АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/2167/2018 Головуючий у 1 інстанції - Виниченко Л.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Дроздової Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Акцент - Банк» Омельченка Євгена Володимировича на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07 грудня 2017 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент - Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2017 року позивач ПАТ «Акцент - Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 38 474,67 грн. та судових витрат.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 29 квітня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до якого банк надав відповідачу ОСОБА_3 кредит у розмірі 3 200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном погашення, що відповідає строку дії картки. Позивач свої зобов'язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Однак, відповідач ОСОБА_3 взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість перед банком, яка згідно розрахунку, станом на 15.05.2017 року становить 38 474,67 грн. та складається із заборгованості за кредитом у розмірі 3 185,48 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 30 080,87 грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 2 900,00 грн. та штрафів відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг, що складається із фіксованої частини штрафу у розмірі 500,00 грн. та процентної складової штрафу у розмірі 1 808,32 грн.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07 грудня 2017 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Акцент - Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду, представник Публічного акціонерного товариства «Акцент - Банк» Омельченко Є.В. подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення було постановлено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з'ясуванням обставин справи.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причину неявки суду не повідомили.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, що не з'явилися.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів факт укладення кредитного договору з відповідачем.

Колегія суддів з таким висновком погодитись не може , так як суд не повно встановив обставини справи, які мають значення для її вирішення, внаслідок чого дійшов до помилкового висновку про не укладення між сторонами договору, що є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Частиною 3 ст. 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

У ст. 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, у відповідності до якого сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином

відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства,

за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,

що звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається, та встановлено судом, що 29.04.2013 року ОСОБА_3 підписана Анкета-заява про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент - Банк».

В заяві міститься інформація про те, що відповідач ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПАТ «Акцент - Банк», та погодився з ними.

Відповідач висловив свою згоду з тим, що дана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Також відповідачем 29 квітня 2013 року підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 55 днів».

В довідці міститься інформація про всі істотні умови договору, а саме: про те, що відповідачу відкривається кредитна лінія, а також порядок погашення кредиту, в разі його отримання, шляхом зняття коштів з картки, розмір відсотків, які нараховуються, штрафні санкції за невчасне повернення кредиту.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що між сторонами договір не був укладений.

Відповідно до розрахунку заборгованості, зробленого позивачем, заборгованість відповідача станом на 15.05.2017 року становить 38 474,67 грн. та складається із заборгованості за кредитом у розмірі 3 185,48 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 30 080,87 грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 2 900,00 грн. та штрафів відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг, що складається із фіксованої частини штрафу у розмірі 500,00 грн. та процентної складової штрафу у розмірі 1 808,32 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3 185,48 грн. , відсоткам в розмірі 30080 грн 87 коп. та заборгованості за пенею та комісією у розмірі 2 900,00 грн.

Оскільки неустойка , штраф, пеня є фактично одним видом забезпечення зобов'язання, то за порушення цього зобов'язання до порушника може бути застосовано лише один із видів покарання.

Так як суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією та пенею у розмірі 2 900 грн, то в частині стягнення штрафів, як фіксованої частини так і процентної складової , повинно бути відмовлено.

Також, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь ПАТ «Акцент - Банк» підлягає стягненню судовий збір в сумі1600 грн.

Керуючись ст..ст. 367, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Акцент - Банк» Омельченка ЄвгенаВолодимировичазадовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07 грудня 2017 року скасувати та ухвалити нове, яким позов Публічного акціонерного товариства «Акцент - Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент - Банк» заборгованість за кредитним договором № б/п від 29.04.2013 року заборгованість за кредитом у розмірі 3185, 48 грн, заборгованість по процентах за користування кредитом в розмірі 30 080, 87 грн, заборгованість за пенею та комісією в розмірі 2900 грн, судовий збір в розмірі 1600 грн, а всього 34 966 грн 35 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 22 березня 2018 року.

Головуючий: Судді: