Справа № 216/426/18
провадження №2/216/1446/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року

Центрально - Міський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого судді: Бутенко М. В.

за участю секретаря судового засідання: Янчук С. О.

без участі сторін та згідно ст. 247 ЦПК України, без застосування технічних засобів

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 6 м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що фактично сімейні відносини з відповідачкою припинені 22. 01. 2018 року у зв'язку з тим, що сімейне життя не склалося, у сторін різні погляди на життя, вони втратили один до одного почуття любові та взаєморозуміння, тривалий час намагалися зберегти сім'ю, але намагання виявилися безрезультатними, зберігати надалі шлюб позивач не бажає.

Позивач звернувся до суду з письмовою заявою у якій просить розглянути справу за його відсутністю, задовольнити позов, розірвати шлюб, проводити розгляд справи без застосування технічних засобів.

Відповідачка звернулася я до суду з письмовою заявою у якій просить розглянути справу за її відсутністю, не заперечує шодо задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до переконання, про задоволення позову на підставі наступного.

Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, інтересам їх дітей, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує, тому шлюб між ними має бути розірваний.

Шлюб сторін був зареєстрований 19.10.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Центрально-Міського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Актовий запис № 598, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.11). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.12,13). Будь-якого спору між подружжям щодо місця проживання дітей, які після розірвання шлюбу залишаються проживати разом з матір'ю, та поділу сумісно-нажитого майна немає. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, сторони не ведуть сумісного господарства, не мають спільного бюджету

Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім*я є первинним та основним осередком суспільства.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Статтею 51 Конституції України та згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповіднодо ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірванняшлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст. 160 Сімейного Кодексу України, місце проживання дитини, визначається за спільною згодою батьків.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Як роз'яснено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, розлад у сім'ї є стійким і тривалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін та їх дітей, оскільки їх повноцінний розвиток і виховання у сім'ї, де відсутнє взаєморозуміння та існують постійні конфлікти, є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

Позивач ОСОБА_1 не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов*язані із зверненням до суду.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 197, 206, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 3, 24, 56, 110, 112, 113 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований 19.10.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Центрально-Міського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за актовим записом № 598, від якого сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвище «ОСОБА_1».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов*язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя М. В. Бутенко