АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2018 року

місто Київ

справа №760/17094/17

провадження №22-ц/796/2013/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних

справ:

головуючого судді - Кулікової С.В.,

суддів - Кравець В.А., Лапчевської О.Ф.

за участю секретаря - Осінчук Н.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_6

відповідачі - ОСОБА_1, ОСОБА_2, приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Сохацький Ігор Семенович

розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва у складі судді Усатової І.А. від 6 жовтня 2017 року про забезпечення позову у справі про визнання недійсним договорів та витребування майна з чужого незаконного володіння,-

встановив:

У вересні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання недійсними договору іпотеки, укладеного 16 грудня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, договору про задоволення вимог іпотека держателя, укладеного 22 квітня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 415/10000 частин квартири АДРЕСА_1, а також визнання незаконним та скасування рішення приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Сохацького І.С. про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1.

5 вересня 2017 року представник ОСОБА_6 - ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, в обґрунтування якої зазначає, що договори іпотеки від 16 грудня 2016 року та договір та про задоволення вимог іпотекадержателя від 22 квітня 2017 року було укладено відповідачами для позбавлення його права власності на частину квартиру.

Ухвалою суддіСолом'янського районного суду міста Києва від 5 жовтня 2017 року відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 6 жовтня 2017 року заяву задоволено, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу скасувати, покласти на позивача у справі витрати, понесені на апеляційне оскарження ухвали.

Відповідач посилається на невідповідність ухвали суду головним принципам судочинства, яке базується на змагальності сторін та здійсненні оцінки поданих доказів, оскільки суд не пересвідчився у існуванні реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог у справі, до початку її розгляду.

Крім того, відповідач вважає, що застосований вид забезпечення не є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України від 2 червня 2016 року №1402- VІІІ "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць) , та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Належним чином повідомлені про день та час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 та приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Сохацький Ігор Семенович (а.с.140, 141), у судове засідання не з'явились, клопотання про відкладення судового розгляду не подали, тому відповідно до положень ст. 372 ЦПК України, колегія суддів провела судове засідання у відсутність відповідачів.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, відповідача ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, представника позивача ОСОБА_5, який просив залишити ухвалу суду без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву представника ОСОБА_6 - ОСОБА_5 про забезпечення позову, суд виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції ґрунтується на нормах процесуального права.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України в редакції, що діяла на час постановлення ухвали, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи по забезпеченню позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України в редакції, що діяла на час постановлення ухвали, позов дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та заборони вчиняти певні дії.

Частиною 3 статті 152 ЦПК України, в редакції, що діяла на час постановлення ухвали, визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У п. 4 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, у заяві представник позивача, як на підстави забезпечення позову, посилається на те, що спірна квартира була передана по договору про задоволення вимог іпотекодержателя без згоди позивача, як співвласника квартири. При цьому, власник квартири ОСОБА_2 у будь-який час може продати спірну квартиру.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог у справі, до початку її розгляду, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки в ухвалі суду від 6 жовтня 2017 року містяться лише обставини, що стосуються питання про забезпечення позову.

Також, не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали суду доводи відповідача про неспівмірність виду забезпечення із заявленими позивачем вимогами, оскільки предметом даного спору є договір іпотеки від 16 грудня 2016 року та договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 22 квітня 2017 року, якими було обтяжено та передано у власність квартиру АДРЕСА_1, а не лише її частину, а відтак такий вид забезпечення є розумним, співмірним та обґрунтованим.

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно задовольнив заяву представника позивача про забезпечення позову, тому підстав для скасування ухвали суду та задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 376, 379, 382, 383 ЦПК України, Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 6 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Дата виготовлення повного тексту постанови - 16 березня 2018 рік.

Головуючий: С.В. Кулікова

Судді: В.А. Кравець

О.Ф. Лапчевська