27 березня 2018 року
Справа №569/1663/18
Провадження №22-ц/787/662/2018
Головуючий суддя у суді 1 інстанції: Панас О.В.
Рішення суду ухвалено в м. Рівне Рівненської області

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Шеремет А.М.

секретар судового засідання: Пиляй І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Рівненського міського суду від 8 лютого 2018 року у справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

в с т а н о в и в:

У лютому 2018 року в суд звернувся ОСОБА_2 із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Просив підтвердити факт наявності у нього усіх громадянських прав, а саме права власності на батьківський будинок, з якої його виселено до Сибіру, згідно з законом та рішенням суду, яке підтвердило цей факт і його право на 6, 3 га землі, з яких 0, 30 га є присадибною земельною ділянкою відповідно до рішення суду. Факт наявності у нього всіх прав ґрунтується на законі, а права на будинок та землю стверджені судом, але сільський голова направляє його до суду за наданням інформації про належність зазначеного майна.

Ухвалою Рівненського міського суду від 8 лютого 2018 року ОСОБА_2 відмовлено у відкритті провадження у справі за його заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що рішенням суду, яке набрало законної сили, факт належності земельної ділянки вже було встановлено. Щодо вимоги в частині встановлення факту права власності на будинок є спором про право, а тому не підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

У поданій на рішення апеляційній скарзі заявник, вважаючи його незаконним і необґрунтованим, фактично покликався на порушення норм процесуального права.

Вважав, що оскаржувана ухвала перешкоджає йому у доступі до правосуддя. Крім того, розгляд заяви за його відсутності порушує його права на законний і об'єктивний розгляд справи.

З наведених міркувань просив розглянути його апеляційну скаргу з додержанням вимог процесуального закону.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів прийшла до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Відповідно до пунктів 8, 9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Як правильно встановлено судом, вимоги заявника зводяться до встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме факту належності йому земельної ділянки та факту права власності на будинок.

Між тим, з доданих ОСОБА_2 до заяви матеріалів вбачається, що рішенням Рівненського міського суду від 27.03.2015 року уже було встановлено факт наявності у заявника права на земельні ділянки згідно із архівною довідкою від 22.06.2001 року №2831-35, що видана державним архівом Волинської області. З мотивувальної частини рішення суду видно, що саме зазначені в даній заяві земельні ділянки вказані в архівній довідці і належність якої ОСОБА_2 встановлено рішенням суду. Рішення суду набрало законної сили 7 квітня 2015 року.

Окрім того, рішенням Рівненського міського суду від 15 грудня 2006 року, що набрало законної сили, встановлено факт, що має юридичне значення, а саме встановлено факт виселення з будинку АДРЕСА_1. У самій заяві заявник стверджує про визнання його права судом.

Повно і правильно з'ясувавши матеріали справи та встановивши, що при вирішенні питання до застосування підлягали норми процесуального права, які регулюють процесуальний порядок, суд обґрунтовано відмовив ОСОБА_2 у відкритті провадження у справі за його заявою.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Підставою для залишення оскаржуваної ухвали без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при її постановленні.

Керуючись ст.ст. 374-375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського міського суду від 8 лютого 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий:

Судді: