Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2018 року місто Василівка

Василівський районний суд Запорізької області

у складі головуючого судді Степаненко Ю.А.

при секретареві Шак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василівка цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 сільської ради Василівського району Запорізької області, треті особи: Дніпрорудненська державна нотаріальна контора Запорізької області, Василівська районна державна адміністрація Запорізької області, про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

В позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що 30 січня 2004 року в с. Балки Василівського району Запорізької області помер його дід - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в книзі реєстрації актів про смерть ОСОБА_5 сільської ради Василівського району Запорізької області 12 лютого 2004 року зроблено запис №15.

Після смерті ОСОБА_6 залишилось спадкове майно, яке складається з : земельної ділянки (паю) площею 5,66 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території ОСОБА_5 сільської ради Василівського району Запорізької області кадастровий № :04:022:0067, та житлового будинку № 23 по вул. Пляжній (Котовського) в с. Балки Василівського району Запорізької області, який збудував за життя дід та постійно в ньому проживав до дня смерті.

Дружина діда - ОСОБА_7, померла 20 листопада 2004 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян та свідоцтвом про смерть І-ЖС №302361 від 26 листопада 2004 року.

Діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7: ОСОБА_3, ОСОБА_4, спадщину не прийняли ні після смерті ОСОБА_6, ні після смерті ОСОБА_7.

Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6 - є його батько - ОСОБА_8, але за життя батько не оформив свої права на спадкове майно.

Ці обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи №287 від 01.09.2009 року.

08 січня 2015 року в с. Балки Василівського району Запорізької області помер його батько - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖС №309102 від 12 січня 2015 року.

За життя ОСОБА_8 отримав у спадщину після смерті батька діда ОСОБА_6, спадкове майно, а саме: земельну ділянку (пай) площею 5,66 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території ОСОБА_5 сільської ради Василівського району Запорізької області кадастровий № :04:022:0067, та житловий будинок №23 по вул. Пляжній (Котовського) в с. Балки Василівського району Запорізької області, але не оформив своїх прав на спадкове майно.

Після смерті батька спадщину прийняли за заповітом він та ОСОБА_2, отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом кожний на свою частку в заповіданому майні.

Спірний житловий будинок не охоплений заповітом, тому спадкування будинку має відбуватися за законом на зальних підставах.

Позивач стверджує, що є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_8, який прийняв спадщину, що підтверджуються матеріалами спадкової справи №103/2015, яка зберігається в Дніпрорудненській нотаріальній конторі.

Його батьки : мати - ОСОБА_2 та батько - ОСОБА_8, проживали без реєстрації шлюбу.

30.05.2017 року він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану вище земельну ділянку.

Відповідно до довідки РКП «Василівське БТІ» №296 від 07.09.2015 року, станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок за адресою: Запорізька область, Василівський район, с. Балки, вул. Котовського, будинок, 23, не зареєстровано.

18 липня 2017 року він звернувся до Дніпрорудненської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначений будинок, однак, йому було відмовлено у в зв'язку з тим, що ним не надано правовстановлюючий документ та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на спадкове майно - будинок №23 по вул. Котовського в с. Балки Василівського району Запорізької області.

Таким чином, правовстановлюючий документ на вказаний житловий будинок відсутній, поновити його не має можливості, оскільки за змістом нормативних актів, які діяли на момент створення будинку, господарських будівель і споруд, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права, належне оформлення права власності мав здійснити спадкодавець особисто, вчинення таких дій спадкоємцем від імені спадкодавця законодавством не передбачено.

Зважаючи на втрату правовстановлюючих документів, неможливості їх поновлення, відмову нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за законом на будинок, його право власності на вищевказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом не визнається.

Усунути недоліки, які перешкоджають йому отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у досудовому порядку, не можливо.

На даний час право власності спадкодавця на вищевказаний будинок з господарськими будівлями і спорудами підтверджується довідкою Банківської сільської ради Василівського району Запорізької області №4298 від 11.12.2017 року, в якій зазначено, що будинок збудував ОСОБА_6.

Позивачка просить суд: визнати за ним право власності на житловий будинок №23 по вул. Пляжній в с. Балки Василівського району Запорізької області, загальною площею 62,0 м2, житловою площею 25,9 м2, допоміжною 36,1 м2, з прибудовою, сараєм, погребом, огорожею і водогоном - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, який помер 08 січня 2015 року.

В судове засідання ОСОБА_8 не зявився, але надав заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити.

В судове засідання ОСОБА_2 не зявилась, але, відповідно до заяви, яка є в справі, просить суд розглянути справу у її відсутності, з позовними вимогами згодна.

В судове засідання представники ОСОБА_5 сільської ради Василівського району Запорізької області та Дніпрорудненської державної нотаріальної контори Запорізької області не зявилась, але, відповідно до заяв, які є в справі, просять суд розглянути справу у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують.

В судове засідання: ОСОБА_3, ОСОБА_4, представник Василівської районної державної адміністрації Запорізької області не зявились, про причини неявки суду не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлені вчасно та належним чином.

Суд, оглянувши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення за відсутності зазначених учасників процесу, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, оглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні та як видно із матеріалів справи, ОСОБА_6 - є батьком ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого є у справі.

Позивач - є сином ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого є у справі.

Отже, позивач є онуком ОСОБА_6.

ОСОБА_6 належав житловий будинок, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Василівський район, с.Балки, вул. Пляжна № 23, що підтверджується технічним паспортом на будинок, довідками ОСОБА_5 сільської ради, Рішенням виконавчого комітету Василівської районної ради №196 від 17.10.1990 року, копії яких є у справі.

За життя ОСОБА_6 не оформив своє право власності на зазначений житловий будинок та не отримав право установчі документи у відповідності до, зокрема, вимог ст.182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

30 січня 2004 року ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого є у справі.

20.11.2004 року померла ОСОБА_7 дружина ОСОБА_6, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян та свідоцтвом про смерть, копії яких є у справі.

Діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7: ОСОБА_3, ОСОБА_4, спадщину не прийняли ні після смерті батька, ні після смерті матері, що підтверджується спадковими справами та Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру, копії яких є в справі.

Після смерті батька - ОСОБА_6, його син - ОСОБА_8, який є спадкоємцем за законом, відповідно до ст.1261 ЦК України, у передбаченому ст.1268 ЦК України, порядку та у передбачений ст.1270 ЦК України строк, прийняв спадщину, але не оформив її, що підтверджується спадковою справою, копія якого є у справі.

08.01.2015 року ОСОБА_8 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого є у справі.

Після смерті ОСОБА_8, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які є спадкоємцями за законом та за заповітом, у передбаченому ст.1268 ЦК України, порядку та у передбачений ст.1270 ЦК України строк, прийняли спадщину, та частково оформили її, що підтверджується спадковою справою, копія якого є у справі.

На даний час позивач, який є єдиним спадкоємцем за законом на вищевказаний спадковий житловий будинок, не має можливості у інший спосіб, крім судового, оформити своє право на нього, оскільки у нього відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, тому, відповідно до ст..392 ЦК України, він звернувся до суду з даним позовом.

У відповідності до ч. 1 статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не

може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Належні, достатні, достовірні та допустимі докази, відповідно до вимог ст.ст.76-80 ЦПК України, на підтвердження своїх вимог, позивач суду надав.

Таким чином, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки, право власності спадкодавця - ОСОБА_1, на вищевказане спадкове майно, знайшло своє підтвердження в судовому засіданні.

Крім того, відповідно до ст.ст.1217, 1222, 1223, 1261, 1268 ЦК України, спадкоємцем після смерті ОСОБА_8, який належним чином та вчасно прийняв спадщину, не відмовився від її оформлення, є позивач, а тому, суд вважає можливим визнати саме за ним право власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок, що знаходиться за адресою: за адресою: Запорізька область, Василівський район, с.Балки, вул. Пляжна № 23.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Конституцією України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року зі змінами, Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», ст.22 КЗпШ, ст.ст. 57, 60, 61, 62, 63, 65, 68, 69, 70, 71,72 СК України, ст.ст. 16, 181, 182, 328, 368, 369, 392, 1216-1223, 1258 1265, 1268 1270, 1296 ЦК України, ст.ст.10, 11, 12, 13, 76-80, 175, 259, 263, 264, 265, 293, 294, 315, 316, 317, 319, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії СВ №994793) право власності на житловий будинок № 23 по вул. Пляжна в с. Балки Василівського району Запорізької області з господарськими будівлями та спорудами - у порядку спадкування за законом після смерті 08 січня 2015 року батька - ОСОБА_8.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. Якщо буде подано апеляційну скаргу, рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Василівського

районного суду

Запорізької області ОСОБА_9