Справа № 266/682/18
Провадженя№ 2/266/453/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2018 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Курбановой Н.М.,

за участю секретаря Макогон С.Б.,

розглянувши у підготовчому відритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказала, що з 17 вересня 2011 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має малолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З лютого 2016 року сторони разом не живуть, фактично сімейні стосунки припинені, у звязку із відсутністю взаєморозуміння, з вказаного часу сторони спільного господарства не ведуть. З цих причин вважає, що шлюбні стосунки з відповідачем зберегти неможливо. Спорів про місце проживання дитини та розподіл майна не виникає. Просить шлюб розірвати, прізвище залишите шлюбне.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримку позовних вимог, позов просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до суду надав нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи про розірвання шлюбу з ОСОБА_1 за його відсутності, зазначив, що спорів про місце проживання дитини не виникає.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 вересня 2011 року, який зареєстрований у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 640, свідоцтво про шлюб серії 1-НО № 251407 видане 17.09.2011 року (а.с. 8).

Від шлюбу мають малолітню дитину: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6).

Сімейні стосунки припинені з лютого 2016 року, з цього ж часу сторони спільного господарства не ведуть. Спорів про місце проживання дитини та поділ майна не виникає.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно із ч. ч. 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст.110, ч. 2 ст. 112 СК України, за позовом одного з подружжя суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У відповідності до вимог ст. 200 ч.3 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що на теперішній час шлюб вказаний існує формально, оскільки позивач та відповідач не пов'язані спільним побутом та проживанням, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки та дитини,і є неможливим, а сім'я сторін розпалася остаточно,відповідач позов визнав, в звязку з чим позовні вимоги задовольняє та постановляє рішення про розірвання укладеного між сторонами шлюбу.

На підставі ст. 24, 56, 110, 112, 113 СК України, керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 130, 223, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 17 вересня 2011 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 640 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити шлюбне прізвище - «Царьова».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Враховуючи п.п. 15.5. п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Маріуполя до Апеляційного суду Донецької області у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарг подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Дата складання повного судового рішення 16.03.2018 року.

Суддя: Курбанова Н. М.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, вул. Якорна, буд. 18, м. Маріуполь

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, вул. Перемоги, буд. 13, с. Покровське