Справа № 369/2695/18
Провадження №2-з/369/14/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2018 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Котенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву заявника ОСОБА_1 про забезпечення позову до предявлення позову,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою забезпечення позову до предявлення позову, в якому просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,122 га з кадастровим номером :03:003:0045, яка знаходиться за адресою: Київська область, вул. Янтарна, 84.

Згідно вимог ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Свою заяву про забезпечення позову до предявлення позову заявник мотивував тим, що 05 вересня 1998 року він отримав у дар земельну ділянку, яка розташована в с. Петрівське по вул. Янтарна, 84, кадастровий номер :03:003:0045, з цільовим призначенням для будівництва, обслуговування житлового будинку.

В середині лютого 2018 року, коли він, ОСОБА_1, відвідав вказану ділянку, то побачив, що на земельній ділянці невідомі особи залили фундамент, а в сільській раді йому повідомили, що вказана земельна ділянка належить іншій особі ОСОБА_2, про що свідчить витяг державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Оскільки на даний час земельна ділянка не перебуває у будь-якій заставі або арешті, а також зважаючи на те, що ОСОБА_2 буде намагатися відчужити її будь-яким способом, що може ускладнити розгляд справи, у звязку з чим заявник просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно.

Відповідно до пункту 5, 6 частини першої ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно розяснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заявник ОСОБА_1 має намір звернутися до суду за захистом своїх прав шляхом предявлення позову до суду.

Виходячи з тих позовних вимог, на забезпечення яких позивач звернувся із заявою про забезпечення позову не обґрунтував, яким чином може вплинути відчуження вказаної земельної ділянки відповідачем на рішення суду у даній справі на випадок задоволення позову.

Крім того, заявником не вказано в прохальній частині заяви повну адресу земельної ділянки на яку він просив накласти арешт в порядку забезпечення позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява заявника ОСОБА_1 про забезпечення позову до предявлення позову не підлягає забезпеченню.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до предявлення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя Л.М. Ковальчук