справа № 208/4695/17
№ провадження 2/208/688/18
14 березня 2018 р. м. Кам'янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Івченко Т.П., при секретарі Стомаченко О.В.,
розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: відділ реєстрації адміністрації Заводського району Камянської міської ради «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням», -
У серпні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа: відділ реєстрації адміністрації Заводського району Камянської міської ради «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням», просила суд визнати ОСОБА_2, 18.02.1990 народження, який є її колишнім чоловіком, таким, що втратив право користування квартирою № 56 в будинку № 41 по вул. Айвазовського у м. Камянське Дніпропетровської області.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріально 27.12.2012 року. З відповідачем ОСОБА_2 зареєструвала шлюб 01.11.2013 року, який розірваний заочним рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 17.03.2016 року. Відповідач починаючи з 2015 року у спірній квартирі не проживає. На даний час в квартирі зареєстрованими є, зокрема, позивач, відповідач ОСОБА_2, 18.02.1990 народження, та їх спільна дитина ОСОБА_3. Відповідач ОСОБА_2 не проживає у квартирі, проте, добровільно з реєстрації не знімається. Враховуючи що реєстрація відповідача за вказаною адресою, тягне за собою необхідність позивачку нести витрати за оплату комунальних послуг за відповідача, який фактично ними не користується, позбавляє її можливості отримати субсидію, розпорядитися своєю власністю, прохає зняти відповідача з реєстрації, як особу, що більш 1 року не проживає у спірній квартирі.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.130 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена відповідачеві на останню відому суду адресу і в силу ст.131 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає причини неявки відповідача неповажними; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача, згідно вимог ст. 280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.
В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.
Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно договору купівлі-продажу квартири від 27.12.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_5 придбала квартиру АДРЕСА_2 (а. с. 10).
01.11.2013 року між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджено свідоцтвом (а.с. 8), в звязку із чим судом встановлено відсутність між сторонами щодо спору про право на спірну квартиру, як придбану позивачкою до шлюбу із відповідачем.
Згідно акту про непроживання від 21.08.2017 року № 1475, виданого КП КМР «УКОЖФ», відповідач ОСОБА_2 не проживає у квартирі з 2015 року (а. с. 15).
Крім того, як встановлено, Заочним Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.03.2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний. Зазначене рішення набрало законної чинності 28.03.2016 року (а.с. 9).
Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира або інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, реєстрацією є внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідач в спірній квартирі з реєстраційного обліку не знятий, комунальні платежі не сплачує, що перешкоджає власнику в здійсненні нею права користування та розпорядження нерухомим майном, отримання соціального захисту, з підстав утримання позивачкою малолітньої особи доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Реєстрація відповідача за вказаною адресою заважає власнику в повній мірі і на власний розсуд користуватись належним їй майном, до того ж завдає збитків матеріального характеру.
Таким чином в судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2, 18.02.1990 народження, в квартирі АДРЕСА_1 не проживає, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 317, 319, 383, 391 ЦК України, ст. 12, 81, 141, 263-265, 268, 280 (в редакції станом на 15.12.2017 року) ЦПК України, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 47 Конституції України суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: відділ реєстрації адміністрації Заводського району Камянської міської ради «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням», - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування квартирою № 56 в будинку № 41 по вул. Айвазовського у м. Камянське Дніпропетровської області, зняв ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, із реєстраційного обліку за адресою: у квартирі АДРЕСА_1.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:
на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Згідно до 15.5) Перехідних положень ЦПК України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
15.8) оприлюднення інформації щодо справи, визначеної цією редакцією Кодексу, на офіційному веб-порталі судової влади України здійснюється в порядку, визначеному Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.
Суддя Івченко Т. П.