Провадження № 22-ц/780/344/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 52 20.03.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 березня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді ОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
з участю секретаряОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 жовтня 2017 року у справі за позовом Державного підприємства "Інформаційно-ресурсний центр" до ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення грошових коштів, мотивуючи його тим, що наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2016 р. № 1447/5 «Про припинення державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр» було визначено припинити шляхом ліквідації державне підприємство «Інформаційно-ресурсний центр» () та утворено Комісію з припинення державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр». Головою Комісії з припинення ДП «ІРЦ» було визначено ОСОБА_6 Згідно із наказом ДП «ІРЦ» від 23.05.2016 р. №140-к «Щодо особового складу» ОСОБА_6 приступив до виконання обовязків голови комісії з припинення ДП «ІРЦ». Наказом № 1447/5 також було встановлено, що до комісії з припинення переходять повноваження щодо управління справами державного підприємства «ІРЦ» на період до завершення його припинення.

Так позивач зазначав, що в ході виконання своїх обовязків, головою комісії з припинення підприємства було виявлено значні перевитрати, не передбачені у фінансовому плані підприємства, що були здійснені колишнім керівництвом, що призвели до майже повного виведення коштів з банківських рахунків ДП «ІРЦ», про що було складено акт виявлення неправомірних наказів Державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр» від 31.05.2016 року. До 29.07.2016 року повноваження Генерального директора ДП «ІРЦ» виконувала ОСОБА_7, що підтверджується Наказом Міністерства юстиції України від 28.07.2016 року № 4014/к «Про звільнення ОСОБА_7В.».

З 23.05.2016 року ОСОБА_7 знаходилась у додатковій соціальній відпустці на 30 календарних днів, як жінка, яка має двох дітей віком до 15 років відповідно до наказу від 20.05.2016 р. № 132-к «Щодо особового складу». На період її відпустки виконання обовязків генерального директора ДП «ІРЦ» було покладено на першого заступника генерального директора Січевлюка - ОСОБА_8

Одразу після того, як стало відомо про ліквідацію підприємства, в.о. генерального директора ОСОБА_9 було прийнято ряд наказів «Щодо особового складу» № 133-к, 134-к, 135-к, 136-к, 137-к, 138-к та 139-к всі від 23.05.2016 року, відповідно до яких наступним співробітникам ДП «ІРЦ» було надано матеріальну допомогу на оздоровлення дитини у розмірі 250 000,00 грн. кожному: Січевлюку - ОСОБА_8, в.о. генерального директора (перший заступник генерального директора); ОСОБА_10, бухгалтеру відділу бухгалтерського обліку та звітності; ОСОБА_11, начальнику відділу діловодства; ОСОБА_5, начальнику відділу кадрів; ОСОБА_12, заступнику начальника відділу супроводження реєстрів; ОСОБА_13, інспектору з кадрів відділу кадрів; ОСОБА_14, начальнику відділу програмування.

27.05.2016 року ОСОБА_15, ОСОБА_11 та ОСОБА_14 добровільно повернули у повному обсязі отримані ними у якості матеріальної допомоги на оздоровлення дитини кошти, що підтверджується банківською випискою по рахунку від 27.05.2016 р. Інші співробітники, в тому числі відповідач, повертати матеріальну допомогу відмовились, хоча за їх усними поясненням їх діти не мають особливих проблем зі станом здоровя, а саме таких, які потребують значних витрат у сумі 250 000 грн. Крім того, не могли пояснити, чому їм потрібна матеріальна допомога на оздоровлення дітей саме у розмірі 250 000 грн.

23.05.2016 року згідно наказу № 136-к від 23.05.2016 р. «Щодо особового складу» ОСОБА_5, начальнику відділу кадрів, було надано матеріальну допомогу на безповоротній основі на оздоровлення дитини дошкільного віку в розмірі 250 000,00 грн. (двісті пятдесят тисяч грн. 00 коп.). Матеріальна допомога була надана їй на підставі заяви від 23.05.2016 р. та копії свідоцтва про народження дитини, яка додавалась до заяви.

Враховуючи здійснення необхідних відрахувань, відповідачу було виплачено 23.05.2016 р. грошові кошти, а саме - допомогу у розмірі 201 250,00 грн. (двісті одну тисячу двісті пятдесят грн. 00 коп.), що підтверджується відомістю розподілення заробітної плати ДП «Інформаційно-ресурсний центр» від 23.05.2016 о 15:22:25 № 160523СТ954594, банківською випискою по рахунку ДП «ІРЦ» від 23.05.2016, та розрахунковим листком за травень та червень 2016 року щодо ОСОБА_5

Актом виявлення неправомірних наказів Державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр» від 31.05.2016 було встановлено, що накази про преміювання та про надання матеріальної допомоги працівникам ДП «ІРЦ» були видані попереднім керівництвом неправомірно, з порушенням норм Колективного договору, Положення про преміювання, норм контракту із генеральним директором, заходів щодо економного та раціонального використання державних коштів, передбачених для утримання органів державної влади та інших державних органів, утворених органами державної влади підприємств, установ та організацій, які використовують кошти державного бюджету, затверджених Постановою Кабінету Міністрів № 65 від 01.03.2014 року.

У звязку із явною незаконністю наказів № 133-к, 134-к, 135-к, 136-к, 137-к, 138-к, 139-к всі від 23.05.2016 р. наказом Голови комісії з припинення № 143-к «Про скасування наказів» від 31.05.2016 р. їх було скасовано.

Неправомірність виплати матеріальної допомоги вказаним вище працівникам, в тому числі відповідачу, також була встановлена аудиторським висновком (звітом незалежного аудитора) щодо відповідності нарахування та виплати премій і матеріальної допомоги працівникам державного підприємства «Інформаційно - ресурсний центр» за 2015-2016 р.р. вимогам чинного законодавства України реєстраційний № 01/11/16 від 28.11.2016 р. В якому незалежний аудитор дійшов до висновку, що при виплаті матеріальної допомоги працівникам підприємства, в тому числі відповідачу, у травні 2016 р. на суму 1 750,0 тис. грн, витрати на матеріальну допомогу за 2 квартал 2016 р. були перевищені на суму 1 606,4 тис. грн.

Згідно з «Порядком складання, затвердження та контролю виконання фінансового плану суб'єкта господарювання державного сектору економіки», забороняється перевищувати витрати, затверджені у фінансовому плані. Таким чином, Аудиторським висновком було встановлено, що підприємство у травні 2016 р. безпідставно виплатило премії на суму 1 440,4 тис. грн. та матеріальної допомоги на суму 1 606,4 тис. грн.

Позивач наголошує, що наказ ДП «ІРЦ» № 136-к «Щодо особового складу» від 23.05.2016 р., згідно якого була надана матеріальна допомога відповідачу був скасований, отже підстава, на якій були набуті грошові кошти відпала. Таким чином, матеріальна допомога, яка була надана відповідачу у розмірі 201 250,00 грн. утримується без достатніх правових підстав, а отже дані грошові кошти підлягають стягненню з відповідача.

Також, ОСОБА_5 утримує без достатніх правових підстав грошові кошти, що були виплачені згідно наказів ДП «ІРЦ» про преміювання, які були скасовані. Наступні неправомірні накази ДП «ІРЦ» про преміювання та надання матеріальної допомоги працівників підприємства, в тому числі відповідача, були скасовані: № 126-к від 20.05.2016 «Про преміювання працівників Державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр», відповідно до якого було премійовано працівників ДП «ІРЦ» за IV квартал 2015 року; № 127-к від 20.05.2016 «Про преміювання працівників Державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр», відповідно до якого було премійовано працівників ДП «ІРЦ» за І півріччя 2015 року; № 128-к від 20.05.2016 «Про преміювання працівників Державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр», відповідно до якого було премійовано працівників ДП «ІРЦ» за 9 місяців 2015 року; № 129-к від 20.05.2016 «Про преміювання працівників Державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр», відповідно до якого було премійовано працівників ДП «ІРЦ» за 2015 рік; № 131-к від 20.05.2016 «Про преміювання працівників Державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр», відповідно до якого було передчасно премійовано працівників ДП «ІРЦ» за травень 2016 року; № 136-к від 23.05.2016 «Щодо особового складу», яким було надано відповідачу матеріальну допомогу на безповоротній основі на оздоровлення дитини дошкільного віку в розмірі 250 000,00 грн.

Згідно вищезазначених наказів відповідачу було неправомірно виплачено 241 587,02 грн., які відповідач повинна повернути ДП «ІРЦ» як безпідставно набуті грошові кошти, оскільки вказані вище накази були скасовані підприємством, а отже, правові підстави, на яких були набуті грошові кошти - відпали.

Наказом № 153-к від 09.06.2016 «Щодо особового складу» ОСОБА_5 було звільнено із посади начальника відділу кадрів у звязку з ліквідацією підприємства, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України. При проведенні звільнення відповідачу було нараховано: 4 000,00 грн. заробітної плати за 7 днів; 10 626,19 грн. грошової компенсації за невикористану відпустку за 16 днів; 363,95 грн. - індексації заробітної плати; 14 524,94 грн. - вихідної допомоги в розмірі середнього місячного заробітку.

Таким чином, при проведенні звільнення ОСОБА_5 09.06.2016 р. було нараховано 32 347,92 грн., а до виплати належало - 26 040,08 грн.

Враховуючи наявність заборгованості ОСОБА_5 перед підприємством у розмірі 241 587,02 грн. (неправомірно отриманих премій та матеріальної допомоги), ДП «ІРЦ» було зараховано 26 040,08 грн., що були їй нараховано при проведенні звільнення в порядку ст. 601 ЦК України, в якості погашення сум незаконно отриманих коштів, про що складено заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 09.06.2016 р., що є одностороннім правочином.

Таким чином, зобовязання відповідача щодо повернення грошових коштів у розмірі 241 587,02 грн. були частково припинені у розмірі 26 040,08 грн. нарахованих ОСОБА_5 до виплати при звільненні. Про проведення відповідного зарахування відповідача було повідомлено листом № 989/01 від 22.08.2016 року.

Отже, ОСОБА_5 повинна повернути ДП «ІРЦ» 217 827,38 грн., які підлягають стягненню.

Позивач просив суд стягнути зі ОСОБА_5 на користь Державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр» 217 827,38 грн. безпідставно набутих грошових коштів. Стягнути зі ОСОБА_5 на користь Державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр» 3 267,43 грн. судового збору.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 жовтня 2017 року позов Державного підприємства "Інформаційно-ресурсний центр" задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр» 201 250,00 грн. безпідставно набутих грошових коштів.

Стягнуто зі ОСОБА_5 на користь Державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр» 3 267,43 грн. судового збору.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням відповідач ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Стягнути з позивача на користь відповідача 3 594 грн. 18 коп. судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

При цьому зазначає, що заява про надання матеріальної допомоги на оздоровлення дитини була подана нею на підприємство з дотриманням вимог п.п. 6.2, 6.3 Колективного договору, у звязку з чим ДП «Інформаційно-ресурсний центр» видало наказ про виплату матеріальної допомоги на безповоротній основі, яка виплачується працівникові під час його роботи на підприємстві відповідно до умов Колективного договору. Оскільки відносини, що виникли між сторонами мають трудовий характер, то і регулюватися вони повинні нормами Кодексу законів про працю. Апелянт також вказує на те, що він отримував матеріальну допомогу в законний спосіб, а отже, він є добросовісним набувачем матеріальної допомоги, так як не знав і не повинен був знати про незаконність свого володіння.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження учасникам справи було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, відзив до суду не подано.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 23.05.2016 року згідно наказу № 136-к від 23.05.2016 р. «Щодо особового складу» ОСОБА_5, начальнику відділу кадрів, було надано матеріальну допомогу на безповоротній основі на оздоровлення дитини дошкільного віку в розмірі 250 000,00 грн. (двісті пятдесят тисяч грн. 00 коп.). Матеріальна допомога була надана їй на підставі заяви від 23.05.2016 р. та копії свідоцтва про народження дитини, яка додавалась до заяви.

Враховуючи здійснення необхідних відрахувань, відповідачу було виплачено 23.05.2016 р. грошові кошти, а саме - допомогу у розмірі 201 250 грн., що підтверджується відомістю розподілення заробітної плати ДП «Інформаційно-ресурсний центр» від 23.05.2016 о 15:22:25 № 160523СТ954594, банківською випискою по рахунку ДП «ІРЦ» від 23.05.2016, та розрахунковим листком за травень та червень 2016 року щодо ОСОБА_5

Наказом Голови комісії з припинення № 143-к «Про скасування наказів» від 31.05.2016 р. скасовано накази № 133-к, 134-к, 135-к, 136-к, 137-к, 138-к, 139-к від 23.05.2016 р.

Наказом № 153-к від 09.06.2016 «Щодо особового складу» ОСОБА_5 було звільнено із посади начальника відділу кадрів у звязку з ліквідацією підприємства, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України.

При звільненні відповідачу ОСОБА_5 було нараховано: 4 000 грн. заробітної плати за 7 днів; 10 626,19 грн. грошової компенсації за невикористану відпустку за 16 днів; 363,95 грн. - індексації заробітної плати; 14 524,94 грн. - вихідної допомоги в розмірі середнього місячного заробітку.

Правовою підставою заявлених позивачем вимог є положення статті 1212 ЦК України та 127 Кодексу законів про працю України.

Так, позивач хоче стягнути з відповідача грошові кошти виплачені ним відповідачу на підставі Колективного договору в розмірі 217 827,38 грн. на підставі ст.1212 ЦК України, за приписом якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Підставою, за якою у відповідача відпала правова підстава набуття грошових коштів у розмірі 217 827,38 грн. позивач вважає скасування наказу ДП «ІРЦ» № 136-к «Щодо особового складу» від 23.05.2016 р.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки наказ № 136-к від 23.05.2016 року «Щодо особового складу» скасовано, отже відпали підстави для виплати матеріальної допомоги на безповоротній основі на оздоровлення дитини дошкільного віку в розмірі 201 250,00 грн., а тому відповідно до ст. 1212,1215 ЦК України та ст.127 КЗпП України отримані суми працівником підлягають поверненню роботодавцю.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції викладеними в рішенні, оскільки вони не відповідають вимогам закону та обставинам справи, виходячи з наступного.

Діяльність державних комерційних підприємств врегульована положеннями ст.ст. 74-75 Господарського кодексу України. Відповідно до ст. 75 ГК України, державне комерційне підприємство зобов'язане серед іншого складати і виконувати річний га з поквартальною розбивкою фінансовий план на кожен наступний рік. Частиною 2 ст. 75 ГК України основним плановим документом державного комерційного підприємства є фінансовий план, відповідно до якого підприємство отримує доходи і здійснює видатки, визначає обсяг та спрямування коштів для виконання своїх функцій протягом року відповідно до установчих документів.

При розгляді справи судом встановлено, що наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2016 р. № 1447/5 «Про припинення державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр» було визначено припинити шляхом ліквідації державне підприємство «Інформаційно-ресурсний центр» та утворено Комісію з припинення державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр». Головою Комісії з припинення ДП «ІРЦ» було визначено ОСОБА_6 Згідно із наказом ДП «ІРЦ» від 23.05.2016 р. №140-к «Щодо особового складу» ОСОБА_6 приступив до виконання обов'язків голови комісії з припинення ДП «ІРЦ». Наказом № 1447/5 також було встановлено, що до Комісії з припинення переходять повноваження щодо управління справами державного підприємства «ІРЦ» на період до завершення його припинення.

Відповідно до ОСОБА_3 виявлення неправомірних наказів Державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр» від 31 травня 2016 року Комісією з припинення підприємства було виявлено значні перевитрати, не передбачені у фінансовому плані підприємства, що були здійснені колишнім керівництвом, в тому числі наказ від 23 травня 2016 року №136-к за заявою начальника відділу кадрів ОСОБА_5 При цьому вказано, що комісія вважає їх неправомірними оскільки суперечать нормам Колективного договору, Положенню про преміювання, нормам Контракту із Генеральним директором, Заходам щодо економного та раціонального використання державних коштів, передбачених для утримання органів державної влади та інших державних органів, утворених органами державної влади підприємств, установ та організацій, які використовують кошти державного бюджету, затверджених Постановою Кабінету Міністрів № 65 від 01.03.2014 року.

Повноваження Генерального директора ДП «ІРЦ» до прийняття наказу № 1447/5 виконувала ОСОБА_7, що підтверджується наказом Міністерства юстиції України від 28.07.2016 № 4014/к «Про звільнення ОСОБА_7В.» (копія додається).

З 23.05.2016 ОСОБА_7 знаходилась у додатковій соціальній відпустці на 30 календарних днів, як жінка, яка має двох дітей віком до 15 років відповідно до наказу від 20.05.2016 р. № 132-к «Щодо особового складу» (копія додається). На період її відпустки виконання обов'язків генерального директора ДП «ІРЦ» було покладено на першого заступника генерального директора Січевлюка - ОСОБА_8

23.05.2016, в.о. генерального директора ОСОБА_9 було прийнято ряд наказів «Щодо особового складу» № 133-к, 134-к, 135-к, 136-к, 137-к, 138-к та 139-к від 23.05.2016 року, відповідно до яких наступним співробітникам ДП «ІРЦ» було надано матеріальну допомогу на оздоровлення дитини, в тому числі ОСОБА_5, начальнику відділу кадрів у розмірі 250 000,00 грн.Матеріальна допомога була надана їй на підставі Заяви від 23.05.2016 р. та копії свідоцтва про народження дитини, яка додавалась до заяви.

Згідно відомості розподілення заробітної плати ДП «Інформаційно-ресурсний центр» від 23.05.2016 о 15:22:25 № 160523СТ954594, банківською випискою по рахунку ДП «ІРЦ» від 23.05.2016, та розрахунковим листком за травень та червень 2016 року ОСОБА_5 було виплачено 23.05.2016 р. грошові кошти, а саме - допомогу у розмірі 201 250,00 грн.

Наказом Голови комісії з припинення № 143-к «Про скасування наказів» від 31 травня 2016 р. скасовані накази № 133-к, 134-к, 135-к, 136-к, 137-к, 138-к, 139-к від 23 травня 2016 року.

Наказом № 153-к від 09.06.2016 «Щодо особового складу» ОСОБА_5 було звільнено із посади начальника відділу кадрів у зв'язку з ліквідацією підприємства, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу та до виплати нараховано 26 040,08 грн.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Розділом 6 Колективного договору ДП «ІРЦ», прийнятого загальними зборами трудового колективу Державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр» 07.02.2013 р. (копія витягу з Колективного договору додається) було визначено соціальні пільги та гарантії працівникам ДП «ІРЦ», в тому числі умови та порядок надання матеріальної допомоги.

Так, п. 6.1 Колективного договору передбачено, що працівникам може надаватися за наявності фінансових можливостей матеріальна допомога та матеріальне заохочення.

Пунктом 6.2 Колективного договору передбачено, що матеріальна допомога надається на безповоротній основі за таких підстав: у зв'язку з важким, тривалим захворюванням працівника або в зв'язку з захворюванням працівника, що потребує тривалого відновлювального лікування; у зв'язку з наданням працівнику щорічної відпустки на оздоровлення у розмірі посадового окладу не частіше 1-го разу на рік; у зв'язку з сімейними обставинами: одруженням працівника, народженням у нього дитини та інших поважних причин; у випадку смерті членів родини працівника (на поховання); у випадку смерті працівника близьким родичам працівника; у випадку матеріальних збитків, спричинених працівнику стихійним, побутовим лихом; у випадку скрутного матеріального становища працівника; у зв'язку з виходом працівника на пенсію; самотнім матерям, працівникам, які мають дітей до 3-х років або виховують дитину-інваліда; працівникам, які мають дітей шкільного віку, на придбання шкільного приладдя перед початком навчального року; працівникам, які мають дітей дошкільного та шкільного віку, на оздоровлення дітей.

Пунктом 6.3 Колективного договору визначено, що матеріальна допомога надається за заявою працівника (за заявою будь-кого з родичів працівника у випадку надання матеріальної допомоги в зв'язку зі смертю працівника) або на підставі клопотання посадових осіб Підприємства. Розмір матеріальної допомоги у кожному конкретному випадку визначається Адміністрацією з урахуванням фінансових можливостей Підприємства та потреб працівника.

Таким чином, підставою та передумовою прийняття керівництвом рішення про надання матеріальної допомоги є заява працівника про її надання, з якої керівництво виходить про дійсні потреби працівника у даних грошових коштах. Натомість, рішення про виплату або відмову у задоволенні поданої заяви приймала не відповідачка, а безпосередньо адміністрація підприємства.

Крім того, за ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.

За ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Отже, враховуючи все вище зазначене колегія суддів дійшла висновку про те, що оскільки виплата відповідачу допомоги була проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, і позивач не надав суду належних та допустимих доказів недобросовісності з боку набувача, позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Суд першої інстанції вказаних обставин не врахував і ухвалив незаконне та необгрунтоване рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, доводи апеляційної скарги такими, що заслуговують на увагу, у зв»язку з чим рішення суду першої інстанції не ґрунтується на вимогах закону, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені із порушенням норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За вказаних обставин, судове рішення не може вважатись ухваленим з додержанням вимог закону, і відповідно до ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв»язку з відмовою у задоволенні позову, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з позивача на користь апелянта відповідача судові витрати в розмірі 3 594 грн. 18 коп. за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 жовтня 2017 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позову Державного підприємства "Інформаційно-ресурсний центр" відмовити.

Стягнути з Державного підприємства "Інформаційно-ресурсний центр" на користь ОСОБА_5 судові витрати в розмірі 3 594 грн. 18 коп. (три тисячі пятсот девяносто чотири грн. 18 коп.).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді:

ОСОБА_2

ОСОБА_3