Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Л. М. ,

при секретарі - Вангородська О. С.,

позивачки ОСОБА_1, представника позивачки ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

представника третьої особи Поліщук В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 м.Біла Церква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа служба у справах дітей Білоцерківської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визнання способів участі матері у вихованні дитини

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 02 серпня 2003 року, який розірвано за рішенням суду 28.12.2015 року. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно рішення суду від 05 жовтня 2016 року місце проживання ОСОБА_6 визначено разом з батьком ОСОБА_3., який чинить перешкоди у спілкуванні з дочкою. За рішенням Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 14 березня 2017 року №92 визначено порядок участі позивачки в особистому спілкуванні та вихованні дочки ОСОБА_6: щотижня з 16-00 години п'ятниці до 20-00 години суботи. Посилаючись на невиконання відповідачем зазначеного рішення позивачка, уточнивши позовні вимоги, просила суд: усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з її малолітньою дочкою - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1; визначити наступний порядок участі ОСОБА_1 у вихованні і особистому спілкуванні з її малолітньою дочкою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1: щотижня з 16-00 до 20-00 години понеділка і з 16-00 до 20-00 середи., щотижня 16-00 години п'ятниці до 20-00 години суботи, встановити можливість забирати дочку до себе до дому на 1/2 частину літніх канікул, встановити можливість на необмежене спілкування з дочкою особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв'язку, що не передбачають безпосереднього спілкування, зобов'язати відповідача повідомляти ОСОБА_1 про можливу зміну місця проживання дитини, адже таке вирішення питання буде на користь дитини та буде сприяти сторонам у її вихованні.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_8 та її представник ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, що є аналогічними наведеним у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 заперечували проти задоволення позову та доводів позивачки. Зазначили, що відповідач не чинить перешкод позивачці у спілкуванні з дочкою, однак на їхню думку, позивачка не виявляє бажання спілкуватись з дитиною.

Представник третьої особи надала пояснення щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Суд, з'ясувавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02 серпня 2003 року, який розірвано за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 28.12.2015 року. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження.

Згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2016 року місце проживання малолітньої ОСОБА_6 визначено разом з батьком ОСОБА_3.

За рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 14 березня 2017 року №92 визначено порядок участі позивачки в особистому спілкуванні та вихованні дочки ОСОБА_6: щотижня з 16-00 години п'ятниці до 20-00 години суботи.

ОСОБА_1 зверталась до ОВС з приводу не виконання відповідачем зазначеного рішення виконавчого комітету, що підтверджується висновком про результати перевірки від 27.03.2017 року. Опитати ОСОБА_3 працівникам поліції не вдалося.

На спростування доводів позивачки відповідачем надано Акти від 18.03.2017 року, 25.03.2017 року, 01.04.2017 року, 08.04.2017 року, 15.04.2017 року, 22.04.2017 року, 29.04.2017 року, 6.05.2017 року, 13.05.2017 року, 20.05.2017 року, 27.05.2017 року, 3.06.2017 року, 10.06.2017 року, 17.06.2017 року, 24.06.2017 року, 1.07.2017 року, 8.07.2017 року, 15.07.2017 року, 22.07.2017 року, 29.07.2017 року, 05.08.2017 року, 12.08.2017 року, 19.08.2017 року, 26.08.2017 року, 2.09.2017 року, 9.09.2017 року, 14.03.2017 року, 23.09.2017 року, 30.09.2017 року, 7.10.2017 року, 14.10.2017 року, 21.10.2017 року, 28.10.2017 року, 4.11.2017 року, 11.11.2017 року, 25.11.2017 року, 2.12.2017 року, 9.12.2017 року, 16.12.2017 року, 23.12.2017 року, 30.12.2017 року, 6.01.2018 року про виконання рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської Ради №92 від 14.03.2017 року, зміст яких зводиться до того, що ОСОБА_6 знаходилася в п'ятницю і суботу дома в той час, як ОСОБА_1 не виявила бажання у особистому спілкуванні з дитиною в період часу з 16-00 п'ятниці до 20-00 суботи і не запрошувала дитину до себе додому.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно частини першої та другої ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі ст. 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

За ч. ч. 2 та 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

За ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч.1,2 ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання.

Згідно ст.. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Як встановлено в ході судового розгляду, рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 14 березня 2017 року №92 визначено порядок участі позивачки в особистому спілкуванні та вихованні дочки ОСОБА_6: щотижня з 16-00 години п'ятниці до 20-00 години суботи. В той же час, ОСОБА_1 не завжди мала можливість скористатись своїм правом на участь у вихованні доньки в обумовлений час, оскільки дитина була відсутня за місцем свого постійного проживання, або не виявляла бажання зустрітися з матір'ю.

В даному випадку Акти про виконання рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 14 березня 2017 року №92 надані позивачем не мають правового значення, оскільки особи, які такі акти підписували судом не встановлювались, особистих пояснень суду не надавали, як свідки допитані не були. З огляду на те, що зазначені акти підписані також і ОСОБА_3, суд ставить під сумнів їхню об'єктивність.

В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи позивачки щодо впливу відповідача на бажання їхньої спільної доньки спілкуватися з матір'ю. В суді ОСОБА_6 пояснила, що їй цікавіше проводити вільний час з друзями ,ніж зустрічатись з матір'ю.

Суд визнає, що позивачка має право особисто приймати участь у спілкуванні та вихованні доньки, тому позовна заява в частині встановлення позивачці графіку побачень з донькою щотижня з 16-00 години п'ятниці до 20-00 години суботи, в тому числі за місцем фактичного проживання позивачки, а в період шкільних канікул - на час спільного відпочинку на території України підлягає задоволенню.

Вимога щодо побачень у період з 16-00 до 20-00 години понеділка і з 16-00 до 20-00 години середи не підлягає задоволенню, оскільки у зазначений час ОСОБА_6 відвідує гуртки, тому встановлення графіку побачень з матір'ю у зазначений час суперечить інтересам дитини.

Інші позовні вимоги не можуть бути задоволені у зв'язку з їх не обґрунтованістю.

На підставі викладеного, ст.ст. 141,157,158,159 СК України, керуючись ст.ст.12, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визначити порядок участі ОСОБА_1/ зареєстр. АДРЕСА_1/ у вихованні неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом встановлення графіку особистих побачень матері з донькою щотижня з 16-00 години п»ятниці до 20-00 години суботи, в тому числі за місцем фактичного проживання позивачки, а в період шкільних канікул - на час спільного відпочинку на території України.

Зобов»язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з неповнолітньою донькою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її вихованні.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Білоцерківський міськрайонний суд.

Повне рішення складено 21.02.2018 р.

Суддя Л. М. Кошель