Справа № 366/244/18
Номер провадження 2-о/366/6/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
7 березня 2018 року смт. Іванків
Іванківський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Слободян Н.П.,,
за участю секретаря судового засідання Мартовицької Н.Є.,
заявника ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Вишгородське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області про встановлення факту проживання у визначеному місці,
В СТ А Н О В И В:
Заявник звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення (факту постійного проживання у визначеному місці), в якій вказує, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Берегово Ленінського району АР Крим. В дитинстві переїхав із батьками на проживання до смт. Поліське Київської області. З 05.10.1985 року він розпочав трудову діяльність, влаштувавшись трактористом на Поліський льонозавод. Потім кілька разів міняв місце роботи, шукаючи кращі умови праці. Станом на 26.04.1986 року він проживав по місцю постійної реєстрації в АДРЕСА_1 . За вказаною адресою він проживав фактично з 29.09.1976 року по 11.08.1989 року до зміни свого місця проживання АДРЕСА_2 . За вказаною адресою проживає з сім`єю і на даний час. В смт. Поліське разом з ним проживала його мати ОСОБА_2 , яка 21.10.1992 року виїхала на інше місце проживання за межі Київської області. У зв`язку з тим, що на момент аварії на ЧАЕС і в наступні роки він проживав в смт. Поліське, територія якого зазначала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи (зона безумовного (обов`язкового) відселення, його визнано потерпілим від аварії на ЧАЕС і видано посвідчення серії НОМЕР_1 (категорія 2). 15.08.2017 року заявник подав до Вишгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області заяву про призначення пенсії зав віком зі зниженням пенсійного віку, як потерпілому 2 категорії (згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Йому була надано відповідь від 16.08.2017 року, за якою відмовлено у праві виходу на пенсію зі зниженням пенсійного віку, так як, на думку управління, у нього відсутні документи, що підтверджують факт його проживання (роботи) в смт. Поліське з 26.04.1986 року по 01.01.1993 року. Заявник звертався письмово до Іванківського районного сектора Управління державної міграційної служби України в Київській області з проханням надати інформацію про час його проживання в смт. Поліське Київської області на час аварії на ЧАЕС, але отримав відповідь, що такі дані відсутні. В архівному відділі також відсутні такі дані. Факт його проживання в смт. Поліське можуть підтвердити свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Відновити втрачені документи про час його реєстрації в смт. Поліське до 11.08.1989 року заявник не має можливості. Встановлення факту проживання в смт. Поліське в період з 26.04.1986 року по 11.08.1989 року необхіден йому для виходу на пенсію зі зниженням пенсійного віку.
У судовому засіданні заявник заяву підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити з підстав викладених в ній, додатково суду пояснив, що він з батьками ще у 1976 році переїхав проживати в смт. Поліське, де ходив до школи, навчався в СПТУ № 1 з 1981-1983 років, потім працював у смт. Поліське на швейній фабриці (у 1984 році), і в сільгосптехніці. У 1985 році три місяці за направленням військомату навчався у Катюжанському ПТУ на водія. У 1985 році прийшов працювати на Поліський льонозавод, звідки звільнився 22.04.1986 року. Сталася аварія, він хворів, тому не працював. З 1987 року став працювати у райсоюзі. Весь цей час проживав у смт. Поліське по 31.07.1989 року, коли з вагітною дружиною переїхав за направленням на переселення у Сумську область. В армії на служив по хворобі. Фактично він мав право і на отримання статусу ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС, бо працював у Поліському рай союзі, але не збереглися шляхові листи. Він отримав у Сумській ОДА посвідчення евакуйованого, яким користується і дотепер.
Представник заінтересованої особи у судове засідання не з*явився. Про день і час слухання справи повідомлено вчасно, належним чином. Про причини неявки суд не повідомили, відзиву на заяву не подали.
Розглянувши подані заявником документи і матеріали, заслухавши пояснення заявника, свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.
Судом встановлено, відповідно до довідки Іванківського районного сектору УДМСУ в Київській області №Р-46 від 20.06.2017 р. ОСОБА_1 згідно талонів архівної адресно-довідкової картотеки був прописаний за адресою АДРЕСА_1 і вибув звідти 11.08.1989 року З якого часу він там був зареєстрований дані відсутні.
З паспорта матері заявника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 виданого 03.09.1991 року, вона була прописана за адресою АДРЕСА_1 до 21.10.1992 року.
З трудової книжки НОМЕР_3 ОСОБА_1 з 05.10.1985 року по 05.12.1985 року та з 25.03.1986 року по 22.04.1986 року працював у Поліському льонозаводі, з 07.05.1987 року по 18.08.1987 року працював в Поліському АТП Київської облспоживспілки, з 08.09.1987 року по 01.03.1988 у в Поліському РМККО, з 12.04.1988 року по 31.07.1989 року в Поліському РДРСУ. Всі ці підприємства знаходились в смт. Поліське Київської області.
Крім того, з військового квитка заявника вбачається, що він був прийнятий на облік Поліським РВК 06.06.1985 року, і знятий з цього обліку 03.08.1989 року. На облік Конотопським міськвоєнкоматом Сумської області взятий на облік 01.09.1989 року.
Заявнику Сумською ОДА 27.10.1993 року було видане посвідчення громадянина, який постійно проживав у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття рішення про відселення (розпорядження Ради Міністрів УРСР від 28.06.1989 року № 224), 2 категорії, серія НОМЕР_1 . Зазначене посвідчення ніким не скасовувалось і не приймалось рішення про його вилучення з будь-яких підстав. Відповідно є дійсним, як і пільги, право на яких дає це посвідчення.
Коли заявник звернувся у Вишгородське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області за призначенням пенсії зі зниженням пенсійного віку, який потерпілий 2 категорії і такий, що проживав станом на 01.01.1993 року у зоні безумовного (обов`язкового відселення не менше 2 років), йому було листом № 33 від 16.08.2017 року відмовлено у оформленні такої пенсії, оскільки за наявними документами він прожив (пропрацював) у зазначеній зоні 2 роки 1 місяць 6 днів: зазначено, що початкова величини зниження пенсійного віку становить 4 роки, та додатково 1 рік за кожний рік проживання, роботи, але не більше 9 років. Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали, або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31.07.1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.
У зв`язку з обставинами наведеними вище, заявник змушений звернутись до суду про встановлення факту, що має юридичне значення (факту постійного проживання у визначеному місці).
Відповідно до ст. 234 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Заявник постійно проживав в смт. Поліське Київської області на час аварії на ЧАЕС 26.04.1986 року по 11.08.1989 року ( остання дата підтверджена інформацією, наданою Іванківським РС УДМС України в Київській області вих. № Р-46 від 20.06.2017 року).
Вказане твердження підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які надали по справі обґрунтовані та належні пояснення, які не суперечать підставам зазначених в заяві та поясненням заявника. ОСОБА_5 підтвердила, що, проживаючи по сусідству із заявником ( АДРЕСА_3 , працювала на заводі в смт. Поліському, де з 1984 року працював і заявник. У 1989-1990 році він одружився і виїхав з дружиною з смт. Поліське). ОСОБА_4 підтвердив, що заявник ходив у школу в смт. Поліське разом з його старшим братом. Жив на АДРЕСА_1 на момент аварії на ЧАЕС. У 1989 році отримав ордер на переселення із забрудженої зони і виїхав з смт. Поліське. У с. Мар*янівка Поліського району переїхав вже у 2012-21013 роках.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги підлягають задоволенню.
Згідно до ч .2ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Таким чином, встановлення даного факту проживання у визначеному місці надає правові підстави заявнику для реалізації його права виходу на пенсію зі зниженням пенсійного віку, оскільки з моменту аварії на ЧАЕС (26.04.1986 року) і до 11.08.1989 року він прожив у смт. Поліському Київської області, яке відноситься до зони безумовного (обов`язкового) відселення 3 роки 3 місяці і 21 день.
На підставі викладеного ст.ст. 10,11,57-60,88,212,213 215,218,223, 294 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Вишгородське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області про встановлення факту проживання у визначеному місці задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Берегово Ленінського району АР Крим, у смт. Поліське Київської області в період з 26 квітня 1986 року по 11 серпня 1989 року.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Київської області шляхом подачі у тридцяти денний строк з дня складення повного тексту рішення (07.03.2018 року).

Суддя