Справа № 405/2331/17
Провадження №2/405/563/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2018 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з даним позовом, вказавши на його обґрунтування, що він (позивач) знаходився у шлюбних відносинах з відповідачем ОСОБА_2, та під час перебування у шлюбі з відповідачем у них народилося двоє дітей - сини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Також вказав, що у зв'язку з погіршенням взаємовідносин з відповідачем, з весни, 2015 року вони припинили проживати однією сім'єю, відповідач почала зловживати спиртними напоями, утворила нову сім'ю з іншим чоловіком, при цьому, рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.09.2015 року шлюб з відповідачем було розірвано, та крім того, даним рішенням суду було також стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей. Окрім того, позивач зазначив, що після розірвання шлюбу з ОСОБА_2 діти постійно проживають разом з ним (позивачем) та фактично повністю знаходяться на його утриманні, так як відповідач не виконує рішення суду та аліментів на утримання дітей не сплачує. Більш того, всі питання щодо виховання синів, їх розвитку також вирішує він (позивач) самостійно, а саме: забезпечує їх фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечує їх належне утримання, а також належні умови для проживання, всебічного розвитку, одноособово займається їх вихованням, підготовкою до самостійного життя, та, крім того, намагається компенсувати синам відсутність материнської уваги, відновити комфорт їх психологічного стану, при цьому, відповідачу з його (позивача) боку ніколи не чинилися перешкоди у спілкуванні з синами, разом з тим, відповідач з весни, 2015 року повністю припинила виконувати будь-які батьківські обов'язки, з дітьми не спілкується, фактично не здійснила жодної спроби зустрітися з ними, налагодити родинні стосунки, не вітає дітей з днем народження, не цікавиться їх здоров'ям, навчанням, розвитком, не надає допомоги на їх лікування та оздоровлення, при цьому, демонструючи свою байдужість до долі дітей, відповідач жодного разу не з'явилася до дошкільного навчального закладу, який відвідують діти, та які, в свою чергу, фактично не пам'ятають відповідача, як свою матір, не мають до неї родинних почуттів та не заперечують проти позбавлення її (ОСОБА_2.) батьківських прав.

З огляду на викладене вище, позивач вважає, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню до дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та з посиланням на п. 2 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 165 СК України, позивач просив позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав щодо малолітніх дітей - синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до п. 9 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, яка набрала чинності 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, на підставі чого, та враховуючи, що провадження у справі відкрито до набрання чинності редакцією Закону, суд продовжив розгляд зазначеної справи за правилами ЦПК України, в редакції Закону № 2147- VIII від 03.10.2017 року.

Позивач ОСОБА_1 та в його інтересах представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги про позбавлення відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав щодо дітей - малолітніх синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, підтримали в повному обсязі з підстав, зазначених в позові, просили позов задовольнити. Додатково позивач ОСОБА_1 зазначив, що відповідач ОСОБА_2, коли почала зловживати алкогольними напоями, могла на декілька днів зникати з дому, покинувши дітей, разом з тим ним здійснювалися спроби вилікувати алкогольну залежність ОСОБА_2, однак це не давало позитивних результатів. Старша дитина - син ОСОБА_3 ще згадує відповідача, в той час як молодший ОСОБА_4 навіть її не пам'ятає. Крім того, вказав, що позов про позбавлення батьківських прав був поданий виключно в інтересах дітей. Крім того, представник позивача ОСОБА_5 додатково пояснив, що влітку, 2017 року, після пред'явлення даного позову до суду відповідач ОСОБА_2 приїжджала до своєї матері, однак дітей не відвідувала, при цьому, відповідач навіть зустрічалася із адвокатом з метою надання їй правової допомоги по даній цивільній справі, однак згодом знову зникла, крім того, зазначив, що відповідач веде асоціальний спосіб життя, створила нову сім'ю з іншим чоловіком, та постійного місця проживання не має.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, судом повідомлялася про час та місце судового розгляду, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання відсутні, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що відповідач, будучи обізнаною про наявність в провадженні суду зазначеного позову, за яким вона є відповідачем, що підтверджується поданою заявою від 22.08.2017 року про ознайомлення з матеріалами справи, не скористалася наданим їй правом на участь в судовому засіданні, надання суду пояснень чи заперечень проти позову, заявлення клопотань.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування міської ради міста Кропивницького в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, вважала доцільним позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Також представник зазначила, що сім'ю ОСОБА_4 знають з 2014 року, у 2015 році батько дітей ОСОБА_1 звертався до служби у справах дітей, з повідомленням про неналежну поведінку відповідача, яка уходить з дому, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя - на підставі чого представники Служби виїжджали за адресою проживання сім'ї ОСОБА_1 та проводили профілактичну роботу з відповідачем, попереджали про наслідки. У 2017 році позивач звернувся до Служби з проханням надати відповідний висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітніх дітей, надавши пакет документів, також позивач повідомив, що відповідач не проживає з сім'єю з 2015 року.

Заслухавши позивача та в його інтересах представника, представника третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, пояснення свідків, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює сімейні правовідносини, та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 16 липня 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.09.2015 року, яке набрало законної сили 06.10.2015 року, - розірвано.

Крім того, встановлено, що від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданим 02 вересня 2011 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за № 1573, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 виданим 05 липня 2013 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 1158, при цьому, батьками дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в свідоцтвах про народження зазначені: батько «ОСОБА_1» та мати «ОСОБА_2», також встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.09.2015 року, яке набрало законної сили 06.10.2015 року по справі № 405/5293/15-ц, окрім іншого, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, щомісячно, починаючи з 16.07.2015 року, аліменти у розмірі 1/3 частини її (заробітку) на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення сином ОСОБА_3 повноліття, а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_5 року, після чого продовжити стягнення аліментів щомісячно у розмірі 1/4 частини заробітку ОСОБА_2 до досягнення сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Відповідно до довідок про неотримання аліментів від 05.04.2017 року № 1215/8 та 1216/8, виданих Подільським ВДВС міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області, ОСОБА_1 не отримував аліменти від ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за період з 01.01.2016 року по 01.07.2016 року, та за період з 01.07.2016 року по 01.01.2017 року. Згідно з виконавчого листа № 405/5293/15-ц, який виданий 07.09.2015 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти у розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу) на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення сином ОСОБА_3 повноліття, а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_5 року, після чого щомісячно у розмірі 1/4 частини заробітку ОСОБА_2 до досягнення сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 року, починаючи з 16 липня 2015 року.

Відповідно до довідки № 189 від 29 березня 2017 року, виданої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, Квартальним комітетом № 2 Подільського району м. Кропивницького, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_10, дружина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_11, яка не проживає за даною адресою з 01 квітня 2015 року. Діти знаходяться на утриманні батька.

Згідно з довідкою дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 69 «Кристалик» комбінованого типу від 15.03.2017 року № 8/01-14а, дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які відвідують ДНЗ № 69 м. Кропивницького, приводить до дитячого садка і забирає батько та бабуся дітей, які регулярно відвідують батьківські збори. Мати участі у виховному процесі дітей не приймає. За період перебування дітей в закладі, мама в садочок не приходила.

Відповідно до довідки комунального закладу «Амбулаторія загальної практики - сімейної медицини» управління охорони здоров'я Кіровоградської міської ради від 28.03.2017 року № 405, в районі обслуговування амбулаторії за адресою АДРЕСА_1 мешкає сім'я ОСОБА_4; батько ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 З 2015 року ОСОБА_1 виховує дітей один, так як мати дітей ОСОБА_2 залишила дітей і виїхала в Росію. З приводу захворювань дітей та профілактичних оглядів в амбулаторію звертався батько ОСОБА_1, про що є записи в амбулаторних картках дітей.

Крім того, факт ухилення відповідача ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов'язків, а також проживання її окремо від дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3, та проживання останніх та перебування їх на утриманні батька ОСОБА_1 підтверджується письмовими заявами сусідів від 29.03.2017 року: ОСОБА_6, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_7, який проживає за адресою: АДРЕСА_3, ОСОБА_8, яка проживає за адресою: АДРЕСА_4, підписи яких засвідчені головою «Квартального комітету № 2 Подільського району м. Кропивницького» ОСОБА_9

При цьому, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_6 пояснили, зокрема, свідок ОСОБА_8 пояснила, що знайома з позивачем ОСОБА_1 протягом 29 років, оскільки живуть по сусідству та товаришують весь цей час, при цьому, відповідач ОСОБА_2 проживала не довго з ОСОБА_1, у зв'язку з чим вона (свідок) з відповідачем достатньо добре не знайома, Вказала, що діти, а це двоє хлопчиків: ОСОБА_3 6-ти років та ОСОБА_4 4-ох років, проживають разом з батьком ОСОБА_1, який здійснює догляд за дітьми, готує їм їжу, сам також займається домашнім господарством, та протягом останніх трьох років мати ОСОБА_2 не проживає з дітьми та на теперішній час її місце знаходження та перебування не відоме, крім того, за час проживання з дітьми остання не досить добре доглядала за синами. Свідок також охарактеризувала відповідача як безвідповідальну особу, в той же час позивач ОСОБА_1 є дуже відповідальним батьком, який самостійно займається вихованням, доглядом та харчуванням дітей.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що проживає по сусідству з позивачем ОСОБА_1, також знайомий і з відповідачем ОСОБА_2 Зазначив, що після народження другої дитини - сина ОСОБА_10 відповідач ОСОБА_2 почала вживати алкогольні напої, а три роки тому назад покинула дітей на батька - позивача по справі, та на даний час її місцезнаходження не відоме, при цьому, діти проживають з батьком ОСОБА_1, якому у вихованні дітей також інколи допомагають брат позивача та бабуся дітей, мати відповідача.

Відповідно до висновку виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 24.04.2017 року № 2239/49-05-24 орган опіки та піклування Кіровоградської міської ради, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 12.04.2017 року, вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, при цьому, встановлено, що шлюб між громадянами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано за рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.09.2015 року. Згідно з довідкою квартального комітету № 2 Подільського району м. Кропивницький від 29.03.2017 року № 189, діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають з батьком ОСОБА_1 по АДРЕСА_5 Мати дітей ОСОБА_2 з 01.04.2015 року за вказаною адресою не проживає. Діти знаходяться на утриманні батька. У своїх письмових заявах громадяни ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6 підтверджують, що мати дітей зловживає алкогольними напоями, веде асоціальний спосіб життя, у 2015 році пішла з дому, покинувши малолітніх дітей на чоловіка. Відповідно до довідки дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 69 «Кристалик» комбінованого типу від 15.03.2017 року № 7/01-14а, дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 приводить до дитячого садка і забирає батько, який регулярно відвідує батьківська збори. Мати участі у виховному процесі дітей не приймає, до садочку не з'являється. За довідкою комунального закладу «Амбулаторія загальної практики - сімейної медицини» управління охорони здоров'я Кіровоградської міської ради від 28.03.2017 року № 405 з приводу захворювань або профілактичних оглядів дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до медичної установи звертається їх батько ОСОБА_1 Мати ОСОБА_2 покинула сім'ю у 2015 році. Згідно з довідкою про неотримання аліментів Подільського ВДВС м. Кропивницького ГТУЮ у Кіровоградській області від 05.04.2017 року № 1215/8, 1216/8, ОСОБА_1 не отримував аліменти від ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за період з 01.01.2016 року по 01.07.2017 року.

Відповідно до ст.141, ч.ч.2,3 ст.150 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, при цьому батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до положень Сімейного кодексу України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків передбачено застосування правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальністю, і, зокрема, це позбавлення батьківських прав.

Статтею 164 СК України визначено виключний перелік підстав, за наявності яких, а також винної поведінки, - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав.

До таких підстав закон відносить наступні: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину проти дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі малолітньої (неповнолітньої) дитини.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що була підписана Україною 21 лютого 1990 року, ратифікована постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини, при цьому відповідно до ч.2 ст.9 Конвенції під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору.

Як на правову підставу для позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, позивач посилався на ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України).

Зокрема, ухилення від виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, позивач обґрунтовує тим, що відповідач, залишила дітей, разом з ним (позивачм) та, проживаючи окремо від них, самоухилилася від виконання батьківських обов'язків по вихованню дітей, не цікавиться їх життям, здоров'ям, розвитком, підготовкою до навчання, не приймає будь-якої участі у вихованні та житті дітей, в свою чергу, він (позивач) не перешкоджав відповідачу у її спілкуванні з дітьми, що свідчить про фактичну можливість, та, з іншого боку, вольове небажання відповідача матері дітей виконувати свої батьківські обов'язки, визначені законом, по відношенню до дітей.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до роз'яснень, викладених в п.п.15, 16 постанови Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3 позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного і об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, причому зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ч.1ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (Рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

З огляду на зазначене, судом під час судового розгляду справи встановлено, що відповідач ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітніх дітей - синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що є першоосновою розвитку особистості дітей, не піклуючись про фізичний та духовний розвиток дітей, їх підготовку до самостійного життя, не створюючи належних умов для природних здібностей дітей, поваги до їх гідності, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, хоча має реальну можливість для цього, так як іншого під час судового розгляду справи, - не встановлено, за відсутності, при цьому, з боку позивача будь-яких перешкод у спілкуванні з дітьми, оскільки такі в судовому засіданні судом також не встановлені і докази цьому відсутні, та прийняття участі у їх вихованні та виконання своїх батьківських обов'язків, визначених законом, по відношенню до дітей, що є самостійною підставою, визначеною п.2 ч.1 ст.164 СК України, для позбавлення батьківських прав відносно дітей.

Окрім того, судом відзначається, що батьківські обов'язки не заключаються лише в наданні матеріальної допомоги на утримання дітей, вони включають в себе також і материнську (батьківську) турботу та ласку, піклування про здоров'я дитини, її духовний, моральний та фізичний розвиток, навчання, спілкування з дитиною, разом з тим, зазначені складові батьківських обов'язків відповідачем не виконуються.

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги інтереси малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які є пріоритетом при розгляді даного спору, враховуючи також наявність обставин, з якими закон, що регулює сімейні відносини, пов'язує позбавлення батьківських прав, при цьому, під час розгляду справи судом було встановлено реальну юридичну і фактичну можливість відповідача ОСОБА_2, яка є матір'ю малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку, та наявність її (відповідача) вини у невиконанні батьківських обов'язків, відсутність перешкод з боку інших осіб, в тому числі позивача, для належного виконання відповідачем батьківських обов'язків, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з позбавленням відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 ЦПК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст.150, 155, 164, 165 СК України, Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст.77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року суд, постановою пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_15, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, відносно малолітніх дітей - синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_15, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_16, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Відповідно до п.п. 15.5 п.15 ч.1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, в редакції Закону України №2147- VІІІ від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова