Провадження № 2/582/155/18
Справа № 582/242/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2018 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Жмурченка В.Д.,

за участю секретаря Коваль В.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Недригайлівської селищної ради, Недригайлівського району Сумської області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області та просить суд винести рішення, яким визнати за ним, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну частку (пай) (Сертифікат на право на земельну частку (пай) серія СМ №0193853), яка розташована на території Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області (на території колишньої Кулішівської сільської ради), в порядку спадкування за законом, після померлого 23 березня 1997 р. дядька по лінії батька, ОСОБА_2.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити (а.с.23).

Представник відповідача, Недригайлівська селищна ради, Недригайлівського району Сумської області, в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, та просить суд здійснювати розгляд справи без його участі (а.с.21-22).

Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У зв'язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази.

Згідно зі ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідачів), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, пересвідчившись, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. виходячи з наступного.

На даний час позивач ОСОБА_1 бажає оформити спадщину за законом після смерті дядька ОСОБА_2 у виді земельної частки (паю), розташованої на території Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, однак, при оформленні спадщини виявилося, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) серія СМ №0193853 виданого на ім'я ОСОБА_2, втрачено, про що в газеті "Голос Посулля" опубліковане оголошення (а.с.11).

Оскільки на даний час зазначений сертифікат втрачено, а одержати його дублікат в компетентних органах неможливо у зв'язку з смертю власника, позивач не може отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину на дану земельну частку (пай).

Так як зазначені правовідносини виникли під час дії Цивільного Кодексу 1963 року, то згідно з п. 4 Заключних та перехідних положень ЦК України 2003 року, необхідно застосовувати норми ЦК УРСР 1963 року.

Згідно ч.1, 2 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

У відповідності до ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно з ст. 549 ЦК УРСР 1963 року вважається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 560 ЦК УРСР 1963 року спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину.

Ст. 561 цього ж кодексу визначає, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Дана стаття не встановлює граничного строку, протягом якого спадкоємець, який прийняв спадщину повинен звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва.

Крім того, статтями 1217, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч.1,3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У звязку з неможливістю отримати позивачем ОСОБА_1 правовстановлюючий документ на земельну частку (пай), яку він успадкував після смерті, ОСОБА_2, суд вважає за необхідне задовольнити його позовні вимоги, так як рішення суду в такому разі буде підставою для належного оформлення за ним права на дану земельну частку (пай).

Вимога про стягнення судових витрат позивачем не заявлена.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 206, 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Недригайлівської селищної ради, Недригайлівського району Сумської області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну частку (пай) (Сертифікат на право на земельну частку (пай) серія СМ №0193853), яка розташована на території Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області (на території колишньої Кулішівської сільської ради), в порядку спадкування за законом, після померлого 23 березня 1997 р. дядька по лінії батька, ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням п.п. 5 п. 15 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України від 15.12.2017, до Апеляційного суду Сумської області через Недригайлівський районний суд Сумської області.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : В. Д. Жмурченко