Ухвала

2 березня 2018 року

м. Київ

справа № 466/9338/16-ц

провадження № 61-9925 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Висоцької В. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 30 серпня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 4 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на Ѕ частини майна,

ВСТАНОВИВ :

17 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 30 серпня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 4 грудня 2017 року у вказаній вище справі через засоби поштового зв'язку.

Статтею 388 ЦПК України визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до пункту 14 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду

м. Львова від 30 серпня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 4 грудня 2017 року подана з пропуском строку на касаційне оскарження судових рішень.

У клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі, ОСОБА_1 порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки заявник не був присутній при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, а копію оскаржуваної ухвали апеляційного суду Львівської області

від 4 грудня 2017 року отримав поштою лише 3 січня 2018 року.

Оскільки повний текст судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження заявником пропущено з поважних причин, вважаю за можливе його поновити.

Касаційна скарга відповідає вимогам процесуального закону.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 30 серпня 2017 року та ухвали апеляційного суду Львівської області від 4 грудня 2017 року.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Шевченківського районного суду м. Львова цивільну справу №466/9338/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на Ѕ частини майна.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз'яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк

до 22 березня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Висоцька