Справа №442/7349/16-ц
Провадження №2/442/123/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді - Нагірної О.Б.,

за участю секретарів -Кондратів І.В., Нестір А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дрогобичі цивільну справу №442/7349/16 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

за участю позивача ОСОБА_1,

представник відповідача ОСОБА_3, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду із позовом про відшкодування шкоди, завданої неповнолітньою особою, неодноразово збільшувала позовні вимоги, далі, уточнивши такі остаточно, просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь недоплачену матеріальну шкоду у розмірі 7734, 10 грн., 551 грн.20 коп. судового збору та 250 грн. витрат на правову допомогу. В обґрунтування позову посилається на те, що рішенням апеляційного суду Львівської області від 01 липня 2015 за позовом ОСОБА_1 до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної коди, заподіяної внаслідок пошкодження майна малолітніми дітьми останніх, стягнуто частково з батьків по 5422 (п'ять тисяч чотириста двадцять дві) грн. і відшкодування майнової шкоди, 125 (сто двадцять п'ять) грн. на відшкодування моральної шкоди та 60 (шістдесят) грн. 90 коп. судового збору. Дане рішення набрало законної сили. Відповідачка за таким рішенням ОСОБА_8, яка є матір'ю ОСОБА_9, борг визначений таким рішенням вчасно не сплатила, виконавчий документ про стягнення боргу повернувся без виконання з причин відсутності майна в боржника, а тому позивачка подала позов до ОСОБА_2, який є батьком неповнолітнього ОСОБА_9. Однак, з тих підстав, що ОСОБА_8 перед ОСОБА_1 забов»язання за виконавчим листом було виконано під час розгляду даного позову , та враховуючи інфляцію вартість ремонту пошкодженого автомобіля зросла, тому просить стягнути з відповідача різницю між сплаченими коштами та необхідними для реального ремонту пошкодженого автомобіля.

В судовому засіданні головуючим суддею оголошено про надходження відзиву від ОСОБА_2

Позивачка в судовому засіданні заявила, що з таким незнайома, просила розгляд справи відкласти. Судом роз'яснено порядок розгляд справи за правилами ЦПК України, що набрав законної сили з 15.12.2017 року, оголошено перерву для ознайомлення , та продовжено розгляд справи по суті.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Також, щодо відзиву на позов пояснила, що з такими доводами відповідача не згідна, автомобілем не користувалась з часу події 24.04.2014 року, ремонту не проводила, оскільки не вистачало повної суми коштів через зволікання та ухиляння мами малолітнього ОСОБА_9 з відшкодування шкоди, визначеної рішенням апеляційного суду Львівської області.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. З наданого відзиву на позов вбачається, що відповідач позову не визнає, оскільки заявлені позовні вимоги позивачки про стягнення недоплаченої шкоди вважає безпідставними та таким , що не підлягають до задоволення.

Вислухавши думку позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.

Відповідач у своєму відзиві на позов звертає увагу суду на ту обставину, що пошкодження автомобіля позивачки відбулося під час навчального процесу на території школи. Проте, такі обставини не знайшли свого підтвердження, доказів таких обставин в матеріалах справи нема. Поряд з тим, зазначає, що не перебуває у шлюбі з матір'ю його сина, тривалий час проживає окремо. Однак, такі обставини не звільняють від відповідальності батьків перед своїми дітьми, що чітко передбачено положеннями ст. 141 СК України, де вказано, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Львівської області від 01.07.2015 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,ОСОБА_8 про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено частково, стягнуто останніх на користь ОСОБА_1 по 5422 грн. і відшкодування майнової шкоди, 125 грн. на відшкодування моральної шкоди та 60 грн. 90 коп. судового збору. Дане рішення набрало законної сили (а/с 5-8).

Постановою державного виконавця ВДВС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Костишин Н.Р. від 16 лютого 2016 року виконавчий лист №442/4756/14-ц, виданий 31.07.2015 року Дрогобицьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1 вище зазначених коштів, було повернуто стягувачу без виконання по причині відсутності майна у боржника (а/с 9).

У відповідності до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1 ст. 1181 ЦК України шкода, завдана спільними діями кількох малолітніх осіб, відшкодовується їхніми батьками в частці, яка визначається за домовленістю між ними або за рішенням суду

Як вбачається з постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 27.11.2017 року та підтверджується позивачкою, з ОСОБА_12 стягнуто в користь ОСОБА_1 кошти визначені рішенням апеляційного суду Львівської області від 01.07.2015 року.

Отже, вище згадане рішення апеляційного суду Львівської області від 01.07.2015 року виконано в повному обсязі.

Проте, позивачка посилаючись, як на доказ, на доданий нею розрахунок про розмір витрат станом на 17.02.2017 , який є достатніми на даний час для ремонту її автомобіля після події яка мала місце 24 квітня 2014 року, просить за мінусом сплаченої суми матір'ю неповнолітнього ОСОБА_9 стягнути з батька неповнолітнього ОСОБА_9 різницю недоплаченої шкоди, що буде достатнім для ремонту автомобіля.

Ст. 79 ЦПК України чітко визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

З огляду на таке, посилання позивачки на розрахунок №1315 від 17.02.2017 у підтвердження збільшення розміру матеріальної шкоди за пошкодження її автомобіля, то таке посилання є необгрунтованим, оскільки такий розрахунок сам по собі не може бути достатнім та належним доказом заявлених позовних вимог , так як пошкодження автомобіля відбулось у квітні 2014, а рахунок видано 17.02.2017. З цього рахунку не вбачається те, що ремонт автомобіля на зазначену у рахунку суму 28435 грн. необхідно здійснити саме у зв'язку із пошкодженнями автомобіля, що мало місце ще у 2014 внаслідок неправомірних дій сина відповідача.

Розмір заподіяної шкоди позивачу внаслідок неправомірних дій малолітніх встановлено та стягнуто рішенням апеляційного суду Львівської області від 01.07.2015року в розмірі 21688грн. А тому суд вважає за необхідне зазначити, що позивач має право на захист порушеного права, пов'язаним з невиконанням рішення про стягнення завданої шкоди в порядку ст..625 ЦК України .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1116, 1178, 1181 ЦК України, ст.ст. 12, 76-81, 141, 247, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

В позові відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошеннядо апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 16 березня 2018 року.

Суддя: О.Б.Нагірна