Справа № 307/3049/17
Провадження № 2/307/382/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2018 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Розман М.М., при секретарі Цех Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що вона є власницею житлового будинку, відповідно до свідоцтва про право на спадщину, що розташований смт.Солотвино, вул.. Пушкіна, 15, Тячівського району Закарпатської області. Разом з цим в даному будинку зареєстрована її сестра відповідачка ОСОБА_2, хоч з 2003 року в ньому не проживає. На даний час місце знаходження відповідачки не відоме, так як з того часу вона жодного разу не приїзджала додому і не телефонувала

Просить визнати відповідачку ОСОБА_2 такою, що втратила право на проживання та користування житловим приміщення, а саме житловим будинком, що розташований в смт.Солотвино по вул.. Пушкіна, 15, Тячівського району Закарпатської області Позивачка та її представник в судове засідання не зявилися, так як представник позивачки подав заяву про розгляд справи в їх відсутності, позов підтримують повністю та просять позов задоволити, а тому суд в порядку ст. 223 ч.1 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, хоч належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, а тому суд в порядку ст. 223 ч.1 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ст. 247 ч.2 ЦПК України , у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб , які беруть участь у справі , фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини справи суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власницею житлового будинку, що розташований в смт.Солотвино, вул.. Пушкіна, 15, Тячівського району, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14 лютого 2017 року, посвідченого дежавним нотаріусом Тячівської державної нотаріальної контори та зареєстрованимв реєстрі за №2-234 ( а.с. 7).

В даному будинку відповідачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 з 2003 року та по теперішній час не проживає, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов та довідкою виконкому Солотвинської селищної ради від 13.12.2017 року за №2230 ( а.с.11,12-13).

Згідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Гарантуючи захист права власності , закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16 , 386 , 391 ЦК України.

Обєктом власності особи може бути , зокрема , житло-житловий будинок , садиба , квартира ( ст.ст. 379 , 382 ЦК України).

Права власника жилого будинку , квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України , які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання , проживання членів сімї , інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав , передбачених законом.

Відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік , якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як встановлено в судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 не проживає у належному позивачці житловому будинку №15 по вулиці Пушкіна в смт.Солотвино, Тячівського району Закарпатської області, України понад один рік і будь-яких поважних причин, які б перешкоджали їй проживати у даній квартирі не наведено, а тому її слід визнати такою, що втратила право на проживання в квартирі, що належить позивачці. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на позивачку.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 77, 81, 223, 247, 265 ЦПК України , ст. 41 Конституції України , ст.ст. 16 , 379 , 382 , 383 , 386 , 391, 405 ЦК України , ст. 150 ЖК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_5 України, такою, що втратила право на житло в будинку №15, по вулиці Пушкіна, Тячівського району Закарпатської області , України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області в 30-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Головуючий: М.М.Розман