Справа № 127/2-3392/2010
Провадження 4-с/127/24/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2018 року

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого судді Ан О.В.,

за участю секретаря Мельника А.В.

заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2

державного виконавця Макушинського Юрія Івановича

зацікавленої особи ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Вінницькій області ОСОБА_4 про визнання дій протиправними, скасування постанови про застосування тимчасового обмеження у праві на виїзд за межі України,

в с т а н о в и в :

15.03.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, просив скасувати постанову про застосування тимчасового обмеження у праві на виїзд за межі України, визнати дій головного державного виконавця Макушинського Ю.І. протиправними. В скарзі ОСОБА_1 посилався на те, що з нього стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку, але не меньше 30% прожитковогго мінімуму. В зв»язку з наявною заборгованістю по сплаті аліментів головним державним виконавцем винесено постанову про обмеження відносно його у виїзді за межі України. Про те заявник вважає, що заборгованість вирахована не вірно і розмір завищений. Так він має на утриманні інших дітей і аліменти сплачує по мірі можливості. ОСОБА_1 вважав, що державний виконавець не довів наявність у нього заборгованості та факт його ухилення від сплати аліментів, оскільки він виплачує аліменти фактично щомісяця. Винесена постанова порушує його конституційні права. Він вважав, що його не повідомляли про наявність заборгованості за попередній період.

Судовому засіданні заявник та його представник наполягали на задоволенні скарги. ОСОБА_1 вказав, що копію постанови отримав на початку березня. З вересня 2017 року він сплачує аліменти в розмірі 600 гр-н. Має на утримання двох неповнолітніх дітей і дружину, яка доглядає з а малолітньою дитиною. Питання про зменшення розміру стягуваних аліментів судом не вирішувалось. Він подавав таку заяву про те в зв»язку з наявними недоліками позов йому було повернуто. На разі він офіційно не працює та сплачує аліменти з наявних коштів на свій розсуд.

Представник заявника посилалась на порушення Конституційний прав скаржника.

Головний державний виконавець Макушинський Ю.І. заперечував проти задоволення скарги, вказав, що копію постанови направив ОСОБА_1 своєчасно та отримав повідомлення про вручення поштового відправлення, яке є в матеріалах виконавчого провадження. ОСОБА_1 сплачує аліменти в не належному розмірі, а, отже, ухиляється він належного виконання рішення суду. Винесення ним постанови про обмеження виїзду за межі України вважав належним і таким, що відповідає вимогам законодавства.

Зацікавлена особа ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення скарги, вказала, що заявник пропустив строк звернення до суду з скаргою. Вважала дії державного виконавця такими, що відповідають законодавству, посилалась на ухилення ОСОБА_1 від утримання дитини, яка хворіє.

Згідно постанови головного держдавноговиконавця Центрального відділу ДВС ГТУЮ в Вінницькій обл.. від 16.02.2018 року ОСОБА_1 обмежено в виїзді за межі України до погашення заборгованості по аліментам за виконавчим листом № 2-3392 виданого 21.05.2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці в зв»язку з наявністю заборгованості сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців ( копія постанови на а.с. 4) .

До ОСОБА_1 застосовано інші обмеження ( постанова на а.с. 3).

Згідно виконавчого провадження, оглянутого в судовому засіданні ОСОБА_1 має заборгованість по сплаті аліментів ( сплата аліментів в меншому ніж визначений розмір) за період з січня 2014 по лютий 2018 року ( розрахунки заборгованості на а.с. 6,7), .

Згідно копії повідомлення про поштове відправлення ( на а.с. 19 ) копія постанов про застосовані обмеження направлені ОСОБА_6 16.02.2018 року та отриманні 27.02.2018 року за адресою реєстрації ОСОБА_1 його матір»ю.

Згідно ст.. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк зм дня коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення її првав чи свобод.

Отже ОСОБА_1 мав право оскаржити винесені державним виконавцем постанови до 10.03.2018 року.

Згідно ст.. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом чи судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду.

Згідно штепселя вхідної кореспонденції суду скаргу подано до суду 15.03.2018 року. Заяву про поновлення процесуального строку ОСОБА_1 не подав.

Тому суд вважає, що скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця належить залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 120, 123, 126, 449 ЦПК України, суд

У х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Вінницькій області ОСОБА_4 про визнання дій протиправними, скасування постанови про застосування тимчасового обмеження у праві на виїзд за межі України, залишити без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному суді Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області на протязі 15 днів з моменту проголошення апеляційною скаргою.

Головуючий суддя О.В.Ан