Провадження № 2/161/855/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої - судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань - Стецюка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Гіркополонківської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно, --

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно.

ОСОБА_2 вимоги позову мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_4, а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер син ОСОБА_5 Після їхньої смерті залишилась спадщина, що складається з часток в квартирі АДРЕСА_1, по 1/5 частки кожного із спадкодавців. На випадок своєї смерті її діти заповітів не лишали, а тому вона є спадкоємцем першої черги за законом. Оформити свої спадкові права в позасудовому порядку не може, так як не було проведено державної реєстрації прав на частки квартири. А тому, просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті сина ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач ОСОБА_3 вимоги позову мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його батько ОСОБА_6 Після смерті останнього залишилась спадщина, що складається з 1/5 частки в квартирі АДРЕСА_1. На випадок своєї смерті ОСОБА_6 заповіт не лишав, а тому лише син є спадкоємцем першої черги за законом. Оформити свої спадкові права в позасудовому порядку не може, так як не було проведено державної реєстрації прав на частку спапдкодавця. А тому, просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті його батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Від представника позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 - ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивачів. Вимоги позову підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Від Гіркополонківської сільської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача. При вирішенні спору покладаються на розсуд суду.

Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 13), вбачається що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 15), вбачається що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 14), вбачається що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

За життя, на підставі свідоцтва на право власності на житло від 24.11.1995 (а.с. 20) спадкодавцю ОСОБА_6 та членам його сім'ї ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1.

Згідно з ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до частини 2 ст.370 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Співвласники квартири розподілу часток, виділу часток в натурі не проводили. Отже, частки у спільній сумісній власності є рівними по 1/5 частині кожному із співвласників.

Спадкодавці ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не реєстрували право власності на належну кожному із них частку в квартирі.

Отже, після смерті спадкодавців ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відкрилась спадщина, яка складається з належних кожному із них часток по 1/5 в квартирі АДРЕСА_1.

Наявність спадкового майна в натурі підтверджується доданим до матеріалів справи технічним паспортом на будинковолодіння (а.с. 75-77).

Спадкування після смерті ОСОБА_6 здійснюється за законом, оскільки заповіт від його імені не посвідчувався, та застосовуються норми матеріального права, які регулювали правовідносини щодо спадкування в ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого.

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_6 є його син ОСОБА_3

Факт родинних відносин позивача з спадкодавцем стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження (а.с. 10).

Статтями 548, 549 УРСР установлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, а якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном він визнається таким, що прийняв спадщину.

З копій матеріалів спадкової справи №333/98, заведеної до майна померлого ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 56-62) встановлено, що 06.11.1998 ОСОБА_2 подала в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 заяву про прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_6 (а.с. 56 зворот). Отже, спадкоємець ОСОБА_3 в установленому законодавством порядку прийняв спадщину після смерті батька.

Оскільки, не було проведено державної реєстрації прав на нерухоме майно, в спадкоємця відсутній оригінал правовстановлюючого документа, він об'єктивно позбавлений можливості оформити в установленому законом порядку свої спадкові права. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус виніс відповідну постанову (а.с. 28).

Спадкування після смерті ОСОБА_4, ОСОБА_5 здійснюється за законом оскільки заповіт від їхнього імені не посвідчувався, та застосовуються норми матеріального права, які регулювали правовідносини щодо спадкування в ЦК України 2003 року.

У відповідності із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті спадкодавців ОСОБА_4, ОСОБА_5 є їхня мати - позивач у справі ОСОБА_2

Факт родинних відносин позивача з спадкодавцями ОСОБА_4, ОСОБА_5 стверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтва про народження (а.с. 11,12).

Позивач ОСОБА_2 звернулася в Луцьку районну державну нотаріальну контору з метою оформлення своїх спадкових прав, однак свідоцтва на спадщину після смерті синів не отримала у зв'язку з відсутністю проведеної належним чином державної реєстрації прав на нерухоме майно, про що державним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 26, 27).

Таким чином, позивач ОСОБА_2 прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори, що відповідає вимогам ст. 1269 ЦК України.

Оскільки, частки спадкодавців в спільній сумісній власності не виділені і права на них не зареєстровані, спадкоємці об'єктивно позбавлені можливості оформити в установленому законом порядку свої спадкові права.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про те, що за позивачами слід визнати право власності на спадкове майно, яке належало спадкодавцям ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на час смерті.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст.529, 548, 549 ЦК УРСР, ст. ст. 328, 392, 1222, 1225, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті сина ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а саме -- на 1/5 частину в квартирі АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті сина ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а саме -- на 1/5 частину в квартирі АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а саме -- на 1/5 частину в квартирі АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня вручення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 27.03.2018.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій