Справа № 761/1141/18
Провадження № 2/761/3850/2018
У Х В А Л А

Іменем України

02 березня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Савицький О.А., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

07.02.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до ухвали суду від 16.01.2018 року вказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків терміном 5 (п'ять) днів з дня отримання копії ухвали.

У зазначеній ухвалі, серед іншого, вказувалось, що матеріали поданої позовної заяви, не відповідають вимогам, встановленим ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а саме: у позовній заяві не зазначено попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи, а також підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; до позовної заяви не додано документу, який би підтверджував сплату судового збору за подання даного позову до суду у встановлених чинним законодавством розмірах; при зверненні до суду позивачем не виконано вимог ч.2 ст. 28 ЦПК України щодо підтвердження обставин, які наділяють його правом на альтернативну підсудність даної справи, а саме: не надав жодних доказів, які б підтверджували факт перебування на його утриманні малолітніх дітей або неповнолітніх дітей, що, серед іншого, позбавляє суд можливості визначитись стосовно підсудності вказаної справи саме Шевченківському районному суду м.Києва.

Так, на виконання вимог ухвали від 16.01.2018 року, 07.02.2018 року позивачем подано до суду нову редакцію позовної заяви з додатками, а також квитанцію про сплату судового збору.

Разом з тим, недоліки, зазначені в ухвалі суду від 16.01.2018 року, позивачем виконано лише частково.

Так, зокрема, залишилися поза увагою позивача надати докази, які б підтверджували факт перебування на його утриманні малолітніх дітей або неповнолітніх дітей, що, серед іншого, позбавляє суд можливості визначитись стосовно підсудності вказаної справи саме Шевченківському районному суду м.Києва.

Крім того, як вбачається, копію ухвали про залишення позову без руху від 16.01.2018 року позивач особисто отримав 05.02.2018 року, однак, враховуючи строки доставки кореспонденції в межах м.Києва, у встановлений строк не усунув вказані в ухвалі недоліки.

При цьому, будь-яких повідомлень щодо неможливості виконання ухвали суду від 16.01.2018 року у строки, встановлені судом, від позивача також не надходило.

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Між тим, згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України», нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

Як передбачено вимогами ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому, як неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

В свою чергу, 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакцій.

Так, у відповідності до п.п. 11 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції заяви, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу.

При цьому, як передбачено положеннями ч. 3 ст. 185 ЦПК України в новій редакції, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважаються неподаною і повертається заявникові.

Відтак, враховуючи те, що вимоги щодо усунення недоліків, зазначені в ухвалі від 16.01.2018, позивачем виконано лише частково, а можливість повторного залишення позовної заяви без руху не передбачена положеннями ЦПК України, суддя прийшов до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу слід визнати неподаною та повернути позивачу, що не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 6 Конвенції захист прав і основоположних свобод людини, ст.ст. 44, 185, 259-261,353, 354 ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Шевченківський районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: