АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

19 березня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі судді-доповідача Шкоріної О.І., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м.Києва від 31 жовтня 2017 року та ухвалу Дарницького районного суду м.Києва від 3 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визначення місця проживання дитини разом з матір'ю і відібрання дитини, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 31 жовтня 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі шляхом зобов'язання ОСОБА_3 надати можливість ОСОБА_2 особисто бачитися та спілкуватися з дитиною - ОСОБА_4, щотижня з 18 години п'ятниці до 8 години понеділка.

Не погоджуючись з такою ухвалою, 2 листопада 2017 року ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 3 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м.Києва від 31 жовтня 2017 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, повернуто апелянту.

Не погоджуючись з зазначеними ухвалами, 12 лютого 2018 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в тексті якої виклав вимоги про скасування ухвал Дарницького районного суду м.Києва від 31 жовтня 2017 року та 3 листопада 2017 року.

13 березня 2018 року виділені матеріали цивільної справи, разом з апеляційною скаргою ОСОБА_2 надійшли до Апеляційного суду м.Києва.

Вивчивши матеріли справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 в частині оскарження ухвали Дарницького районного суду м.Києва від 3 листопада 2017 року про повернення апеляційної скарги не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом, виходячи з наступного.

15 грудня 2017 року набрав чинності Цивільний процесуальний кодекс України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Справа №753/15274/16-ц
№ апеляційного провадження: №22-ц/796/3349/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Леонтюк Л.К.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
Відповідно до Розділу ХІІІ ч.1 п.11 Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України (в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року), заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду , суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Статтею 358 ЦПК України (в редакції, яка діє з 15 грудня 2017 року) встановлено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Оскільки ухвала суду першої інстанції від 3 листопада 2017 року про повернення апеляційної скарги ОСОБА_2 не підлягає оскарженню відповідно до ч.2 ст. 293 ЦПК України (в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року), - у відкритті апеляційного провадження в цій частині слід відмовити.

Подана апеляційна скарга, в частині оскарження ухвали Дарницького районного суду м.Києва від 31 жовтня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення позову, відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України ( в редакції, яка діє з 15 грудня 2017 року), ОСОБА_2 сплачений судовий збір, а тому перешкод для відкриття апеляційного провадження в цій частині немає.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що строк на апеляційне оскарження порушено з вини суду, який не направив апеляційну скаргу до апеляційного суду м.Києва, а тому він звернувся з апеляційною скаргою безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва на що отримав роз'яснення про порядок оскарження через суд першої інстанції. В подальшому він відправив апеляційну скаргу засобами поштового зв'язку, але приблизно 5 лютого 2018 року дізнався про те, що його скарга не зареєстрована та не відправлена до суду апеляційної інстанції.

Як убачається з матеріалів справи, копію ухвали Дарницького районного суду м.Києва від 31 жовтня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про забезпечення позову, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_6 отримав 31 жовтня 2017 року, що підтверджується власноручно написаною розпискою (т.3, а.с.74).

2 листопада 2017 року на зазначену ухвалу суду ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, до якої додано копію оскаржуваної ухвали / а.с.96-105/.

Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 3 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 31 жовтня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення позову з копією ухвали повернуто апелянту /т.3, а.с.120-121/.

Матеріали апеляційної скарги та копію ухвали суду від 3 листопада 2017 року отримано представником ОСОБА_2- ОСОБА_6 27 листопада 2017 року, що підтверджується власноручно написаною розпискою /т.3, а.с. 122/.

Крім цього, судом першої інстанції направлено копію ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 3 листопада 2017 року для відома на адресу відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 /т.3, а.с. 123/.

30 листопада 2017 року ОСОБА_2 подана апеляційна скарга на ухвалу Дарницького районного суду м.Києва від 31 жовтня 2017 року та ухвалу Дарницького районного суду м.Києва від 3 листопада 2017 року /т.3, а.с. 131-139/.

Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 4 грудня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 31 жовтня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення позову з копією ухвали повернуто апелянту /т.3, а.с. 141-142/.

Крім цього, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва, яку листом від 5 грудня 2017 року повернуто останньому та роз'яснено порядок звернення з апеляційною скаргою через Дарницький районний суд м.Києва /т. 3 а.с. 190/.

12 лютого 2018 року ОСОБА_2 подана апеляційна скарга на ухвалу Дарницького районного суду м.Києва від 31 жовтня 2017 року та ухвалу Дарницького районного суду м.Києва від 3 листопада 2017 року /т.3, а.с. 158 -б-166/.

Зважаючи на зазначені обставини, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 вчиняв передбачені законом процесуальні дії з метою апеляційного оскарження ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 31 жовтня 2017 року, але суд не врахував офіційне тлумачення п.2 ч.1 ст. 293 ЦПК України в рішенні Конституційного суду України № 12-рп/2010 від 28 квітня 2010 року та повернув апеляційні скарги скаржнику, чим позбавив останнього скористатись своїм правом на апеляційне оскарження.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8 ).

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції (далі - Конвенція).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Враховуючи вище викладене, суд вважає причини пропуску ОСОБА_7 строку на апеляційне оскарження ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 31 жовтня 2017 року поважними, а тому задовольняє клопотання про поновлення такого.

Керуючись ст. 358, ст. ст. 352-361 ЦПК України, пунктом 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», пунктом 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15 грудня 2017 року), суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в частині оскарження ухвали Дарницького районного суду м.Києва від 3 листопада 2017 року про повернення апеляційної скарги.

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Дарницького районного суду м.Києва від 31 жовтня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення позову, викладене в тексті апеляційної скарги, - задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження ухвали Дарницького районного суду м.Києва від 31 жовтня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в частині оскарження ухвали Дарницького районного суду м.Києва від 31 жовтня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Копію ухвали про відкриття провадження разом з копією апеляційної скарги та доданими до неї матеріалами надіслати учасникам справи і встановити їм строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу тривалістю п'ять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Роз'яснити учасникам справи, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи (ч. 4 ст. 360 ЦПК України).

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В частині відмови у відкритті апеляційного провадження, ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна