Справа № 346/445/18
Провадження № 2/346/734/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2018 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючої - судді Беркещук Б.Б.,

секретаря Матушевської Г.Д.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до Печеніжинської селищної ради Об'єднаної територіальної громади, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_4, а ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її батьком ОСОБА_5.

Після смерті батьків вона, позивач, як спадкоємець за законом першої черги фактично прийняла, але юридично неоформила спадщину до складу якої входить нерухоме майно житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1

Так як вона стала власником спадкового майна, то звернулась до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Досин Н.Ф. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщинуи на спірне нерухоме майно, однак нотаріус відмовив їй у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу та витягу з реєстру права власності.

Будинок з господарськими будівлями та спорудами , що належали її матері побудовано її батьками в 1940 році. На час, коли власником будинку стала мати, не передбачена була державна реєстрація будинків в селі так як відповідно до п.6 Інструкції про порядок реєстрації будинків і будинковолодінь в містах і селищах міського типу передбачав,що реєстрації в МБТІ не підлягали будинки, розташовані в селах. Правовстановлюючим документом в селі був запис в погосподарській книзі, а тому в Коломийському МБТІ будинок не зареєстровано, що підтверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів.

На час коли мати стала власником будинку питання узаконення будівель та внесення записів про право власності на будинок за громадянами у по господарські книги належали до компетенції виконкомів місцевих рад.

Крім того, їхнє господарство відносилось до колгоспних дворів. Станом на 01 липня 1990 року в будинку по АДРЕСА_1 проживали: вона, її мати ОСОБА_4, батько ОСОБА_5 та її позивача чоловік ОСОБА_3, який вселився до них в господарство після одруження у березні 1989 року. З часу, як чоловік прибув в їхнє господарство, будинок та господарські споруди були в наявності і до дня ліквідації колгоспних дворів жодних будівельних робіт не проводилось, а тому чоловік не приймав участі ні працею, ні коштами в придбанні їх майна.

Станом на 01 липня 1990 року в господарстві проживали члени двору, які набули право на частку в майні колгоспного двору - це вона, позивач, її мати та батько. Так як їх було три члени колгоспного двору, то їм кожному належало по 1/3 частці житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_4 після смерті якої вона, позивач з батьком як спадкоємці першої черги прийняли спадщину так як проживали з спадкодавицею ОСОБА_4, тому стали володіти по 1/2 ч.кожний.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її батько позивача - ОСОБА_5 і після його смерті відкрилась спадщина за законом на 1/2 ч. спірного нерухомого майна. Після смерті батька вона, позивач, як спадкоємець за законом першої черги, фактично прийняла, але юридично неоформила спадщину до складу якої входить нерухоме майно житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 Просить позов задовільнити та визнати за нею право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 Івано-Франківської області.

Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовіільнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав та просив їх задовільнити.

Представник відповідача Печеніжинської селищної ради ОТГ Коломийського району Івано-Франківської області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений згідно чинного законодавства, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Враховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права.

Згідно з положеннями ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений його або обмежений у здійсненні.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до вимог ст.525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Статтею 529 ЦК УРСР встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №30 „Про судову практику у справах за позовами про захист права власності" спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_2 позивач ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 її батьками зазначені зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.13). У зв'язку з одруженням позивач змінила прізвище на «ОСОБА_1», що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_3 (а.с.13).

Матері позивача ОСОБА_4 належав житловий будинок в АДРЕСА_1, не приватизована земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. Господарство відноситься до колгоспного двору. Станом на 01.07.1990 р. в будинку проживали: дружина - ОСОБА_4, чоловік ОСОБА_5, дочка ОСОБА_1, відповідач зять - ОСОБА_3. На день смерті ОСОБА_4 в спадковому будинку проживали: чоловік ОСОБА_5. дочка - ОСОБА_1, зять - ОСОБА_3, онука - ОСОБА_8. З дня смерті ОСОБА_4 в управління спадковим майном вступили чоловік - ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_1. На день смерті ОСОБА_5 в даному будинку проживали: дочка - ОСОБА_1, зять - ОСОБА_3, онука - ОСОБА_8, онука - ОСОБА_9. З дня смерті ОСОБА_5 в управління спадковим майном вступила дочка - ОСОБА_1. Заповіт від імені померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у виконкомі Сопівської сільської ради не посвідчувався, що стверджується довідкою Печеніжинської селищної ради ОТГ від 11.12.2017 року №1873 (а.с. 8). Належні частки голові колгоспного двору та членам колгоспного двору у майні колгоспного двору, не виділено.

Згідно довідки Печеніжинської селищної ради ОТГ від 11.12.2017 року №1874 спадкодавиця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, проживала в АДРЕСА_1 з народження по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2; спадкодавець ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживав в АДРЕСА_1 з 1966 року по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_4. (а.с.9).

Встановлено, що право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 Коломийського району, згідно архівних даних станом на 31.12.2012 року в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації не зареєстровано, що підтверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів №60340 від 27.12.2017 р. (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_4 про що складено актовий запис №7, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_4 (а.с.11) і після її смерті відкрилася спадщина за законом на спірне будинковолодіння, яку відповідно до вимог ст.ст.548,549 ЦК УРСР прийняли спадкоємці першої черги за законом чоловік спадкодавиці - ОСОБА_5 та донька вона ж позивач позивач по справі ОСОБА_4, так як фактично вступили в управління та володіння спадковим майном постійно проживаючи із спадкодавцем на час смерті, однак юридично не оформили своїх спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_4 баткь позивача - ОСОБА_5 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_5 (а.с.12) і після його смерті відкрилася спадщина за законом на спірне будинковолодіння, яку відповідно до вимог ст.ст.548,549 ЦК УРСР прийняла спадкоємець першої черги за законом позивач по справі ОСОБА_4, так як фактично вступила в управління та володіння спадковим майном постійно проживаючи із спадкодавцем на час смерті, що стверджується довідкою, виданою Печеніжинською селищною радою ОТГ Коломийського району від 11.12.2017 року №1873 (а.с. 8), однак юридично не оформила свої спадкові права як спадкоємець першої черги за законом.

Позивач як спадкоємиця за законом прийняла спадщину відповідно до вимог ст.549 ЦК УРСР України шляхом подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за законом.

Однак, приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Досин Н.Ф. позивачу 14 грудня 2017 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне нерухоме майно оскільки частку померлого в житловому будинку не виділено, а згідно ст.. 346 ЦК України право власності припиняється з моменту смерті власника, тому рекомендовано звернутись в суд із позовом про визнання права власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (а.с.14).

Згідно Звіту про незалежну оцінку будинковолодіння, а саме житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 виконаного ТзОВ «ЕКА-Захід», станом на 25.01.2018 року ринкова вартість майна становить 66246,00 грн. (а.с.21-41).

Згідно даних технічного паспорту в АДРЕСА_1 Коломийського району розташовані: житловий будинок - «літ. А», навіс - «літ. Б», сарай - «літ. В», навіс - «літ. Г», гараж -«літ. Д», навіс - «літ. Е», вбиральня - «літ. З», криниця - №1.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що слід визнати за позивачем ОСОБА_1 як спадкоємицею за законом право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

На підставі наведеного та ст.ст.392,1223,1225,1268 ЦК України, керуючись ст.ст.200, 247 ч.2, 268, 273, 354 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, жителькою АДРЕСА_1 Івано-Франківської області, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди: три навіси, сарай, гараж, вбиральню, криницю в АДРЕСА_1 ринковою вартістю 66 246,00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Беркещук Б. Б.