справа № 208/1161/18
№ провадження 4-с/208/17/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2018 р. м. Кам'янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, вирішуючи питання про відкриття провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_2,-

встановив:

28.02.2018 року до провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшла скарга ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_2, відповідно до якої скаржник прохає визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_2 в частині відкриття виконавчого провадження № 55396164, та, як наслідок, і усі наступні дії виконавця, вчиненні в рамках зазначеного виконавчого провадження; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 55396164.

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_1 зазначив, що у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_2 на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження № 55396164 про стягнення із скаржника на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості у розмірі 14799,88 грн. на підставі виконавчого напису нотаріусу № 1990, виданого 17.09.2017 року. Вважає дії приватного виконавця незаконими.

Згідно ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як вбачається з матеріалів скарги, скаржник ОСОБА_1 оскаржує дії приватного виконавця з приводу виконавчого напису нотаріуса, а не рішення суду.

Розділом VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням рішень» не регламентується процедура щодо прийняття скарг на дії державного виконавця з приводу виконання інших виконавчих документів, ніж рішення суду.

Відповідно до положень ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Так, згідно до п. 16 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів і визначення підсудності цивільних справ» спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом, вирішуються судом в порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачам, якщо однією із сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право у позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.

Згідно до аб. 7 п. 2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», визначено, що справи за позовами про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) належать до справ адміністративної юрисдикції

незалежно від суб'єкта звернення до суду (частина п'ята статті 82

Закону України "Про виконавче провадження") ( 606-14 ).

Крім того, згідно до ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Так, згідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо:заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Приймаючи до уваги ч. 9 ст. 10 ЦПК України, суд вважає, що у прийнятті скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_2, як такої що не повязана із будь-яким судовим рішенням, а повязана із виконанням виконавчого напису нотаріусу, та не підлягає розгляду в порядку ЦПК України, необхідно відмовити.

На підставі вищезазначеного та керуючись вимогами ст.ст. 10, 186, 447 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити у прийнятті скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_2, як такої що не підлягає розгляду в порядку ЦПК України.

Розяснити ОСОБА_1 право на звернення із адміністративним позовом, в порядку передбаченому ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно до 15.5) Перехідних положень ЦПК України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

15.8) оприлюднення інформації щодо справи, визначеної цією редакцією Кодексу, на офіційному веб-порталі судової влади України здійснюється в порядку, визначеному Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Суддя Івченко Т. П.