Справа №333/6788/17
Пр. № 2/333/441/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Наумової І.Й., при секретарі Кунець В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави, а саме легковий пікап марки DADI, модель BDD1021SC, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) LDB12Z2D28LJ90106, реєстраційний номер НОМЕР_1 та легковий автомобіль марки CHEVROLET, модель SUBURBAN, 2002 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3, які зареєстровані за відповідачем ОСОБА_3 (надалі спірні автомобілі).

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що він 20.01.2008 року уклав договір позики 530 250,00 грн. із ОСОБА_2, а 01.02.2008 року договір позики 85 850,00 грн. із ОСОБА_3 За умовами вказаних договорів позики відповідачі повинні були повернути позичені грошові кошти до 31.12.2014 року. На забезпечення виконання договору позики від 01.02.2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 19.01.2010 року було укладено договір застави легкового пікапу марки DADI. Також, 05.02.2010 року на забезпечення виконання договору позики від 20.01.2008 року між ними було укладено договір застави автомобілю марки CHEVROLET. За умовами обох договорів застави у випадку невиконання зобовязань за договорами позики заставодержатель може вимагати звернення стягнення на предмет застави шляхом передачі предмету застави у власність заставодержателя. Оскільки до 31.12.2014 року відповідачі своїх зобовязань за договорами позики не виконали та не повернули йому гроші, просить звернути стягнення на спірні автомобілі та визнати за ним право власності на них.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позов підтримала, надала суду пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просила суд задовольнити позов.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з'явились, про час та місце судового розгляду справи були повідомлені судом належним чином у встановленому законом порядку, надіслали на адресу суду заяву, в якій вказали, що позов ОСОБА_1 визнають у повному обсязі, просили розглядати справу за їх відсутності. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.01.2008 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали письмовий договір позики, за умовами якого позивач передав відповідачу 530 250,00 грн. Даний факт підтверджується договором позики від 20.01.2008 року та розпискою від 20.01.2008 року.

За умовами п. 3 договору позики від 20.01.2008 року позичені гроші ОСОБА_2 повинна була повернути позивачу до 31.12.2014 року. Цей договір було укладено та підписано зі згоди та у присутності її чоловіка ОСОБА_3, що підтверджується його підписом на договорі позики від 20.01.2008 року.

01.02.2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, за умовами якого позивач передав відповідачу 85 850,00 грн., що підтверджується договором позики від 01.02.2008 року та розпискою від 01.02.2008 року.

За умовами п. 3 договору позики від 01.02.2008 року гроші ОСОБА_3 повинен був повертати частинами в строки, передбачені графіком повернення позики, який було викладено в додатку №1 до договору позики від 01.02.2008 року, але в будь-якому разі до 31.12.2014 року.

Оскільки ОСОБА_3 протягом тривалого часу не виконував свої зобовязання у строки, передбачені у графіку, 24.12.2014 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 1, за умовами якої усю суму позики - 85 850,00 грн. ОСОБА_3 повинен повернути ОСОБА_1 до 31.12.2014 року, що підтверджується додатковою угодою № 1 від 24.12.2014 року.

Також для забезпечення виконання боржниками своїх зобовязань за договорами позики між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено два договори застави транспортних засобів, належних ОСОБА_3

19.01.2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 для забезпечення виконання договору позики від 01.02.2008 року було укладено договір застави легкового пікапу марки DADI, модель BDD1021SC, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АРС № 067264, виданого Запорізьким ВРЕР № 2 УДАІ УМВС України в Запорізькій області 26.02.2008 року.

05.02.2010 року на забезпечення виконання договору позики від 20.01.2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір застави автомобілю марки CHEVROLET, модель SUBURBAN, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3, який належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САА № 382878, виданого Запорізьким ВРЕР № 1 УДАІ УМВС України в Запорізькій області 03.02.2010 року.

Вказані обставини підтверджуються договором застави транспортного засобу від 19.01.2010 року (реєстровий № 119), договором застави транспортного засобу від 05.02.2010 року (реєстровий № 330), які було посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, а також витягами про їх реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна: від 19.01.2010 року - № 25954428, від 05.02.2010 року - № 26126889.

Належність ОСОБА_3 спірних транспортних засобів, крім свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, також підтверджується листом Регіонального сервісного центру в Запорізькій області від 01.03.2018 року № 31/8-1084.

Згідно умов вказаних вище договорів застави спірних транспортних засобів, а саме п. п. 4.1., 4.2. обох договорів застави, у випадку невиконання боржником своїх зобовязань за договором позики за вибором заставодержателя, він може вимагати звернути стягнення на предмет застави шляхом передачі предмету застави у власність заставодержателя в рахунок виконання умов договору позики. Про обраний заставодержателем спосіб звернення стягнення на предмет застави, він зобовязаний письмово повідомити заставодавця.

Оскільки до 31.12.2014 року відповідачі свої зобовязання перед позивачем за договорами позики від 20.01.2008 року та 01.02.2008 року не виконали, позивач 11.01.2016 року вручив їм письмове попередження про те, що має намір за умовами договорів застави від 19.01.2010 року та 05.02.2010 року звернути стягнення на заставлені транспортні засоби шляхом передачі їх у власність. Факт отримання відповідачами письмового попередження від 11.01.2016 року підтверджується їх підписами на попередженні.

У відповідності до ч. 1 ст. 572 Цивільного кодексу України,в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно приписів ч. ч. 1, 2 ст. 589 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Ст. 590 Цивільного кодексу України передбачає, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Вищевказані докази в їх сукупності приводять суд до переконання, що позивач ОСОБА_1 виконав усі вимоги договорів позики та застави, укладених із відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3, тому має право отримати у власність заставлені транспортні засоби.

При цьому, суд відзначає, що його вимоги, крім зазначених вище норм Цивільного кодексу України, також відповідають положенням ст. ст. 12, 13, 20 Закону України «Про заставу» від 02.10.1992 року № 2654-ХП у редакції, діючій на момент укладання договорів застави.

Таким чином, суд приходить до переконання про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 572, 589, 590 ЦК України, ст. ст. 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави, задовольнити.

В порядку виконання умов Договору позики від 20.01.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2; Договору позики від 01.02.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3; а також Договору застави від 19.01.2010 року та Договору застави від 05.02.2010 року, укладених між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернути стягнення та визнати за ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_4, зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1) право власності на заставлені транспортні засоби:

- легковий пікап марки DADI, модель BDD1021SC, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) LDB12Z2D28LJ90106. реєстраційний номер НОМЕР_1;

- легковий автомобіль марки CHEVROLET, модель SUBURBAN, 2002 року випуску, номер шасі (кузова, рами) 3GNFK16Z82G299713. реєстраційний номер НОМЕР_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 12.03.2018 р.

Суддя: І.Й.Наумова