Справа № 487/5597/17
Провадження № 2/487/556/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2018 року року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Притуляк І.О.,

за участю: - секретаря судового засідання - Ільченко А.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

24.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначила, що 07.06.2013 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб про, що Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, було зроблено відповідний актовий запис № 184.

Від шлюбу мають малолітню дитину, сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачем.

Подружні відносини фактично припиненні з вересня 2017 року, примирення та збереження сім'ї неможливе.

Позивач у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив.

Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони 07.06.2013 року уклали шлюб, про що Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, було зроблено відповідний актовий запис № 184.

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з матір'ю.

Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства.

Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. З вересня 2017 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують.

Встановлене свідчить, що подальше спільне життя сім'ї ОСОБА_3 неможливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя.

Тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 просила залишити прізвище - ОСОБА_2.

Вимог компенсації понесених судових витрат заявлено не було.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст., 89,197,258,259, 263-265, 352,354, п.п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 07.06.2013 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, про що було зроблено відповідний актовий запис № 184, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 - залишити прізвище «ОСОБА_1».

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2; адреса реєстрації АДРЕСА_1; РНОКПП: НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3; адреса проживання: АДРЕСА_2; РНОКПП: не відомо.

Головуючий суддя І.О.Притуляк