АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/1927/17-ц 22-ц/774/181/К/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2018 року м. Кривий Ріг

справа № 212/1927/17-ц

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Кислиця І.В.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 24 липня 2017 року, яке постановлено суддею Чайкіним І.Б. у місті ОСОБА_3, та повний текс рішення складено 30 липня 2017 року -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19.07.2010 року з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його доходу на утримання трьох малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення ними повноліття.

З 2013 року він проживає у цивільному шлюбі з Мартинюк Г.Ю., від якого у них народилося дві доньки - ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

15.08.2016 року його звільнено з КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» і на даний час він не працевлаштований.

Посилаючись на вказані обставини, що підтверджують зміну його сімейного та матеріального стану, просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19.07.2010 року на утримання трьох малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення ними повноліття, з ? частини з усіх видів його доходу до 1500,00 грн. на місяць.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 24 липня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, стягнутих рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 липня 2010 року з ОСОБА_1, на користь ОСОБА_2 Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошовій сумі в розмірі по 700 грн. щомісячно, починаючи з набранням рішення законної сили і до досягнення дочкою повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, в твердій грошовій сумі в розмірі по 700 грн. щомісячно, починаючи з набранням рішення законної сили і до досягнення сином повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, в твердій грошовій сумі в розмірі по 700 грн. щомісячно, починаючи з набранням рішення законної сили і до досягнення сином повноліття.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову. Вважає, що суд в порушення ст. 192 СК України дійшов висновку про наявність підстав для зміни розміру аліментів, навіть не перевіривши, чи отримує позивач, будучи безробітним, дохід, його перебування за кордоном, не врахувавши стану здоровя дітей, зокрема ОСОБА_4, яка має статус дитини-інваліда та потребує постійного лікування за станом свого здоровя та стягнув аліменти в розмірі меншому, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу, які подані суду апеляційної інстанції 02 листопада 2017 року, представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_9 просить суд апеляційну скаргу відхилити та залишити без змін рішення суду першої інстанції, як законне та обґрунтоване, на її думку.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_3.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_3.

Позивач ОСОБА_7І, будучи завчасно належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, що у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача ОСОБА_2, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та письмових заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19.07.2010 року з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його доходу на утримання трьох малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення ними повноліття (а.с. 12).

Упозивача ОСОБА_1 народилося двоє дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, матірю яких є ОСОБА_10 ( а.с.7-8).

Згідно акту ОСББ «ЦЕРЕУС-1» від 22.03.2017 року ОСОБА_1 мешкає за адресою: м. Кривий Ріг, 5 АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_10 з 2013 року. (а.с. 10).

15.08.2016 року позивач ОСОБА_1 звільнився з КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» й є зареєстрованим, як безробітній, в Криворізькому міському центрі зайнятості з 22.09.2016 року (а.с.11, 75).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції керувався ст. 192 СК України та виходив з доведеності підстав для зміни розміру аліментів з частки на тверду грошову суму та стягнення їх в розмірі по 700,00 грн. на кожну дитину.

Колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зміни розміру аліментів, проте не може погодитись з визначеним судом розміром, виходячи з наступного.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 обґрунтовував свої вимоги тією обставиною, що його матеріальне та сімейне становище змінилося, оскільки 10 жовтня 2014 року в нього, в цивільному шлюбі із ОСОБА_10, народилися дочки ОСОБА_11 та ОСОБА_12, яких він повинен утримувати. Крім того, 15 серпня 2016 року його було звільнено з роботи.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ОСОБА_9 України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»).

Аналогічний правовий висновок міститься й у Постанові Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05.02.2014 року.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач має на утриманні, крім дітей від першого шлюбу: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, двох дочок з ОСОБА_10 ОСОБА_7 10 жовтня 2014 року та ОСОБА_8 10 жовтня 2014 року.

Зазначеним позивачем ОСОБА_1 обставинам й доказам, наданим в їх обґрунтування, судом першої інстанції надано правильну оцінку у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України, в редакції 2004 року, чинній на момент ухвалення рішення, та ст. 80 ЦПК України, в редакції 2017 року, чинній на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції, й законно зменшено розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітньої дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а тому колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги щодо відсутності правових підстав для зменшення розміру аліментів.

Доводи апеляційної скарги відповідача про недоведеність позивачем зміни його матеріального стану та відсутність у звязку з цим підстав для зменшення розміру, стягнутих судом на її користь аліментів, колегія суддів вважає безпідставними, та такими, що спростовуються матеріалами справи й висновками суду, який вірно, на думку колегії суддів, встановив наявність обставин, з якими повязується зміна їх розміру.

Проте, на думку колегії суддів, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги відповідача стосовно зменшення розміру аліментів меншому ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки в рішенні суду першої інстанції не зазначено про мінімальний розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання кожної дитини, що є порушенням вимог ч.2 ст. 182 Сімейного Кодексу України.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне визначити розмір аліментів, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в частині з усіх видів заробітку (доходу), оскільки висновок суду першої інстанції щодо зменшення розміру стягнутих аліментів з частини з усіх видів заробітку (доходу) на тверду грошову суму судом необґрунтований. Натомість, рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19.07.2010 року з позивача на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його доходу, тому колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір стягнутих аліментів за вказаним рішенням та визначити розмір аліментів саме у частці, що буде відповідати вимогам ст. 183 СК України.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги відповідача про те, що їх спільна з позивачем дочка ОСОБА_13 має статус дитини-інваліда та потребує постійного лікування за станом свого здоровя, оскільки питання щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину вирішується відповідно до положень ст. 185 СК України.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає зміні із визначенням розміру аліментів, який підлягає стягненню з ОСОБА_1на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, Апеляційний суд Дніпропетровської області, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 24 липня 2017 року змінити в частині зміненого розміру аліментів.

Визначити розмір аліментів, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 23 березня 2018 року.

Головуючий:

Судді: