Справа № 242/1214/18
Провадження № 2/242/774/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2018 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Переясловська Ю.А., розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Субєкта оціночної діяльності ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування звіту № 1240372_02082016_903 від 02.08.2016 р. про незалежну оцінку майна, -

ВСТАНОВИВ :

20 березня 2018 року до Селидівського міського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Субєкта оціночної діяльності ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування звіту № 1240372_02082016_903 від 02.08.2016 р. про незалежну оцінку майна.

Згідно з ч.1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 р. за № 2658-III (далі Закон), оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Згідно із ст. 9 Закону, положення (національні стандарти) оцінки майна є обов'язковими до виконання суб'єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Відповідно до ст. 12 Закону, звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Згідно із ст. 32 Закону, оцінювачі та суб'єкти оціночної діяльності несуть відповідальність за порушення вимог цього Закону в порядку, встановленому законами. Оцінювачі та суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема за недостовірність чи необ'єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Статтею 13 Закону передбачена процедура рецензування звітів про оцінку майна, яка полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Водночас,згідно з постановою ОСОБА_3 Верховного Суду у справі за № 914/881/17 від 13.03.2018 р., ОСОБА_3 Верховного Суду прийшла до висновку про те, що за змістом статей 12, 33 Закону України від 12.07.2001 р. за № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання висновки та його дії стосовно реалізації своєї практичної діяльності з визначених питань, що унеможливлює здійснення судового розгляду справ у спорах про визнання такого звіту недійсним.

Відтак, як зазначає ОСОБА_4 палата Верховного Суду, чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необєктивність оцінки майна) ним своїх обовязків. При цьому, звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача з визначених питань і не може вважатися юридичним актом, нормативно-правовим актом чи актом ненормативного характеру (індивідуальним актом) будь-якого державного чи іншого органу або уповноваженої ним особи. Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, повязаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

ОСОБА_4 ОСОБА_3 Верховного Суду зазначає, що спори про визнання недійсним звіту про оцінку майна не можуть бути розглянуті у порядку будь-якого судочинства.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що дана позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що слід відмовити у відкритті провадження у справі.

Керуючись ч. 1 п. 1 ст.186 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Субєкта оціночної діяльності ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування звіту № 1240372_02082016_903 від 02.08.2016 р. про незалежну оцінку майна.

Копію ухвали разом із позовною заявою та всіма доданими до неї документами не пізніше наступного дня після її постановлення надіслати позивачу.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя