Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2018 Справа №607/12179/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Позняка В.М.,

з участю секретаря судового засідання Осів І.В., представника позивача адвоката ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, його представника адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про поділ земельної ділянки.

ОСОБА_5 обґрунтований тим, що їй та відповідачу належить на праві спільної часткової власності земельна ділянка площею 0,0599 га на території Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області для ведення садівництва, кадастровий номер :01:001:2995 в рівних частках. У звязку із тим, що між влансиками не досягнуто згоди з приводу поділу земельної ділянки, просить суд провести такий поділ.

Ухвалою від 28 жовтня 2016 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду.

Ухвалою суду від 15 лютого 2017 року призначено судову земельно-технічну експертизу та зупинено на час проведення експертизи провадження по справі. Провадження по справі відновлено 13 грудня 2017 року після надходження на адресу суду висновку експерта.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Оскільки із відповідачем не досягнуто згоди щодо поділу належної сторонам на праві спільної часткової власності земельної ділянки просить поділити земельну ділянку відповідно до варіанту 1 висновку експерта за результатами проведеної земельно-технічної експертизи від 15 листопада 2017 року №632/17-22. Вважає, що саме такий варіант найбільше відповідає інтересам сторін. Другий варіант висновку експерта вважає неприйнятним, оскільки тоді земельна ділянка сторін буде мати складну конфігурацію та вказане ускладнить найбільш раціональне використання земельної ділянки, оскільки значна частина земельної ділянки буде використовуватися для проїзду. Просить не враховувати наявність на земельній ділянці гаража, оскільки такий гараж побудований самовільно, а тому не може враховуватися при поділі.

Відповідач та його представник не заперечують проти поділу земельної ділянки між сторонами. Однак, відповідач просить поділити земельну ділянку відповідно до варіанту 2 висновку експерта за результатами проведеної земельно-технічної експертизи від 15 листопада 2017 року №632/17-22, який враховує при поділі наявність гаража, який збудований батьками відповідача та він ним користується.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є власником ? частини земельної ділянки площею 0,0599 га на території Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області для ведення садівництва, кадастровий номер :01:001:2995 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори 11 листопада 2015 року.

Відповідач ОСОБА_2 також є власником ? земельної ділянки площею 0,0599 га на території Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області для ведення садівництва, кадастровий номер :01:001:2995 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори 11 листопада 2015 року.

Висновком експерта за результатами проведеної земельно-технічної експертизи від 15 листопада 2017 року №632/17-22 визначено два варіанти розподілу земельної ділянки кадастровий номер :01:001:2995, перший із яких (додаток 4) пропонує розподіл земельної ділянки без врахування наявної на ній будівлі, та лінія розмежування проходить по вказаній будівлі. Другий варіант (додаток 5) пропонує розподілити земельну ділянку, із врахуванням наявної на ній будівлі.

Як пояснили в судовому засіданні сторони по справі, будівля, наявна на спірній земельній ділянці, побудована батьками ОСОБА_2 Представник позивача зазначив, що його довірителька не претендує на вказану будівлю чи будівельні матеріали, які використані на її побудову, однак просив врахувати, що вказана будівля є самочинно збудованою, а тому не можу братися до уваги при розподілі земельної ділянки.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, а за відсутності згоди - спір вирішується судом.

Також, із змісту ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

За приписами статті 87 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Таким чином, оскільки у спільній частковій власності ОСОБА_4 та ОСОБА_2 знаходиться земельна ділянка площею 0,0599 га на території Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області для ведення садівництва, кадастровий номер :01:001:2995, між сторонами існує спір щодо її поділу та не досягнута домовленість про варіанти розподілу, спір повинен вирішуватися судом.

Вирішуючи питання про варіант розподілу земельної ділянки, суд вважає, що позивачу ОСОБА_4 за рахунок її ? частки у праві власності на земельну ділянку площею 0,0599 га на території Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області для ведення садівництва, кадастровий номер :01:001:2995 земельну ділянку площею 0,02905 га відповідно до варіанту 2 висновку експерта за результатами проведеної земельно-технічної експертизи від 15 листопада 2017 року №632/17-22 із наступними межами: ВГ -10.60 м., ГҐ - 30.66 м, ҐД - 7.86 м., ДЕ 12.45 м., ЕЖ 4.69 м., ЖВ 17.91 м.

При цьому суд виходить із того, що при поділі за варіантом 1 висновку експерта за результатами проведеної земельно-технічної експертизи від 15 листопада 2017 року №632/17-22 межа розподілу проходить через існуючу будівлю, яка, як стверджують сторони, побудована батьками відповідача.

Доводи позивача про те, що вказану будівлю не потрібно враховувати при поділі, оскільки вона є самочинним будівництвом, суд не може брати до уваги, оскільки такі твердження не підтверджено належними та допустимими доказами, як це акти перевірки компетентних органів, рішення про притягнення до відповідальності.

Крім того, наслідки самочинного будівництва передбачені ст. 376 ЦК України, позивач не звертався до суду із позовом про його знесення, а тому суд при поділі земельної ділянки та здійснення розмежування за варіантом 1 висновку експерта, проводячи лінію розмежування через існуючу будівлю, не може фактично вирішувати питання про знесення вказаної будівлі за відсутності відповідної позовної вимоги.

Доводи позивача, що при розподілі за варіантом №2 висновку експерта ускладниться найбільш раціональне використання земельної ділянки, оскільки значна частина земельної ділянки буде використовуватися для проїзду, не підтверджено та є припущеннями позивача.

Тому, суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_4 підлягає до задоволення і з визначенням варіанту розподілу, передбаченого варіантом 2 висновку експерта.

Також, у відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України із відповідачів слід стягнути документально підтверджені витрати ОСОБА_4 по сплаті судового збору пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 551 грн. 21 коп.

На підставі ст.ст. 355, 357, 368, 370, 372 ЦК України та керуючись ст.ст.12, 12, 81, 82, 133, 137, 141,258, 259, 264, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. 87 Земельного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_5 задовольнити.

Виділити ОСОБА_4 за рахунок її ? частки у праві власності на земельну ділянку площею 0,0599 га на території Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області для ведення садівництва, кадастровий номер :01:001:2995 земельну ділянку площею 0,02905 га відповідно до варіанту 2 висновку експерта за результатами проведеної земельно-технічної експертизи від 15 листопада 2017 року №632/17-22 із наступними межами: ВГ -10.60 м., ГҐ - 30.66 м, ҐД - 7.86 м., ДЕ 12.45 м., ЕЖ 4.69 м., ЖВ 17.91 м.

Залишити у власності ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,02905 га із наступними межами: АБ 30.50 м., БВ 7.79 м., ВЖ 17.91 м., ЖЕ 4.69 м., ЕД 12.45 м., ДА 11.77 м.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0599 га на території Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області для ведення садівництва, кадастровий номер :01:001:2995.

Стягнути з ОСОБА_2 (вул. Карпенка 12/51, м. Тернопіль, ІПН НОМЕР_1) в користь ОСОБА_4 (село Забойки Тернопільського району Тернопільської області, ІПН НОМЕР_2) 551 грн. 21 коп. сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 07 березня 2018 року.

Головуючий суддяОСОБА_5