У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2018 року Подільський районний суд міста Києва у складі судді Супрун Г.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Всеукраїнської громадської організації «Кінологічна спілка України» про визнання протиправними та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ВГО «Кінологічна спілка України» в якому позивач просить, визнати протиправним та скасувати п. 21 рішення Президії ВГО «Кінологічна спілка України» від 25.05.2017 року та п.7 наказу Президента ВГО «Кінологічна спілка України» №20 від 31.05.2017 року щодо дискваліфікації ОСОБА_2 (м. Одеса) та її собак від участі у всіх заходах системи КСУ та за кордоном, дискваліфікації її собак від ведення племінної діяльності без права передачі собак у співволодіння чи оренду; припинення діяльності розплідника «ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник позивача подав заяву про забезпечення позову в порядку ст. 150 ЦПК України, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії п. 21 рішення Президії ВГО «Кінологічна спілка України» від 25.05.2017 року та п.7 наказу Президента ВГО «Кінологічна спілка України» №20 від 31.05.2017р. На думку позивача, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити в подальшому виконання рішення суду, оскільки відповідач може відчужити даний об'єкт нерухомого майна на користь третіх осіб.

Заява розглядається без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Пунктом 1 частиною 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч. 4 ст. 150 ЦПК України не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно або грошові кошти неплатоспроможного банку, а також на майно або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, заподіяних злочином.

Згідно абз. 1 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору, реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду та відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Статтею 150 ЦПК України не передбачено забезпечення позову шляхом зупинення дії рішень, та представником позивача не обґрунтовано необхідність застосування саме такого заходу забезпечення позову та яким чином не вжиття даного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі вищевикладеного, а саме зважаючи, що позивачем не доведено необхідність у застосуванні такого виду забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява є недоведеною, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

СуддяГ. Б. Супрун