Справа № 147/1183/17
Провадження № 2/147/128/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2018 року Тростянецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина І.А.,

за участі секретаря Чудак Г.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Тростянець, Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що 03.05.2003 року померла його мати ОСОБА_3. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну ділянку розміром 1,91ум.кад.га, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району, яке належало спадкодавцю на підставі сертифікату серії ВН №046035, виданого 21.08.1997 року, який на даний час втрачено, про що наявне оголошення в газеті.

Спадкоємцем щодо майна померлої являється позивач по справі. Інші спадкоємці відмовились від спадщини на користь позивача. Він вчасно прийняв спадщину, вступивши в управління спадковим майном.

Звернувшись з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, отримав відмову в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів.

В зв`язку з цим позивач ОСОБА_1 змушений звернутись до суду з вимогою про визнання за ним права на земельну частку(пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району Вінницької області, що належала ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не зявився, однак надав на адресу суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримує, просить задовольнити та просить справу заслухати в його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району Вінницької області в підготовче судове засідання не з`явились, однак надали до суду заяву, в якій просили справу заслухати в їх відсутності, позовні вимоги визнають та не заперечують проти визнання права власності на спадкове майно померлої за її сином ОСОБА_1

Визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини:

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ОЛ №178510, виданого 05.05.2003 року Протопопівською сільською радою Олександрійського району Кіровоградської області, ОСОБА_3 померла 03.05.2003 року (а.с.5).

Родинний звязок позивача з померлою підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯС №215448 від 16.11.1948 року, виданим на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому в графі мати записана ОСОБА_3Г.(а.с.6).

Довідкою №564 від 07.11.2017, виданою виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району Вінницької області встановлено, що ОСОБА_3 до 1984 року була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2. З 1984 року по день смерті була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3.

Спадкоємцем після її смерті являється син ОСОБА_1, який фактично вступив в управління спадковим майном, доглядав господарство, проводив невеликі ремонти. Інші спадкоємці відмовились від спадщини в частині земельної ділянки. До складу спадкового майна входить право на земельну частку(пай) посвідчене сертифікатом ВН №046035 від 21.08.1997 року. (а.с.7).

Позивач звернувся до суду з вимогою про визнання за ним права на спадкове майно ОСОБА_3, а саме земельну частку(пай), розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району, оскільки правовстановлюючі документи на дану земельну ділянку втрачені.

Належність права спадкодавцеві ОСОБА_3 на земельну частку(пай) посвідчену сертифікатом серії ВН №046035 від 21.08.1997 року підтверджено наступними доказами:

довідкою №564 від 07.11.2017 року зазначено, що відповідно до записів у погосподарських книгах сільської ради за 1967-1969 роки ОСОБА_3 працювала в місцевому колгоспі «Іскра» с.Верхівка Тростянецького району Вінницької області та включена до списку, який додавався до державного акту на право колективної власності. Згідно інформації виконкому ОСОБА_2 сільської ради дійсно за ОСОБА_3 закріплена земельна ділянка(пай) і згідно схеми поділу земельних ділянок за №675 площею 2,18 ум.га. на території ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району Вінницької області.(а.с.7,14);

випискою з погосподарської книги за 1967-1969 роки, в якій зазначено, що ОСОБА_3 працювала в колгоспі «Іскра» різноробочою.(а.с.15);

Архівною довідкою №249 від 08.11.2017 року виданою КУ «Тростянецький районний трудовий архів» в якій зазначено, що в книгах обліку трудового стажу працівників АКПП «Іскра» с.Верхівка є дані про нарахований трудовий стаж ОСОБА_3 за 1945-1968 роки(а.с.16,17);

Відповіддю Відділу у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області підтверджено, що ОСОБА_3 була включена до списку, який додавався до Державного акта на право колективної власності на землю колишнього КСП «Іскра» с.Верхівка та отримала Сертифікат на право на земельну частку(пай) серії ВН №046035 від 21.08.1997 року(а.с.10).

З оголошення, надрукованого в газеті «Тростянецькі вісті» від 21.07.2017 року підтверджено, що оригінал Сертифіката на право на земельну частку(пай) серії ВН №046035 від 21.08.1997 року втрачено(а.с.12).

Позивач ОСОБА_1 вчасно прийняв спадщину, вступивши в управління спадковим майном, що відповідно до ст.549 ЦК УРСР (в ред.1963 року) являється фактом прийняття спадщини.

Інші спадкоємці, а саме ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовились від своєї частки спадщини, про що в матеріалах справи наявні відповідні заяви(а.с.30,34).

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

З відповіді №764/02-14 від 10.11.2017 року завідуючої Тростянецької державної нотаріальної контори ОСОБА_6 випливає, що ОСОБА_1 за відсутності правовстановлюючих документів, тобто оригіналу Сертифіката на право на земельну частку(пай), не має змоги оформити свої спадкові права через нотаріальну контору(а.с.9).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно із ст. 1216 ЦК Ураїни, спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пунктом 3.5 ОСОБА_7 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4- 13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказано, що «Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз»яснень, викладених у пунктах 10,11 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в судовому засіданні встановлено, що позивач має право на спадщину після смерті ОСОБА_3, за таких умов позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 328,392,1216,1225,1268,1269,1276 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 200,211,247,259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, в порядку спадкування право на земельну частку(пай), розміром 1,91ум.кад.га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району Вінницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_3, померлій 03 травня 2003 року, на підставі сертифікату серії ВН №046035, виданого 21.08.1997 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя