, що суперечить приписам ст.ст. 364, 370, 372 ЦК України. До того ж експертом не було взагалі враховано розташування комунікацій для забезпечення спільного будинку.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

По справі встановлено, що рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 18 червня 2014 року змінено рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 15 травня 2014 року; виділено у власність ОСОБА_3 в будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1: 1/2 частину коридору 1-5, площею 4,15 кв.м, вартістю 10019,50 грн, кімнату 1-6 площею 28,7 кв.м, вартістю 76376 грн, передпокій 1-9 площею 22,8 кв.м, вартістю 55047 грн, кімнату 1-10 площею 23 кв.м, вартістю 61208 грн, кімнату 1-11 площею 32,7 кв.м, вартістю 87021 грн, 1/2 частину коридору ІІІ площею 4,75 кв.м, вартістю 5011,50 грн, 1/2 частину котельні 1-1 площею 8,55 кв.м, вартістю 12648,50 грн, 1/2 частина сараю вартістю 20621 грн, що становить 13/25 частин цього будинку з надвірними спорудами, загальною вартістю 327952,50 грн. Виділено у власність ОСОБА_2 в будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1: 1/2 частину коридору 1-5, площею 4,15 кв.м, вартістю 10019,50 грн, коридор 1-7 площею 2,4 кв.м, вартістю 5794 грн, санвузол 1-4 площею 4,9 кв.м, вартістю 15774 грн, передпокій 1-2 площею 6,9 кв.м, вартістю 16659 грн, кухню 1-3 площею 20,3 кв.м, вартістю 65349 грн., кімнату 1-8 площею 19,9 кв.м, вартістю 52958 грн, кімнату 1-12, площею 20,9 кв.м, вартістю 55619 грн, 1/2 частину котельні 1-1 площею 8,55 кв.м, вартістю 12648,50 грн, гараж І вартістю 30178 грн, кладову ІІ вартістю 8334 грн, 1/2 частину коридору ІІІ площею 4,75 кв.м, вартістю 5011,50 грн, 1/2 частина сараю вартістю 20621 грн, що становить 12/25 частин цього будинку з надвірними спорудами, загальною вартістю 298965,50 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 14493,50 грн компенсації за переотриману частку в майні. Зобов'язано ОСОБА_3 закласти дверні прорізи між передпокоєм 1-2 та кімнатою 1-6, між передпокоєм 1-9 та кімнатою 1-12, між кімнатою 1-6 та коридором 1-7, виконати дверний проріз в зовнішній стіні кімнати 1-6, виконати перегородки в коридорі 1-5, коридорі ІІІ, котельні 1-1, виконати прибудову тамбуру. Зобов'язати ОСОБА_2 виконати дверні прорізи в стіні між гаражем І та котельнею 1-1, в стіні кімнати 1-12, кухні 1-3, виконати прибудову сходової клітини.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,0724 га по АДРЕСА_1 на підставі рішення Чернігівської міської ради 3 сесії 6 скликання від 17.12.2010 року, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.9 т.1).

Відповідно до ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Оскільки сторони - співвласники будинку не досягли згоди щодо спільного користування присадибною земельною ділянкою, на якій розташовано будинок, вони і звернулись до суду з позовами про поділ земельної ділянки в натурі.

В ході розгляду справи ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 22 листопада 2016 року було призначено судову земельно-технічну експертизу, за результатами проведення якої експертом Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз складено висновок №4479/16-24 від 15 травня 2017 року, яким запропоновано два варіанти розподілу спірної земельної ділянки.

Оскільки зазначеним висновком експертизи було здійснено розподіл земельної ділянки з розрахунку по 1/2 частині кожному співвласнику, в той час як сторони мають у власності 12/25 та 13/25 частини домоволодіння, за клопотанням ОСОБА_2 ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 03 липня 2017 року було призначено повторну судову земельно-технічну експертизу. За висновком експерта №С-284 від 31 серпня 2017 року запропоновано два варіанта поділу земельної ділянки по АДРЕСА_1.

На вимогу суду першої інстанції судовим експертом Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз були надані доповнення до експертного висновку №4479/16-24 від 15 травня 2017 року у вигляді план-схем розподілу земельної ділянки з урахуванням часток у праві власності на домоволодіння (а.с.75-76 т.2).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неможливості врахування висновку повторної земельно-технічної експертизи №С-284 від 31.08.2017 року, оскільки за запропонованими варіантами розподілу передбачається виділення частини земельної ділянки у спільне користування сторін, в той час, як земельна ділянка, є об'єктом права власності, і при її поділі, передбачається виділення її частини кожному із співвласників у власність. Отже доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, щодо поділу земельної ділянки з урахуванням висновків повторної експертизи не заслуговують на увагу суду.

Також апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо проведення поділу земельної ділянки за висновком судової земельно-технічної експертизи №4479/16-24 від 15 травня 2017 року, проведеної Чернігівським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, з урахуванням уточненої експертом план-схеми розподілу земельної ділянки по АДРЕСА_1 варіант 1 додаток 1.

Проте, при цьому враховує наступне.

Згідно вказаних план-схем розподілу спірної земельної ділянки експертом зазначається необхідність встановлення сервітуту для обслуговування будинку, інженерних комунікацій та проходу.

За змістом статті 98 Земельного кодексу Україниправо земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими та здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Статтею 401 Цивільного кодексу України визначено поняття права користування чужим майном (сервітут), який може бути встановлено щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом; сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Згідно ст.402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.

Аналіз вище зазначених положень закону свідчить про те, що сервітут за своєю правовою природою обмежує власника речі у вчиненні перешкод для її використання іншою особою, без зміни речових прав власника щодо самої речі. Таке обмеження права може бути встановлене лише договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Отже, лише на вимогу власника земельної ділянки або землекористувача його право на обмежене користування чужою земельною ділянкою може бути встановлено договором, який укладається з власником земельної ділянки або її володільцем. За відсутності згоди останніх, особа, яка вимагає встановлення сервітуту, має право звернутися до суду з вимогою про покладення на власника (володільця) земельної ділянки обов'язку надати право користування майном на умовах сервітуту.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 4, ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Звертаючись до суду з позовом, ні ОСОБА_2, ні ОСОБА_3 не заявляли позовних вимог про встановлення сервітуту, але суд першої інстанції самостійно без наявності позовних вимог, вирішив питання про встановлення земельного сервітуту, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині встановлення для ОСОБА_2 та ОСОБА_3 земельних сервітутів.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 376, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 05 січня 2018 року скасувати в частині встановлення для ОСОБА_2 та ОСОБА_3 земельних сервітутів.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 2 квітня 2018 року.

Головуючий:Судді: