Справа № 347/414/18
Провадження № 6/347/19/18
У Х В А Л А

Іменем України

12.03.2018 м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Гордія В.І.,

з секретарем Корбутяк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Косівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа до виконання нею своїх зобов'язань,

в с т а н о в и в :

головний державний виконавець Косівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області, ОСОБА_1, звернувся до суду з даним поданням.

Із подання видно, що на виконанні у Косівському районному відділі ДВС знаходиться виконавчий лист № 607/13725/16, виданий 15.03.2017 року Тернопільським міськрайонним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 в користь ОСОБА_5 - 47971,26 грн. неустойки за договором про надання консультаційних послуг № 3103/1 від 31.03.2014 року за період з 07.10.2016 року по 07.11.2016 року та стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_5 137,80 грн. судового збору.

Сторони в судове засідання не з'явилися, що не перешкоджає розгляду подання, відповідно до ст. 441 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, право кожного громадянина вільно залишати територію України може бути обмежене лише законом.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Згідно положень ч.2 та п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коливін ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Як видно з матеріалів подання, та стверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 53704919 від 05.04.2017 року (а.с.8), старшим державним виконавцем Косівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області було відкрито виконавче провадження за виконавчим документом № 607/13725/16, виданим 15.03.2017 року Тернопільським міськрайонним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 в користь ОСОБА_5 - 47971,26 грн. неустойки за договором про надання консультаційних послуг № 3103/1 від 31.03.2014 року за період з 07.10.2016 року по 07.11.2016 року та стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_5 137,80 грн. судового збору.

В силу вимог п. 19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, виконавець зобов'язаний у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Однак, згідно «Судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», Верховний Суд України, дійшов висновку, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Крім того, ВСУ тут же зазначив, що саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, зокрема: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, тощо.

Тобто, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання». Однак, факт ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання зобовязань, покладених на неї судовим рішенням, в судовому засіданні не доведено, а копії відповідей з Державної фіскальної служби України та Пенсійного Фонду України (а.с.15) про відсутність у ОСОБА_2 номерів рахунків, відкритих фізичними-особами підприємцями, про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб, про осіб-боржників, які отримують пенсії, тощо, - ще не доводить факт її ухилення від виконання зобов'язання.

А тому, подання Косівського районного відділу ДВС не підлягає задоволенню, оскільки обмеження боржників у праві виїзду із території України до виконання боргових зобовязань є тільки однією із підстав - заходів виконання рішення, однак вказана підстава не є перешкодою для вжиття державним виконавцем всіх інших більш суттєвих заходів щодо реального виконання рішення.

На підставі наведеного, ст. 33 Конституції України, ст.ст.18, 19 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України», «Судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» та керуючись ст.ст. 260, 441 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В поданні головного державного виконавця Косівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа до виконання нею своїх зобов?язань, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Гордій В.І.