Справа № 500/6090/17
Провадження № 2/500/245/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2018 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Баннікової Н.В.

при секретарі Шлєхтенко О.В..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета позову, Ізмаїльський районний відділ головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, про позбавлення права користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення останнього права користування житловим приміщенням.

Свої вимоги мотивує тим, що їй належить житловий будинок № 11 по вул. Матроська у м. Ізмаїл Одеської області. Разом з нею у даному житловому приміщенні зареєстровано її сина відповідача ОСОБА_2 Останній проживав з позивачем, а згодом виїхав жити до м. Одеса. З цього часу в будинку позивач проживає одна, а відповідач не проживає і навіть не цікавиться життям позивача та утриманням будинку. Зазначила, що добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає, на підставі чого просить позовні вимоги задовольнити, про що подала письмову заяву.

Представник відповідача подав до суду відзив на позов, згідно якому відповідач частково не визнає обставини по справі, позовні вимоги визнає. Просить розглядати справу у його відсутність. Зокрема, у відзиві суду пояснив, що позивач сама вигнала відповідача у грудні 2016 р. з вказаного будинку, і він мешкав періодично у родичів, періодично у друзів. Усі належні йому речі, при цьому, залишилися у будинку позивача, доступу до яких остання не надавала. Крім того, у січні 2017 року було передано ОСОБА_1 кошти в сумі 1 000,00 доларів США, а у вересні 2017 року відповідачем було перераховано на рахунок позивача кошти в сумі 49 000,00 грн., до грудня 2016 року відповідачем було поліпшено житлові умови у будинку шляхом здійснення ремонту, придбання меблів, встановлення охорони тощо.

Третя особа в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва на нерухоме майно № 472 від 19.06.2012 р. житловий будинок за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Матроська, 11 належить позивачу ОСОБА_1 (а.с.8).

У житловому будинку з 23.11.2001 року на правах члена сім'ї власника житлового будинку зареєстровано відповідача ОСОБА_2 (а.с.10).

Дата реєстрації відповідача підтверджується довідкою відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 24.11.2017 р. (а.с.13)

Як не заперечує відповідач, у вказаному житловому будинку він не проживає з грудня 2016 року по теперішній час.

Спірний житловий будинок належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та Главою 32 ЦК України.

Відповідно до вимог ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, згідно ч.1 ст.156 ЖК України.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Дана обставина визнана відповідачем та у суду не має сумніву щодо достовірності цієї обставини та добровільності її визнання. Інші обставини по справі судом не встановлювались та перевірка їх доказами не проводилась, оскільки останні не стосуються предмету позову.

Керуючись ст.ст.150, 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України, ст.ст.12, 13, 77-80, 81, 82, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета позову, Ізмаїльський районний відділ головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про позбавлення права користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії КК 721479, виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 25.10.2001 р., ІПН НОМЕР_1, адреса фізичної особи: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Матроська, 11), таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, будинком № 11 по вул. Матроська у м. Ізмаїл Одеської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області.

Повний текст рішення буде виготовлено 04.04.2018 р.

Суддя: ОСОБА_3