Справа № 562/4564/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

"28" березня 2018 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

в особі: головуючого судді Кушніра О.Г.,

секретар судового засідання Парфенюк Т.А.,

учасники справи: представник позивача ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

представники відповідача-адвокати ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у підготовчому засіданні в м.Здолбунів Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Фермерського господарства «Імені Шевченка», Копитківської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, Здолбунівської міської ради Рівненської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, про визнання незаконним та скасування свідоцтв про право власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в:

У поданій 27 грудня 2017 року позовній заяві позивач ОСОБА_5 просить визнати незаконними та скасувати видані Фермерському господарству «Імені Шевченка» свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ 374029 від 27 грудня 2007 року на цілісний майновий комплекс магазину №39 «Дрібнооптовий» по вул. Зелена, 26а у м.Здолбунів, серії ЯЯЯ 374032 від 27 грудня 2007 року на цілісний майновий комплекс магазину №21 «Продтовари» по вул.Шевченка, 11 у м.Здолбунів, серії ЯЯЯ 374387 від 18 червня 2008 року на нежитлову будівлю ремонтної майстерні тракторної бригади по вул.Тракторна, 8 у с.Копиткове Здолбунівського району Рівненської області, серії ЯЯЯ 374388 від 18 червня 2008 року на нежитлову будівлю складу №1 та серії ЯЯЯ 374389 від 18 червня 2008 року на нежитлову будівлю зерноскладу по вул.Шевченка, 5з у с.Копиткове Здолбунівського району Рівненської області.

В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що він є співвласником майна пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства імені Шевченка на частку в розмірі 1910792 грн., що складає 52,21% пайового фонду, що підтверджується відповідними свідоцтвами про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

02 жовтня 2016 року під час проведення загальних зборів співвласників пайового фонду КСП імені Шевченка стало відомо, що на підставі підроблених витягів з протоколу №7 зборів співвласників майна (майнових паїв), що знаходяться в цілісному майновому комплексі і є спільною частковою власністю громадян колишніх членів реструктуризованого КСП імені Шевченка від 26 листопада 2007 року вказане вище спірне майно було незаконно безоплатно передано у власність Фермерському господарству «Імені Шевченка», чим порушено його право на вільне володіння, користування та розпорядження цим нерухомим майном.

21 березня 2018 року надійшло клопотання ліквідатора Фермерського господарства «Імені Шевченка» ОСОБА_14 про закриття провадження у справі у звязку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки речі, визначені родовими ознаками, що належать банкруту на праві володіння або користування, включаються до складу ліквідаційної маси, а тому майнові спори, що випливають із вчинених боржником дій, незалежно від процесуального статусу боржника, розглядаються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього його майна та коштів до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

У підготовчому судовому засіданні представник ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_3 заявлене ліквідатором клопотання про закриття провадження у справі підтримав повністю та з аналогічних мотивів.

Представник ФГ «Імені Шевченка» - адвокат ОСОБА_4 вважає, що клопотання ліквідатора не підлягає задоволенню, оскільки позивачем у справі не є фізичною особою.

Представник позивача ОСОБА_2 просить у задоволені клопотання відмовити, мотивуючи тим, що позивач, звертаючись до суду обрав способом захисту своїх прав - визнання незаконними рішення органів місцевого самоврядування та відновлення становища, яке існувало до порушення законних прав та охоронюваних законом інтересів співвласників майнових паїв. Тому позов не містить майнових вимог до ФГ «Імені Шевченка» та є спором немайнового характеру.

Треті особи у судове засідання не зявилися з невідомих суду причин, що не перешкоджає судовому розгляду.

Заслухавши пояснення представників сторін та зясувавши обставини справи суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання незаконним рішення органів місцевого самоврядування та відновлення становища, яке існувало до порушення (ч.2 ст.16 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Установлено, що постановою Господарського суду Рівненської області від 30 січня 2018 року у справі №918/335/17, порушеної ухвалою суду від 26 липня 2017 року, боржник - Фермерське господарство «Імені Шевченка» за заявою кредитора ОСОБА_15 «ЮТ-АГРО ЗЕРНО» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру господарства та призначено його ліквідатором ОСОБА_14, що не оспорюється сторонами.

Згідно ч.4 ст.10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

За приписами ч.9 ст.16 ГПК України, в редакції чинній до 15 грудня 2017 року (виключна підсудність справ) справи у майнових спорах, передбачених пунктом 7 ч.1 ст.12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Аналогічні положення містить п.8 ч.1 ст.20 ГПК України у новій редакції, відповідно до якого господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобовязань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України;

Особливість вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна та коштів боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів (постанова Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі №910/10829/17).

Предметом судового розгляду в даній цивільній справі фактично є спір між співвласником майна пайового фонду КСП імені Шевченка ОСОБА_5 та Фермерським господарством «Імені Шевченка» про право власності на нерухоме майно (цілісні майнові комплекси магазину №39 «Дрібнооптовий» та №21 «Продтовари», нежитлову будівлю ремонтної майстерні тракторної бригади, нежитлову будівлю складу №1 та зерноскладу).

Позивач, звертаючись з даним позовом до суду, який не визнається Фермерським господарством «Імені Шевченка», хоче захистити та підтвердити своє право власності на спірне майно у спосіб визнання незаконними та скасування виданих Копитківською сільською радою та Здолбунівською міською радою Рівненської області свідоцтва про право власності, а тому виниклий спір за участі банкрута опосередковано є майновим.

Указане спірне майно, за рахунок якого, зокрема, має бути погашена кредиторська заборгованість у справі про банкрутство, що розглядається господарським судом, включене до ліквідаційної маси, а тому виниклий спір щодо нерухомого майна, яке на даний час належить відповідачу ФГ «Імені Шевченка», безпосередньо пов'язаний із здійсненням провадження у справі про банкрутство.

Майнові спори, повязані з боржником, щодо якого здійснюється процедура ліквідації, незалежно від процесуального статусу боржника, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, а тому не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Відповідна правова позиція щодо підвідомчості спорів за участю боржника викладена у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 у справі №911/4212/14.

Наведене дає підстави для висновку, що позивач може звернутися у позовному провадженні з вимогами про відновлення порушених прав та визнання права власності на спірне майно, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство ФГ «Імені Шевченка», до Господарського суду Рівненської області, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст.255, 256, 352-355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Фермерського господарства «Імені Шевченка», Копитківської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, Здолбунівської міської ради Рівненської області про визнання незаконним та скасування свідоцтв про право власності на нерухоме майно провадженням закрити.

Роз'яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України не допускається.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 (п'ятнадцяти) днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди ( п.п.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в редакції, що набрала чинності 15 грудня 2017 року).

Повний текст ухвали виготовлено 30 березня 2018 року.

Суддя: