Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3797/17
Провадження №: 2/332/294/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2018 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Безлер Л.В.,

при секретарі Жечевій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Заводського районного суду м.Запоріжжя, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується нотаріально посвідченим договором дарування квартири від 21.01.2004 року. 25.11.2015 року за її згодою у вищевказаній квартирі був зареєстрований та проживав ОСОБА_2, який не є членом її сімї. на даний час в квартирі разом з нею проживають її діти. Відповідач по справі не проживає у вказаній квартирі з березня 2017 року, особисті речі відповідача у квартирі відсутні. Відповідач добровільно відмовляється знятись з реєстрації. Просить суд, визнати ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 80 в будинку №46 по вулиці Радіаторній в м. Запоріжжі.

Позивач у судове засідання не зявилась про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявився по невідомим суду причинам. Про день та час розгляду справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, у звязку з чим, суд відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечувала.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 на праві приватної власності на підставі договору дарування від 21.01.2004 року посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 (а.с.16) відповідно до якого ОСОБА_4 подарував ОСОБА_5 квартиру за адресою :АДРЕСА_3. Відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6, у графі прізвище після реєстрації шлюбу дружини зазначено ОСОБА_6 (а.с.11). В квартирі за адресою :АДРЕСА_3 зареєстровані, позивач ОСОБА_1, її донька ОСОБА_7, син ОСОБА_8, та ОСОБА_2.

З інформації, наданої адресно-довідковим підрозділом УДМС в Запорізькій області вбачається, що відповідач ОСОБА_2 з 2015 року до теперішнього часу значиться зареєстрованимза адресою: АДРЕСА_4 (а.с.20). Реєстрація відповідача перешкоджає позивачу у користуванні житловим приміщенням та призводить до того, що вона має сплачувати додаткові витрати за комунальні послуги за зареєстровану, але не проживаючу особу.

У відповідності зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причинах понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а у разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї понад шість місяців, лише у випадках спеціально передбачених діючим житловим законодавством України. Перелік цих випадків є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно п. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналізуючи надані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про можливість задоволення позову та визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлений і підтверджений факт того, що він без поважних причин не проживає в спірній квартирі понад 6 місяців, втратив до цього житла будь-який інтерес, оскільки взагалі до будинку не приходить, житлово-комунальні послуги не сплачує. Таким чином, всі зазначені дії відповідача свідчать про те, що він не ставиться до вказаного житлового приміщення як до свого постійного місця проживання, в звязку з чим він може бути визнана таким, що втратив право користування ним. При цьому суд враховує, що відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, не скористався своїми правами сторони в процесі і не надав суду жодного з доказів, що спростовують доводи позивача, а відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову щодо визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Керуючисьст. ст. 71,72 ЖК України, ст.ст. 317, 391,405 ЦК України, ст. 12, 263-265, 280-284, 288 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою №46 в будинку № 80 по вулиці Радіаторній в м. Запоріжжі.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,іпн- НОМЕР_1, судові витрати у сумі 1140, гривень, що складаються із 640,00 гривень сплати судового збору, 500, 00 гривень витрати на правову допомогу.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Л.В.Безлер