Ухвала

21 березня 2018 року

м. Київ

справа № 2608/676/12

провадження № 61-6949 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представники позивача: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

відповідач - суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_7,

третя особа - ОСОБА_9,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_4, подану її представником - ОСОБА_5, на рішення Апеляційного суду міста Києва від 16 листопада 2016 року у складі суддів: Мараєвої Н. Є., Андрієнко А. М., Заришняк Г. М.,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2012 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_7 про захист прав споживача, розірвання договору про виконання робіт, відшкодування збитків та стягнення штрафних санкцій.

Позовна заява мотивована тим, що 14 вересня 2011 року між нею та суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_7 було укладено договір, відповідно до якого відповідач зобов'язався виконати роботи по утепленню балкону належної позивачу квартири, а остання зобов'язувалась оплатити вищезазначені роботи в порядку та на умовах цього договору.

Відповідач отримав передоплату в розмірі 2 тис. грн, проте станом на час звернення до суду з позовом вказані роботи розпочаті не були, що свідчить невиконання відповідачем умов договору та порушення встановлених чинним цивільним законодавством вимог щодо порядку і строків виконання зобов'язань.

Загальна сума завданих позивачу збитків з урахуванням індексу інфляції, трьох процентів річних та пені становить 72 883 грн 47 коп., яку вона просила стягнути на її користь з відповідача. Крім того, просила розірвати вказаний договір.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 4 квітня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Розірвано договір № 22/08/5 від 14 вересня 2011 року.

Стягнуто з суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 завдані збитки з урахуванням індексу інфляції у розмірі 3 633 грн 47 коп., 3 % річних від суми заподіяних збитків у розмірі 265 грн, пеню у розмірі 68 985 грн, а всього - 72 883 грн 47 коп.

Стягнуто з суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_7 на користь держави судовий збір у розмірі 728 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач не виконала умови, укладеного між сторонами договору та порушила встановлені законом вимоги щодо порядку та строків виконання зобов'язань, а тому має відшкодувати позивачу завдані збитки. Крім того, договір слід розірвати з урахуванням вимог статей 651, 872 ЦК України.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 16 листопада 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 задоволено частково, скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове про часткове задоволення позову ОСОБА_4

Розірвано договір № 22/08/5 від 14 вересня 2011 року.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 кошти в сумі 2 тис. грн та пеню в сумі 2 тис. грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що з відповідача на користь позивача слід стягнути передплату за договором в сумі 2 тис. грн та пеню в розмірі 2 тис. грн. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про безпідставність застосування статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання за договором не є грошовими. Розмір пені підлягає зменшенню в порядку статті 551 ЦК України у зв'язку із значним перевищенням розміру збитків.

У грудні 2016 року ОСОБА_4, в особі представника ОСОБА_5, подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення апеляційного суду.

Касаційна скарга мотивована тим, що розмір збитків з урахуванням індексу інфляції на день ухвалення судового рішення становив 6 500 грн, а тому висновок апеляційного суду про зменшення розміру пені до 2 тис. грн є безпідставним.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 січня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 квітня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

У липні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 подав заяву про відкликання касаційної скарги.

У грудні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від ОСОБА_4 надійшла нотаріально завірена заява про відмову від поданої касаційної скарги на рішення Апеляційного суду міста Києва від 16 листопада 2016 року.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

8 лютого 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини четвертої статті 398 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати касаційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення касаційного провадження. У разі відмови від касаційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги, постановляє ухвалу про закриття касаційного провадження.

Враховуючи те, що заяву про відмову від касаційної скарги подано ОСОБА_4 до закінчення касаційного провадження, вона підлягає задоволенню, а касаційне провадження - закриттю.

При цьому заявнику роз'яснюється, що відповідно до частини п'ятої статті 398 ЦПК України, у разі закриття касаційного провадження у зв'язку з відмовою від касаційної скарги на судові рішення повторне оскарження цих рішень особою, що відмовилася від скарги, не допускається.

Керуючись статтею 398 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_4 задовольнити.

Прийняти відмову від касаційної скарги та закрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_7, третя особа ОСОБА_9, про захист прав споживача, розірвання договору про виконання робіт, відшкодування збитків та стягнення штрафних санкцій за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду міста Києва від 16 листопада 2016 року.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді: О. В. Білоконь Є. В. Синельников С. Ф. Хопта Ю. В. Черняк