Справа № 308/3036/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі : головуючого - судді Леміш О.М

секретар судового засідання Химинець О.Я

розглянувши у відкритому судовому засіданні в мУжгород подання старшого державного виконавця Гусєв О.О про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 ,-

в с т а н о в и в:

Старший державний виконавець Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області ОСОБА_2О звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_1

Подання мотивує тим, що на виконанні Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області знаходиться виконавче провадження 52360093 з виконання виконавчий лист № 308/3036/16-ц виданий 09.08.2016 про Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошові кошти за відшкодування завдоної йому матеральної шкоди в сумі 187 753,50 гри. та понесених судових витрат в розмірі 1878 гри.

За вказаним виконавчим документом боржником є - ОСОБА_1, дата народження 22.09.1983, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідно до статей 17,19,20,25 Закону України Про виконавче провадження (в редакції від 21.04.1999р.), виконавцем 28.09.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржнику надано строк для самостійного виконання рішення суду до 05.10.2016 року та зобов'язано з'явитися до відділу ДВС. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, шо суперечить вимогам частини пятої статті 19 Закону України "Про виконавчепровадження".

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити №9-2310-5 від 23.10.2017 року від Територіального сервісного центру №2141 МВС України (відповідь №31/7/1-2071 від 25.11.2017р.), Управління Держгеокадастру в Ужгородському районі у Закарпатській області (відповідь №8-7-0.28-1353/102-17 від 21.11.2017р.) майно належне боржнику на праві власності відсутнє.

Згідно інформаційної довідки №114139227 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта -актуальної інформації про об'єкт(и) нерухомого майна відсутні та наявне обтяження у вигляді арешту всього нерухомого майна від 13.06.2013р., 21.09.2017р., 19.09.2017р., 12.04. 2010р.та 16.08.2012р.

Виконавцем 21.09.2017р. на адресу боржника надсилались виклики (копії додаються) щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_1 на виклики не зявився, про причини неявки не повідомив виконавця.

ОСОБА_1 згідно відповіді №, НОМЕР_2 від 16.01.2018р. наданої ПФУ - про осіб-боржників, які отримують пенсії та які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботі - інформація не знайдена.

ОСОБА_1 згідно відповіді №4, від 17.01.2018р. наданоїДФС -про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями - ФОП припинено та інформації стосовно боржників-фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого щ них податку в ДРФО відсутня.

На запит виконавця Державною прикордонною службою України листом від 21.09.2017р. та 16.01.2018р. повідомлено про те, що ОСОБА_1, дата народження 22.09.1983, НОМЕР_1, неодноразово перетинала державний кордон України.

Станом на 15.02.2018 року заборгованість по виконавчому провадженню №52360093 становить: 206628,85 грн. (заборгованість згідно виконавчого документа 187753,50 грн, 18775,35 грн. виконавчого збору та 100,00 грн. витрат на проведення виконавчих дій)

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення.

Отже, боржником рішення виконано не було, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання.

Старший державний виконавець подав до суду заяву про розгляд подання у його відсутності, подання підтримує.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 441 Цивільного процесуального кодексу України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення, а частиною 3 вказаної статті також встановлено, що суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконання нею судовим рішенням, на строк до виконання такого судового рішення.

Згідно пункту 18 частини 3 статті 11 Закону України Про виконавче провадження,державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до пункту 5 статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України",громадянин України може бути тимчасово обмежений у праві виїзду за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

У свою чергу згідно вимог статті 5 Закону України Про виконавче провадження,державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень встановлених цим законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з пункту 2 статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року,кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Відповідно до п. 3 ст. 2 Протоколу № 4 на здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

З врахуванням наведеного вище слідує, що саме по собі самостійне невиконання боржником ОСОБА_1Г зобов'язань, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на неї рішенням обов'язків. При цьому, під поняттям ухилення від виконання зобов'язань, необхідно розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Таким чином, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені і наведені вище обставини, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_1Г у праві виїзду за кордон є необґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 208 - 210, 217, 293, 294, 377-1 ЦПК України, ст.ст. 5, 11 Закону України "Про виконавче провадження", ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України", суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні подання старшого державного виконавця Гусєв О.О про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий О.М Леміш