Справа № 483/233/17
Провадження № 2/483/11/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року м.Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Куцарова В.І.,

за участю секретаря судового засідання Басової Н.Г.,

позивачки ОСОБА_1 та її представника адвоката ОСОБА_2,

представників відповідачки ОСОБА_3, ОСОБА_4, адвоката ОСОБА_5,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Очакові Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про зміну черговості одержання права на спадкування,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області до ОСОБА_6 про зміну черговості одержання права на спадкування.

Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 03 листопада 2016 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області по справі № 483/732/16-ц було ухвалено рішення, яким встановлено факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_7 однією сімєю без реєстрації шлюбу з 01 січня 20014 року по день його смерті 16 березня 2016 року, а також визнано право спільної часткової власності на ? частки самохідного моторного прогулянкового катеру "Козирка" та автомобіля марки "Opel Kadett Karavan". Рішення набрало законної сили. В задоволенні інших вимог було відмовлено, а саме визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом на ? житлового будинку з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: Миколаївська область, м.Очаків, вул. Таврійська (Свердлова), 106; ? земельної ділянки площею 0,0806 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинок і господарських будівель, що розташована за адресою: Миколаївська область, м.Очаків, вул. Таврійська (Свердлова), 106; ? гаражу № 131в гаражному кооперативі "Старт", який знаходиться за адресою: за адресою: Миколаївська область, м.Очаків, вул. Зінченка (Чижикова) 3Д; ? судна "Козирка", тип призначення роз'їзний катер; ? автомобіля "Opel Kadett Karavan". Відмовляючи у позові в частині визнання за позивачкою права власності на ? частину спадкового майна, що залишилося після померлого ОСОБА_7, суд мотивував тим, що за наявності умов для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину, ця вимога судовому розгляду не підлягає. Враховуючи встановлення факту проживання однією сім'єю, позивачка є спадкоємицею четвертої скарги спадкоємців за законом. З ОСОБА_7 позивачка проживала як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 2004 року. З початку їхнього проживання, він періодично вживав спиртні напої, але це не носило системний характер. Алкогольні напої ОСОБА_7 вживав під час свят, але десть з 2007 року він почав зловживати алкогольними напоями. Останній міг вживати алкоголь не припиняючи декілька днів, після чого позивачці приходилося в домашніх умовах його реанімувати. В цей час він перебував у безпорадному стані. Враховуючи, що грошові кошти, які ОСОБА_7 заробляв, він пропивав, позивачці приходилося купувати ліки за свої кошти. Також під час запоїв, він допивався до безпорадного стану і ОСОБА_1 приходилося наймати таксі та інших осіб з метою його транспортування додому, за що сплачувала особисті кошти. Знаходячись вдома він перебував у безпорадному стані, не розумів де він знаходиться та що робить, проявляв суїцідальні нахили, агресію. У 2009 році позивачка прийняла рішення про його кодування від алкогольної залежності та відвезла до медичного центру ООО "ЄНС", де йому було встановлено діагноз алкоголізм та проведено кодування. Але кодування вистачила на кілька місяців та продовжувалось все з початку. З 2009 року по час смерті позивачка періодично кодувала його, а результат був той самий. 16 березня 2016 року ОСОБА_7 помер. Враховуючи викладене, позивачка вважає, що тривалий час (7 років) опікувалася померлим, матеріально забезпечувала, перебувала увесь час з хворим. Відповідно до ч.2 ст. 1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкоємцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідачка є донькою померлого, тому являється спадкоємцем першої черги.

Посилаючись на ст. 1259 ЦК України, позивачка просила змінити черговість одержання ОСОБА_1 права на спадкування на першу чергу спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_7, який помер 16 березня 2016 року.

У судовому засіданні позивачка та її представник адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представники відповідачки ОСОБА_8, ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_5 позовні вимоги не визнали.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали справи суд дійшов наступного.

Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 листопада 2016 року частково задоволено цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сімєю, поділ спільного майна подружжя та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_7 з 01 січня 2004 року по день його смерті, яка настала 16 березня 2016 року. Визнано обєктами права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_1 на самохідне моторне прогулянкове судно «Козирка» модель «1411», 1982 року побудови, та автомобіль марки «Opel Kadett Karavan», номерний знак НОМЕР_1 та право спільної часткової власності на 1/2 частки самохідного моторного прогулянкового судна «Козирка» модель «1411», 1982 року побудови, та автомобіля марки «Opel Kadett Karavan», номерний знак НОМЕР_1.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1262 ЦК України - у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ст.1263 ЦК України - у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Згідно ст. 1264 ЦК України - у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ч.2 ст.1258 ЦК кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

За приписами ч.2 ст. 1259 ЦК фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7 безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Враховуючи вище зазначену норму матеріально права суд може змінити своїм рішенням черговість одержання права на спадкування за умови, що позивач протягом тривалого часу опікувалася спадкодавцем, матеріально його забезпечував, надавав іншу допомогу спадкодавцеві, внаслідок похилого віку, тяжкої хвороби чи безпорадного стану.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснив та виклав у п. 5.2 Листа від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» те, що черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (ч. 1 ст. 1259 ЦК України), або на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 1259 ЦК України).

Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред'явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.

Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем. Тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами), 2) матеріальне забезпечення спадкодавця, 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріальне вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири, 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3, 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову, необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин.

У Законі міститься вичерпний перелік обставин, за наявності яких можлива зміна черговості, що не потребує розширеного тлумачення. Відсутність хоча б однієї із таких обставин зумовить застосування загального порядку черговості спадкування, визначеного у ст. 1258 ЦК. При цьому факт проживання із спадкодавцем протягом певного часу і відповідна взаємна турбота осіб, які проживають разом, не є підставою для зміни черговості спадкування.

Як на підставу позову, позивачка посилається на те, що тривалий час (7 років) опікувалася померлим, матеріально забезпечувала, перебувала увесь час з хворим, оскільки починаючи з 2007 року ОСОБА_7 зловживав спиртними напоями, внаслідок чого був у безпорадному стані, витрачала у звязку з цим особисті кошти, опікувалася ним.

Суд не приймає до уваги твердження позивачки про те, що вона витрачала особисті кошти у звязку з безпорадним станом ОСОБА_7В,, оскілки рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 листопада 2016 року встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_1 проживали однією сім'єю , втрачали гроші по взаємній згоді на придбання майна, піклувалися один про одного, мали спільний бюджет.

Відповідно до ч.1 ст. 91 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, тривалий час проживали однією сім'єю, той із них, хто став непрацездатним під час спільного проживання, має право на утримання відповідно до статті 76 цього Кодексу.

Безпорадний стан ОСОБА_7 позивачка пояснює тим, що останній, внаслідок зловживання спиртними напоями проявляв суїцідальні нахили, агресію, під час такого стану неодноразово травмував себе, а тому приходилося за ним постійно наглядати.

Свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, у судовому засідання вказали, що ОСОБА_7 зловживав спиртними напоями, неодноразово кодувався.

Свідки ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 вказали, що не бачили ОСОБА_7 у нетверезому стані. Неодноразово бачили ОСОБА_7 за кермом належного йому автомобіля, він був адекватний.

Судом не сприймаються твердження позивачки про те, що ОСОБА_7 був у безпорадному стані з огляду на наступне.

Згідно договору купівлі-продажу від 03 березня 2015 року (за рік до смерті ОСОБА_7В.) між ТОВ "ТОП СЕРВІС ЮГ" від імені якого діяв ОСОБА_20 та ОСОБА_7, які діяли добровільно і перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам'яті, розуміючи значення своїх дій, попередньо ознайомлені нотаріусом з приписами цивільного законодавства, що регулюють укладений правочин, уклали договір купівлі-продажу судна "Козирка" . Нотаріусом встановлено осіб, які підписали договір та їх дієздатність.

Вказаний договір є дійсним та ніким не оскаржений.

Згідно наданої копії заяви ОСОБА_7 на адресу голови Очаківської районної державної адміністрації, він 02 червня 2014 року звернувся з власноруч написаною заявою про укладення договору на здійснення водних перевезень пасажирів (а.с. 69).

Крім того, як вбачається з копій договорів на перевезення пасажирів водним транспортом від 20 червня 2014 року та від 13 липня 2015 року укладених між Очаківською райдержадміністрацією та ОСОБА_7, останній отримав право на перевезення пасажирів лінії "Очаків - Покровські хутори Очаків" (надання послуг з перевезення мешканців Покровської сільської ради морським транспортом) (а с. 67-68, 70).

Дані обставини підтверджують той факт, що ОСОБА_7 діяв особисто, без представників, розумів значення своїх дій, міг керуватися ними та не перебував у безпорадному стані.

Доказами безпорадності спадкодавця можуть бути документи, що підтверджують тяжкість стану здоров'я: виписки з історії хвороби, амбулаторні картки, висновки медичних закладів, документи про інвалідність тощо. Отже, безпорадність особи пов'язана саме зі станом її здоров'я.

Позивачкою таких доказів суду не надано.

Надана позивачкою довідка № 12 від 15 лютого 2008 року про те, що ОСОБА_7 пройшов повний курс психотерапевтичного лікування алкоголізму не є доказом безпорадності останнього, а лише підтверджує той факт, що він намагався вилікуватися від алкогольної залежності.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про зміну черговості одержання права на спадкування, - відмовити

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної

скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної

скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги

рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Повний текст рішення виготовлено 27 березня 2018 року.

Суддя