Постанова

Іменем України

26 березня 2018 року

м. Київ

справа № 308/9345/14-ц

провадження № 61-8297св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідачі: публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», ОСОБА_6,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», ОСОБА_6 про визнання правочину недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області у складі судді Собослоя Г. Г. від 22 грудня 2017 року

ВСТАНОВИВ :

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк»), ОСОБА_6 про визнання договору наступної іпотеки, укладеного 5 травня 2008 року між закритим акціаонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_6, недійсним.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у складі судді Івашкович І. І. від 25 липня 2014 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 14 серпня 2014 року, 11 год. 00 хв. Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією заяви та копіями доданих до неї документів надіслано учасникам судового розгляду.

Відкриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив із того, що справа підсудна Ужгородському міськрайонному суду Закарпатської області. Форма і зміст поданої заяви відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 22 грудня 2017 року у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 липня 2014 року відмовлено з підстав, передбачених пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України.

Апеляційний суд, відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6, виходив із того, що остання у наданий їй строк не виконала вимоги ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 14 листопада 2017 року, а саме не надала докази на підтвердження сплати судового збору за подання апеляційної скарги та поважності причин пропущення строку апеляційного оскарження.

У січні 2018 року ОСОБА_6 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення та передати справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд у порушення вимог частин першої та другої статті 121, частини другої статті 297 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи цим судом, не повідомив її про наявність ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 14 листопада 2017 року, копія зазначеної ухвали їй не направлялась, вона її не отримувала.

Апеляційним судом порушено її конституційне право на оскарження судових рішень у апеляційному порядку.

Відзив на касаційну скаргу учасники справи до суду не подали.

6 березня 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Судом установлено, що ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 14 листопада 2017 року апеляційну скаргу Яцків Т. М. залишено без руху, оскільки заявником пропущено строк на подання апеляційної скарги, не додано належних доказів поважності причин пропущення такого строку та не сплачено судовий збір, встановлено строк виконання ухвали до 14 грудня 2017 року.

Листом Апеляційного суду Закарпатської області від 14 листопада 2017 року копію ухвали від 14 листопада 2017 року надіслано на адресу ОСОБА_6 зазначену нею в апеляційній скарзі (а.с. 209).

Вказане відправлення згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення ОСОБА_6 отримала 21 листопада 2017 року (а.с. 210), однак докази на підтвердження сплати судового збору за подання апеляційної скарги та поважності причин пропущення строку на апеляційне оскарження не надала, тобто ухвалу суду не виконала.

Відповідно до вимог статей 121, 297 ЦПК України у редакції, чинній на час залишення апеляційної скарги без руху, суддя, встановивши, що апеляційну скаргу подано без додержання вимог статті 295 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення її без руху, про що повідомляє відповідну особу і надає строк для виправлення недоліків.

Якщо особа у встановлений строк виправить недоліки, скарга вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше скарга вважається неподаною та повертається суб`єкту звернення.

Згідно з положеннями статті 129 Конституції України однією з основоположних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

Отже, висновки суду апеляційної інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону та узгоджуються з нормами права, які судом правильно застосовані, а посилання касаційної скарги на те, що ОСОБА_6 не отримувала копію ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 14 листопада 2017 року про залишення апеляційної скарги без руху спростовується матеріалами справи.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 418 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 22 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Ю. В. Черняк