справа № 216/1978/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу

Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді - Биканова І.Р.

за участю секретаря - Крейса О.О.

розглянувши в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

27.04.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що в листопаді 2014 року позичила ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 12 350 грн., із зобовязанням повернути до 01.01.2016 року, без написання розписки. Протягом 2015 року відповідач повернула їй 1250 грн., а в жовтні 2015 року написала розписку про раніше отримані грошові кошти. 11.01.2016 року вона звернулася доОСОБА_2 з вимогою про повернення боргу в розмірі 11 100 грн. в строк до 10.02.2016 року, однак до теперішнього часу борг не повернено. Крім суми основного боргу просить також стягнути індекс інфляції який становить 116,78 % починаючи з січня 2016 року по березень 2017 року та разом з сумою боргу складає 12 962,57 грн. (11 100 грн. х 116,78 % = 12 962,57 грн.), а також три проценти річних 465,29 грн. (11 100 грн. х 510 днів х 3 %) : 365 днів = 465,29 грн.), а всього сума боргу складає 13 427,86 грн. Крім матеріальних збитків їй також було завдано моральну шкоду, яка полягає в порушенні сну, погіршенні стану здоровя, взаємовідносин з людьми, маральну шкоду оцінює в розмірі 5000 грн.

Позивач надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, та відсутність її представника ОСОБА_3 позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, у звязку з чим в силу вимог ч.4 ст.223 ЦПК України суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутність відповідача.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що згідно вимог ст.280 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що згідно розписки ОСОБА_2 від 16.10.2015 року, остання отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 12 350 грн. а.с.6, 11.01.20016 року позивач зверталася до відповідача з претензією щодо сплати боргу в розмірі 11 100 грн. із відрахуванням добровільно сплачених грошових коштів в розмірі 1250 грн. а.с.7.

Згідно ст.ст. 1046,1047,1049,1050 ЦК України за договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ гроші, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у строк, та в порядку встановлену договором. Договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, на його підтвердження може бути представлена розписка позичальника.

Відповідно до постанови Верховного суду України від 18.09.2013 р. № 6-63цс13 письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

У відповідності до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики… Якщо договором не встановлено розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно з ч.1 ст. 1050 ЦК України передбачено правові наслідки порушення договору позичальником, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України, тобто сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, суд вбачає всі законні підстави стягнути з відповідача боргу за договором позики, три процентів річних від простроченої суми в розмірі 465,29 грн. (11 100 грн. х 510 днів х 3 %) : 365 днів = 465,29 грн.), та інфляційні втрати в розмірі 1862,57 грн. (11 100 грн. х 116,78 % = 12 962,57 грн. 11 100 = 1862,57 грн.).

В порядку ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів.

Відповідно до розяснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди не визначений на законодавчому рівні, а тому суд визначає його залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо).

Разом з тим, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, де визнана презумпція моральної шкоди. Так, рішенням від 27.07.2004 року по справі «Ромашов проти України», суд стягнув на користь заявника моральну шкоду, хоча заявник не представив жодного документа на підтвердження своїх вимог про відшкодування моральної шкоди. У процесі розгляду заяви суд звернув увагу на те, що згідно з правилом 60 Регламенту Суду будь-яка вимога щодо справедливої сатисфакції має містити перелік претензій може бути представлено письмово разом з відповідними підтверджуючими документами або свідченнями, «без наявності яких суд може відхилити вимогу повністю або частково».

При встановленні розміру моральної шкоди суд враховує характер та ступінь душевних страждань, яких зазнала позивач, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у її житті, порушення звичного ритму життя, виходить із засад розумності, виваженості, справедливості та вважає необхідним стягнути на користь позивача 1000 грн. моральної шкоди в іншій частині позову відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 533, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 11, 12, 13, 264-265, 280-284 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 12 962,57 грн., три проценти річних 465,29 грн., моральну шкоду 1000 грн., а всього 14 427 (чотирнадцять тисяч чотириста двадцять сім) грн. 86 коп., в іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Дніпропетровської області, шляхом подання апеляційної скарги через Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

СУДДЯ: