Постанова

Іменем України

21 березня 2018 року

м. Київ

справа № 497/1870/16-ц

провадження № 61-1831св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

третя особа - ОСОБА_5,

розглянув у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20 листопада 2017 року у складі судді Дрішлюка А. І.,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України»), третя особа ОСОБА_5 про визнання права на грошові заощадження (вклади) в порядку спадкування.

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 11 квітня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_4 право власності на компенсаційні рахунки у ТВБВ №10015/0506 філії - «Одеське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», які станом на час прийняття рішення 11 квітня 2017 року обліковуються за спадкодавцем ОСОБА_6, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року і містять кошти: № НОМЕР_1, відкритий 21 листопада 1996 року, залишок - 1 541 грн 40 коп.; № НОМЕР_2, відкритий 7 березня 2008 року, залишок - 477 грн 10 коп., як за спадкоємцем першої черги за законом, яка має право на обов'язкову частку в спадщині, що відкрилася після смерті її матері ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Вирішено питання про судові витрати.

У квітні 2017 року ОСОБА_4 подала до суду апеляційну скаргу. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17 травня 2017 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги (сплатити судовий збір та точно вказати який саме процесуальний документ оскаржується). Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12 вересня 2017 року апеляційну скаргу повернуто ОСОБА_4 в зв'язку із не усуненням недоліків.

4 травня 2017 року від ПАТ «Державний ощадний банк України» надійшла апеляційна скарга на рішення Болградського районного суду Одеської області від 11 квітня 2017 року. За результатами розгляду апеляційної скарги ПАТ «Державний ощадний банк України» рішенням апеляційного суду Одеської області від 12 вересня 2017 року рішення Болградського районного суду Одеської області від 11 квітня 2017 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

17 жовтня 2017 року від ОСОБА_4 надійшла апеляційна скарга на рішення Болградського районного суду Одеської області від 11 квітня 2017 року. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23 жовтня 2017 року було відмовлено у відкритті провадження за вказаною апеляційною скаргою, оскільки перегляд рішення суду першої інстанції, яке оскаржується, вже переглянуто, а тому це рішення не може бути предметом оскарження, оскільки у справі ухвалено нове рішення по суті позовних вимог та для його оскарження визначено інший порядок.

3 листопада 2017 року від ОСОБА_4, через суд першої інстанції, знову надійшла апеляційна скарга на рішення Болградського районного суду Одеської області від 11 квітня 2017 року.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20 листопада 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Болградського районного суду Одеської області від 11 квітня 2017 року.

Ухвала мотивована тим що, 11 квітня 2017 року в справі було ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_4 Це рішення було оскаржене сторонами у справі. За результатами розгляду апеляційної скарги ПАТ «Державний ощадний банк України» судом апеляційної інстанції було ухвалено нове рішення. Отже, з моменту ухвалення судового рішення апеляційним судом рішення суду першої інстанції втратило законну силу, оскільки вступило в законну силу рішення апеляційного суду Одеської області від 12 вересня 2017 року, яким було вирішено справу по суті та відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні позову. ОСОБА_4 має право на касаційне оскарження у встановленому законом порядку. Крім того, в матеріалах справи міститься ухвала, якою ОСОБА_4 вже було відмовлено у відкритті провадження за її апеляційною скаргою з цих же підстав на рішення Болградського районного суду Одеської області від 11 квітня 2017 року.

У січні 2018 року ОСОБА_4 подала касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20 листопада 2017 року у справі № 497/1870/16-ц та направити справу до апеляційного суду для продовження розгляду справи. ОСОБА_4 посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права. На обґрунтування касаційної скарги вказує на те, що оскільки апеляційна скарга не була розглянута по суті, тому вона має право повторно звернутись до суду апеляційної інстанції, отже частина третя статті 297 ЦПК (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) не підлягає застосуванню.

У березні 2018 року ПАТ «Державний ощадний банк України» подало відзив на касаційну скаргу у якому просить залишити ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20 листопада 2017 року без змін, а касаційну скаргу без задоволення. Вказувало, що у матеріалах справи наявні дві ухвали, якими позивачу відмовлено у відкритті апеляційного провадження, а тому оскаржену ухвалу було постановлено з дотриманням вимог законодавства.

Колегія суддів відхиляє доводи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

Згідно з вимогами пункту 3 частини четвертої статті 297 ЦПК (у редакції, чинній на час постановлення оскарженої ухвали), суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі у випадку, якщо є ухвала про відмову у задоволенні апеляційної скарги цієї особи або про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою.

Тобто, цією нормою процесуального закону імперативно визначено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження у випадку, якщо є ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 6 грудня 2007 року).

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що оскаржена ухвала постановлена без додержанням норм процесуального права. У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу без змін.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 416 ЦПК, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н. О. Антоненко

В.І. Журавель