Дата документу 21.03.2018
Справа № 501/37/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 року.

Іллічівський міський суд Одеської області.

Суддя Максимович Г.В.

Секретар Савулій В.О.

Справа №501/37/18.

Позивач: Публічне акціонере товариство комерційний банк «ПриватБанк»

Відповідач: ОСОБА_1.

Вимоги позивача: стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом від 26.09.2007р. у розмірі 106 000,0 грн. станом на 30.11.2017р., судовий збір у розмірі 1600,0 грн.,

ВСТАНОВИВ:

До суду, 09.01.2018р., звернулось ПАТ КБ «ПриватБанк» з позовом до ОСОБА_1.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.09.2007р. між ним та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідачу був наданий кредит у розмірі 10 000,0 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,0% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 25.06.2015р. з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» була стягнена заборгованості за кредитним договором у розмірі 15 350,75 грн. Відповідач заборгованість за кредитним договором не погасив у звязку з чим, станом на 30.11.2017р., утворилась заборгованість по відсоткам у розмірі 106 000,0 грн. Просив задовольнити позов.

Відповідач надав суду заперечення в яких, мотивуючи тим, що йому не відомо хто користується його карткою, так як вона була в нього вилучена під час його затримання 18.04.2012р та він нею після зазначеної дати більше не користувався, про що також повідомив суддю Пушкарського Д.В., який також стягнув з нього тіло кредиту та відсотки, штраф за прострочення повернення кредиту, а тому просив застосувати строк позовної давності та відмовити в позові.

Справа розглядається в порядку спрощеного провадження, так як ціна позову (106000,0 грн.) не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, а тому відповідно до ч.6 ст.19 є малозначною.

Судом вивчені докази та встановлені фактичні обставини.

26.09.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний догорів (а.с.12, 13-18). Відповідно до зазначеного договору, позивач надав відповідачу кредит в розмірі 10 000,0 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 25.06.2015р., яке набрало законної сили 12.07.2015р., був задоволений позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та з нього стягнуто на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 26.09.2007 р. у розмірі 15 350,75 грн. (а.с.5).

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 25.06.2015р. було встановлено, що станом на 30.11.2014 р., у звязку з не виконанням відповідачем умов кредитного договору від 26.09.2007 р., утворилась заборгованість у розмірі 15 350,75 грн., яка складається з:

-заборгованості за кредитом 5693,98 грн.;

-заборгованості по процентам за користування кредитом 6749,59 грн.;

-заборгованості за комісією за користування кредитом 1700,0 грн.;

-штрафу 500,0 грн. (фіксована частина);

-штрафу 707,18 грн. (процентна складова).

Таким чином, Іллічівським міським судом Одеської області стягнуте тіло кредиту, проценти за користування кредитом, пеня, штраф, які утворились станом на 30.11.2014р та позивач просить стягнути заборгованість, яка утворилась за період з 30.11.2014р по 30.11.2017р.

Згідно позовної заяви, (а.с.1) позивач звернувся із позовом 09.01.2018р.

Ст.257 ЦК України передбачає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Ст.261 ЦК України передбачає, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору, такого правового висновку дійшов ВС України у справі 6-14цс14 від 18.06.2014р.

Так як Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 25.06.2015р, яке набрало чинності 12.07.2015р, була стягнута заборгованість, яка утворилась на 30.11.2014 р., то суд вважає, що слід застосувати строк позовної давності та відмовити в частині вимоги стягнення відсотків, пені, штрафу за кредитним договором з ОСОБА_1 за період з 30.11.2014р по 09.01.2015р.

П.5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів...за умови інформування позичальника...

Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Ч.1 ст.81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом.

Враховуючи, що відповідно до заяви ОСОБА_1 (а.с.12, 13-18) він взяв на себе обовязок сплачувати позивачу 36,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та суду не надано доказів на підтвердження інформування позичальника про зміну Тарифу, то за період з 09.01.2015р по 30.11.2017р (2 роки 11 міс.) в ОСОБА_1 утворилась заборгованість по оплаті 36% річних від тіла непогашеного кредиту (5693,98 грн.) в розмірі 5978,67 грн. (5693,98грн.х36%х2роки=4099,66 грн.; 4099,66грн.:12місх11міс.=1879,01грн.; 4099,66 грн.+1879,01грн.=5693,98грн.), а тому позов в частині стягнення за період з 09.01.2015р по 30.11.2017р (36% річних від тіла непогашеного кредиту) в розмірі 5978,67 грн. підлягає задоволенню.

П.6.5 Умов та правил надання банківських послуг (а.с.16) передбачає, що обовязком клієнта є погашення заборгованості за Кредитом, відсотками за його користування, по перевитратах платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених діючим Договором.

П.8.6 Умов та правил надання банківських послуг (на зворотні а.с.16), - при порушенні Клієнтом строків платежів по будь якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш як на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити штраф в розмірі 500грн.+5% від суми позову.

Враховуючи, що ОСОБА_1 підписав заяву в якій погодився з Умовами та правила надання банківських послуг, то позов в частині стягнення 2% пені від заборгованості за кредитним договором від 26.09.2007р. за період з 09.01.2015р по 30.11.2017р в розмірі 332,2 грн. та штрафу в розмірі 815,54 грн. (500грн.+5978,67 грн.х5%) підлягає задоволенню.

Суд критично відхиляє наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором від 26.09.2007р. (а.с.8), в якому зазначено, що ОСОБА_1 має заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 172 253,30 грн., яка складається з:

-5693,98 грн.- заборгованість за кредитом;

-161 414,32 грн.- заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

-5145,0 грн. заборгованість за пенею та комісією,

так як він не відповідає умовам договору, укладеного між позивачем та відповідачем.

Відповідач посилається на те, що картка у нього була вилучена працівниками СБ України та він нею не користувався, хто нею користувався йому не відомо.

П.6.11 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт зобовязаний інформувати банк, а також правоохоронні органи по факту втрати картки або отримання повідомлення про її незаконне використання.

Суд відхиляє заперечення відповідача в частині того, що він не зобовязаний оплачувати заборгованість за кредитним договором з позивачем, так як в нього вилучена банківська картка, так як суду не надано доказів того, що картка в нього вилучена та не надано доказів того, що він не проінформував банк про вилучення в нього картки.

Згідно платіжного доручення (а.с.25) "ПАТ КБ ПРИВАТБАНК" оплатив судовий збір в розмірі 1600,0 грн.

Ч.1 ст.141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивач просив стягнути 106 000,0 грн., а суд вважає, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення 7126,41 грн., то з відповідача на користь позивача слід стягнути 445,4 грн.

Керуючись ст.ст.2,4,265 ЦПК україни,-

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» 36% від заборгованості за кредитним договором від 26.09.2007р. за період з 09.01.2015р по 30.11.2017р в розмірі 5978,67 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» 2% пені від заборгованості за кредитним договором від 26.09.2007р. за період з 09.01.2015р по 30.11.2017р в розмірі 332,2 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» штраф в розмірі 815,54 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 445,4 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду Одеської області з дня його проголошення.

Позивач: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, буд.50, .

Відповідач: ОСОБА_1, проживає: Одеська область. АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер:НОМЕР_1.

Суддя: