Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1468/17
Провадження № 2/321/46/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2018 року смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Олійника М.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Засько О.А.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 68697,04 грн., посилаючись на те, що ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав заяву № б/н від 06 вересня 2010 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Банк свої зобов'язання за Договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.У зв'язку із порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31 липня 2017 року має заборгованість у розмірі 68697,04 грн., яка складається з наступного: 2726,69 грн. - заборгованість за кредитом, 58397,87 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3825,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 3247,48 грн. - штраф (процентна складова), яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судовий збір.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не з'явилася, але до суду надала заяву з клопотанням справу слухати при її відсутності, підтримує позовні вимоги на підставах викладених у позовній заяві, за заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що вважає завищеними проценти, які банк йому нарахував. Також пояснив, що не погашав заборгованість через брак коштів.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Так, згідно ст. 1054 ЦК України, За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 526 ЦК України, Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до укладеного договору б/н від 06 вересня 2010 року, відповідач отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача в заяві.(а.с.6-7)

Відповідно до Умов і правил надання банківських послуг, укладений договір складався із письмової заяви позичальника, умови кредитування, Умов і правил надання банківських послуг та Тарифів (а.с. 8-31).

Факт ознайомлення із Умовами і Тарифами кредитування, отримання відповідачем ОСОБА_1 про умови кредитування, Умов і правил надання банківських послуг та Тарифів банку за вищевказаним кредитним договором і згода відповідача на отримання банківських послуг, а відтак, і укладення кредитного договору, підтверджується особистим підписом відповідача (а.с. 6-7).

Умовами спірного договору, а саме пунктом 2.1.1.12.6.1. передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності, у разі виникнення прострочених зобов'язань за борговими зобов'язаннями на суму від 100 грн., внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

У той самий час, згідно з пунктами 2.1.1.7.6 кредитного договору сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності при допущені клієнтом строків платежів по кожному із грошових зобов'язань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів.

Позивачем надані належно завірені копії вищевказаних документів.

Відповідач ОСОБА_1 не виконав зобов'язань за кредитним договором та відповідно до наданого розрахунку заборгованості (а.с. 4-5), станом на 31 липня 2017 року має заборгованість у розмірі 68697,04 грн., яка складається з наступного: 2726,69 грн. - заборгованість за кредитом, 58397,87 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3825,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 3247,48 грн. - штраф (процентна складова).

Розрахунок заборгованості за кредитом, по процентам за користування кредитом, за пенею та комісією, що наданий позивачем, обґрунтований наявними у справі доказами, оформлений належним чином у відповідності до законодавства, здійснений згідно умов кредитного договору в межах заявлених позовних вимог, Банком враховано період порушення відповідачем умов договору.

Проте, суд вважає, що одночасне стягнення пені та штрафів призведе до подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, виходячи з такого.

За змістом ст. 611 ЦК України У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2ст. 549 ЦК України)

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3ст. 549 ЦК України).

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Такого висновку дійшов Верховний Суд України, виклавши правову позицію із цього питання, зокрема у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15.

Враховуючи вищевикладене, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

З мотивів, викладених вище, суд приходить до висновку, позовні вимоги в частині стягнення штрафів у розмірі 500 грн. і 3247,48 грн. задоволенню не підлягають.

Отже, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача грошових коштів за договором кредиту підлягають задоволенню частково, а саме: підлягає стягненню заборгованість, що складається з: 2726,69 грн. - за кредитом; 58397,87 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3825,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а всього: 64949,56 грн.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору. Враховуючи, що позовні вимоги були судом задоволені частково, у розмірі 94% від заявлених позовних вимог, тому з відповідача підлягають стягненню витрати, які поніс позивач на сплату судового збору, у розмірі пропорційно задоволеним вимогам, а саме: 1504 грн. (що становить 94% від 1600,00 грн.).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265, 268 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» який знаходиться за адресою: м.Київ вул. Грушевського,1Д до ОСОБА_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, (р/р №3111, МФО 305299, ) заборгованість за кредитним договором б/н від 06 вересня 2010 року в сумі 64949,56 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1504 грн., а всього в сумі - 66453 (шістдесят шість тисяч чотириста п'ятдесят три) грн. 56 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення суду складено 26 березня 2018 року.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області М.Ю. Олійник