Єдиний унікальний номер 236/186/18 Номер провадження 22-ц/775/520/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2018 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого-судді Соломахи Л.І.

суддів Агєєва О.В., Мірути О.А.

розглянувши у приміщенні суду у м. Бахмут Донецької області в письмовому провадженні апеляційну скаргу заявника (боржника) ОСОБА_1 на ухвалу Краснолиманського міського суду Донецької області від 26 січня 2018 року про повернення заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження (стягувач - Публічне акціонерне товариство «ВіЕйБіБанк», заінтересована особа - Вугледарський міський відділ державної виконавчої служби (справа № 236/186/18, суддя першої інстанції Бікезіна Олена Василівна), -

В С Т А Н О В И В:

24 січня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Краснолиманського міського суду Донецької області із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Зазначала, що Вугледарським міським відділом державної виконавчої служби 05.10.2011 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом, виданим Петровським районним судом м. Донецька 09.08.2011 року у справі № 2-342 про стягнення з неї, ОСОБА_1, на користь Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБіБанк» (далі ПАТ «ВіЕйБіБанк») заборгованості за кредитним договором у розмірі 14 494,65 грн.

Постановою правління Національного банку України від 20.11.2014 року № 733 ПАТ «ВіЕйБіБанк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 22.02.2016 року № 213 про продовження строків процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБіБанк» на два роки до 19.03.2018 року.

Посилаючись на те, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником, просила вирішити питання про заміну сторони виконавчого провадження - стягувача ПАТ «ВіЕйБіБанк» на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (а.с. 2-4).

До заяви ОСОБА_1 додані копії рішення суду, постанови про відкриття виконавчого провадження, паспорту заявника (а.с. 2-4).

Ухвалою судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 26 січня 2018 року заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження повернуто заявнику (а.с. 6-7).

Повертаючи заяву, суд послався на п. 1 частини 4 ст. 185 ЦПК України та виходив з того, що сторони виконавчого провадження мають право звертатися до суду з відповідними заявами, але у випадках передбачених законом. ОСОБА_1 у виконавчому провадженні згідно її заяви є боржником.Законом не передбачено право боржника звертатися до суду з заявою про заміну стягувача. Стягувачем у виконавчому провадженні є ПАТ «ВіЕйБіБанк». Проте ні представник ПАТ «ВіЕйБіБанк», ні представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження не зверталися. У заяві відсутні підтвердження, що стягувач доручив боржнику ОСОБА_1 звернутися до суду з відповідною заявою (а.с. 6).

Не погоджуючись із судовим рішенням, заявник ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Краснолиманського міського суду Донецької області від 26 січня 2018 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що вона, як боржник виконавчого провадження, не має права на звернення до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення права вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи, тощо). У разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином чи правонаступництвом на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, переходить і право бути стороною виконавчого провадження шляхом подання для розгляду судом заяви про заміну стягувача. За таких обставин звернення сторони із заявою про заміну сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», що повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, яка висловлена у постанові від 20.11.2013 року у справі № 6-122цс13 (а.с. 10-12).

Копія ухвали про відкриття апеляційного провадження від 15.03.2018 року разом з апеляційною скаргою заявника ОСОБА_1 стягувачем - ПАТ «ВіЕйБіБанк» та заінтересованою особою - Вугледарським міським відділом державної виконавчої служби отримані відповідно 23.03.2018 року та 21.03. 2018 року (а.с. 34зв, а.с. 31). Відзиви в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшли.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 ст. 7 ЦПК України якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга заявника ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 частини 4 ст. 185 ЦПК України, на яку послався суд, як на підставу повернення позовної заяви, заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Повертаючи заяву на підставі п. 1 частини 4 ст. 185 ЦПК України, суд не уточнив за якою саме ознакою, зазначеною в цій нормі права, він повертає заяву: чи то у зв'язку з тим, що заявник ОСОБА_1 не має процесуальної дієздатності, чи у зв'язку з тим, що заява не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати.

Відповідно до ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Суд може залучити до участі в таких справах законного представника неповнолітньої особи або особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

В матеріалах, які надійшли до суду разом із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, відомості щодо позбавлення чи обмеження цивільної дієздатності ОСОБА_1 відсутні.

Відповідно до частини 2 ст. 175, частини 9 ст. 10 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Заява про заміну сторони виконавчого провадження підписана особисто заявником ОСОБА_1, яка звернулася до суду в своїх інтересах.

ОСОБА_1 у цій справі діє як фізична особа, а тому зазначення в заяві її посадового становища не передбачено процесуальним законом.

Відповідно до частин першої - другої ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ст. 15 Закону України від 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

Частиною 5 ст. 15 зазначеного Закону передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до п. 12 розділу II «Учасники виконавчого провадження» Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Отже, законом не передбачено обмеження права боржника, як заінтересованої сторони, звернутися до суду з заявою про заміну у виконавчому провадженні стягувача.

Враховуючи зазначене, підстави, передбачені п. 1 частини 4 ст. 185 ЦПК України для повернення заяви ОСОБА_1, матеріалами справи не доведені. Суд першої інстанції, як обґрунтовано зазначає в апеляційній скарзі заявник ОСОБА_1, порушив норми процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали про повернення заяви заявнику.

Відповідно до п. 4 частини 1 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Краснолиманського міського суду Донецької області від 26 січня 2018 року у справі № 236/186/18 про повернення заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження (стягувач - Публічне акціонерне товариство «ВіЕйБіБанк», заінтересована особа - Вугледарський міський відділ державної виконавчої служби) скасувати. Справу направити для продовження розгляду до Краснолиманського міського суду Донецької області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 березня 2018 року.

Головуючий: Л.І. Соломаха

Судді: О.В. Агєєв

О.А. Мірута