Справа № 592/6662/17
Провадження № 2-з/592/11/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого-судді Корольової Г.Ю.

за участю секретаря Строколіс В.Г.,

представників відповідача за первісним позовом і позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника третьої особи: Служби у справах дітей СМР та органу опіки та піклування СМР ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Суми заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову,

встановив:

У провадженні Ковпаківського районного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи: Служба у справах дітей Сумської міської ради, Орган опіки та піклування Сумської міської ради про зміну графіку та порядку побачень батька з дитиною та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Служба у справах дітей Сумської міської ради, Орган опіки та піклування Сумської міської ради про визначення способів участі у вихованні. До суду надійшла заява ОСОБА_4 про забезпечення позову до розгляду справи 02.013.2018 року.

В судовому засіданні позивач та його представники підтримали заяву про забезпечення позову про зобов'язання ОСОБА_5 Валеріїіни (паспорто МВ 481994, пін: НОМЕР_1) не чинити дії (заборони чинити дії) _ щодо перешкоджання ОСОБА_4К.( НОМЕР_2; іпн НОМЕР_3), у спілкуванні з його малолітньою донькою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження І-БП №128818). Також, позивач просив надавати можливість підтримувати на регулярній основі особисті відносини та прямі особисті контакти з дитиною, здійснювати пряме особисте спілкування з дитиною. Крім того, ними було повідомлено, що батька дитини також має рівні права як і мати у спілкуванні дитини, її розвитку та вихованні. Він намагається спілкуватися з дитиною за допомогою телефону, але це недостатньо для виховання дитини та втрачається особистий зв'язок між батьком та донькою. Просили заяву задовольнити.

Позивачка за первісним позовом та відповідачка за зустрічним позовом та її представник до суду не зявилися, про розгляд справи вона та її представник були повідомлені належним чином. В день розгляду справи, до суду надійшло клопотання представника ОСОБА_5 ОСОБА_8 про відкладення розгляду справу на інший день у зв'язку із зайнятістю у іншому процесі. Враховуючи, що це друга неявка представника ОСОБА_5, а суд розцінює її як з неповажної причини, оскільки дата узгоджувалася заздалегіть і від представника заперечень не надходило, з огляду на визнання явки представника позивача за первісним позовом і відповідача за зустрічним позовом в судовому засіданні обовязковою, з урахуванням процесуальних вимог щодо строків розгляду цивільної справи, з урахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд вирішив за можливе розпочати розгляд справи.

Представник третьої особи: Служби у справа дітей СМР та органу опіки та піклування СМР ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечує проти задоволення заяви про забезпечення позову, вказуючи, що батькам неодноразово роз'яснювалось про їх рівні права та обов'язки по вихованню дитини та про негативні наслідки перешкод у спілкуванні з дитиною.

Також слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» у п.10 зазначено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Отже, з огляду на викладене, подана заява про забезпечення позову підлягає розгляду.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст.150 ЦПК України позов забезпечується:2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії та інш.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позов", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами існує спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до розяснення п.п. 2.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч.1 ст. 150 ЦПК України перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених у ч.4-10 зазначеної статті.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

В заяві про забезпечення позову позивач за зустрічним позовом посилається на факти перешкоджання йому колишньою дружиною в спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_7 може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у майбутньому, оскільки може мати наслідком втрату чи погіршення безпосередніх емоційних контактів дитини з батьком, підвищення рівня загрози одностороннього психологічного навіювання, що в подальшому впливатиме на можливу наявність ускладнень в дитячо-батьківських звязках та стосунках.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Стаття 153 СК України передбачає, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Стаття 14 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Позовна заява у даному випадку стосується визначення порядку участі батька у вихованні малолітньої дитини.

Право на особисте спілкування з дитиною передбачено законом і може бути обмежено не інакше, як у випадках, визначених законом.

З огляду на вищевикладене, заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Що стосується вимоги забов'язати ОСОБА_5 надавати можливість позивачу за зустрічним позовом підтримувати на регулярній основі особисті відносини, прямі особисті контакти з дитиною, здійснювати пряме особисте спілкування з ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, слід зазначити, що така вимога задоволенню не підлягає з огляду на відсутність конкретних днів та часів, враховуючи наявність рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 січня 2016 року про встановлення порядку участі у вихованні дочки ОСОБА_10 у формі побачень і спілкування з дитиною кожної п'ятниці з 17-00 годин до 20-00 години суботи за місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, яке повинне виконувати кожний із батьків. Суд вважає за необхідним задовольнити забезпечення позову у частині зхобов'язання ОСОБА_5 не чинити дії щодо перешкоджання ОСОБА_4 у спілкуванні йому із малолітньою дитиною донькою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі викладеного та керуючись ст.153-159 ЦПК України, суд

ухвалив::

Заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи: Служба у справах дітей Сумської міської ради, Орган опіки та піклування Сумської міської ради про зміну графіку та порядку побачень батька з дитиною та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Служба у справах дітей Сумської міської ради, Орган опіки та піклування Сумської міської ради про визначення способів участі у вихованні задовольнити частково.

Зоборонити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, (НОМЕР_4, пін НОМЕР_1) чинити дії щодо перешкоджання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, (НОМЕР_2, іпн НОМЕР_3) у спілкуванні з його малолітньою донькою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, (свідоцтво про народження І-БП 128818).

В іншій частині заяви відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Сумської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Г.Ю. Корольова