Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження №22ц/778/712/18
головуючий у 1 інстанції: Купавська Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 березня 2018 року місто Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого, судді-доповідачаОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на рішення Мелітопольського районного суду Запорізької області, ухвалене в м. Мелітополі 18 вересня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про захист права власності та визнання недійсним рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати недійсним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 22.09.2015, індексний номер 24653427, стосовно реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Кей-Колект», та скасувати державну реєстрацію права власності на дану квартиру за відповідачем на підставі договору іпотеки від 01.11.2006 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22.09.2015 року.

В позові зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 01.11.2006 ОСОБА_5 придбала квартиру АДРЕСА_2, що підтверджується копією відповідного договору купівлі-продажу. Дана квартира була придбана за кредитні кошти, отримані в борг від АК КІБ «УкрСиббанк» на підставі укладеного договору про надання споживчого кредиту № 0 від 01.11.2006.

Відповідно до п.п. 1.1., 1.4 кредитного договору банк надав позичальнику ОСОБА_5 кредит в іноземній валюті в сумі 59 000 доларів США для його особистих потреб, а саме: на придбання квартири АДРЕСА_3. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором у цей же день 01.11.2006 між ОСОБА_5 та АКІБ «УкрСиббанк» був укладений договір іпотеки № 0/З, за умовами якого в іпотеку банку була передана вищевказана квартира.

В подальшому, 12 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кей-Колект» на підставі Договору факторингу свої права вимоги за зобовязаннями відповідача по кредитному договору №00 від 01.11.20006.

22.09.2015 на підставі заяви ТОВ «Кей-Колект» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 було внесено відомості щодо власника квартири АДРЕСА_4, яким стало ТОВ «Кей-Колект», номер запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно «11283006».

Повідомленням від 21.03.2016 ТОВ «Кей-Колект» повідомило ОСОБА_5, що рішенням від 22.09.2015 анулювалась (прощення) її кредитна заборгованість в сумі 50699,13 доларів США за кредитним договором №0 від 01.11.2006 у звязку з реалізацією ТОВ «Кей-Колект» права на нерухоме майно, яким було забезпечено виконання зазначеного вище кредитного договору на підставі ст.37, 38 ЗУ «Про іпотеку»

Рішенням Мелітопольського районного суду Запорізької області від 18 вересня 2017 року позов задоволено частково. Визнаго недійсним рішення від 22 вересня 2015 року, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, індексний номер: 24653427, стосовно реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_5 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект». Скасовано державну реєстрацію прав власності на квартиру АДРЕСА_5, проведену в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на підставі договору іпотеки від 01 листопада 2006 року, номер запису про право власності: 11283006.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду представник ТОВ «Кей-Колект» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 01.11.2006 ОСОБА_5 придбала квартиру АДРЕСА_2, що підтверджується копією відповідного договору купівлі-продажу (т. 1 а.с.8).

Дана квартира була придбана за кредитні кошти, отримані в борг від АК КІБ «УкрСиббанк» на підставі укладеного договору про надання споживчого кредиту № 0 від 01.11.2006 (т. 1 а.с. 9-12).

Відповідно до п.п. 1.1., 1.4 кредитного договору банк надав позичальнику ОСОБА_5 кредит в іноземній валюті в сумі 59 000 доларів США для його особистих потреб, а саме: на придбання квартири АДРЕСА_3 (т. 1 а.с 9).

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором у цей же день 01.11.2006 між ОСОБА_5 та АКІБ «УкрСиббанк» був укладений договір іпотеки № 0/З, за умовами якого в іпотеку банку була передана вищевказана квартира (т. 1 а.с. 13-15).

В подальшому, 12 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кей-Колект» на підставі Договору факторингу свої права вимоги за зобовязаннями відповідача по кредитному договору №00 від 01.11.20006 (т. 1 а.с.16-17).

22.09.2015 на підставі заяви ТОВ «Кей-Колект» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 було внесено відомості щодо власника квартири АДРЕСА_6, яким стало ТОВ «Кей-Колект», номер запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно «11283006» (т. 1 а.с.19, 20).

Повідомленням від 21.03.2016 ТОВ «Кей-Колект» повідомило ОСОБА_5, що рішенням від 22.09.2015 анулювалась (прощення) її кредитна заборгованість в сумі 50699,13 доларів США за кредитним договором №0 від 01.11.2006 у звязку з реалізацією ТОВ «Кей-Колект» права на нерухоме майно, яким було забезпечено виконання зазначеного вище кредитного договору на підставі ст.37, 38 ЗУ «Про іпотеку» (т. 1 а.с.104).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію.

Згідно ч. 9 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація прав, їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії (надання відмови в ній) проводиться одночасно з вчиненням такої дії.

Відповідно до абз. 7 п. 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №868 від 17.10.2013 року (чинного на час виникнення спірних правовідносин), нотаріус, яким вчинено нотаріальну дію з нерухомим майном, проводить державну реєстрацію прав, набутих виключно у результаті вчинення такої дії.

Згідно п. 46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №868 від 17.10.2013 року (чинного на час виникнення спірних правовідносин) для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає завірену у встановленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобовязання, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги, а також документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця тощо.

Відповідно до положень ст.35 Закону України «Про іпотеку» обовязок надіслання вимоги може вважатися виконаним іпотекодержателем лише у разі, якщо така вимога отримана іпотекодавцем. Строк її виконання обчислюється з моменту отримання вимоги.

Відповідач в своїх запереченнях посилається на ту обставину, що позивачці відповідно до ЗУ «Про іпотеку» було направлено вимогу про усунення порушень за кредитним договором.

Однак, вимогу ТОВ «Кей-Колект» про наявність заборгованості за кредитними договорами від 01.11.2006 та намір звернути стягнення на предмет іпотеки позивачка не отримувала. В матеріалах справи міститься ксерокопія поштового повідомлення від 14.04.2014 про відправлення невідомої кореспонденції, відправником за яким значиться ТОВ «УКРБОРГ», яке взагалі не є кредитором. Проте, вказана копія документу не підтверджує факт отримання ОСОБА_5 саме листа ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» про намір звернути стягнення на предмет іпотеки вих. №732561/ЛЗ, від 05.03.2014 (а.с.87-88). Тобто, докази підтвердження виконання вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку» відсутні.

Згідно п.5.2 договору іпотеки від 01.11.2006 сторони досягли згоди, що позасудове врегулювання здійснюється одним з наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки:

- передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України Про іпотеку;

- отримання іпотекодержателем права продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені іпотекодавця на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України Про іпотеку.

Відповідно до п. 5.1. та п. 5.2. договору іпотеки у разі настання обставин зазначених в п. 4.1.цього договору, Іпотекодержатель надсилає рекомендованим листом Іпотекодавцю повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. В повідомленні Іпотекодержатель зазначає який спосіб задоволення вимог ним застосовується.

У повідомленні на яке посилається апелянт міститься посилання на два способи звернення стягнення, тобто в розріз зазначеним умовам договору іпотекодержатель не визначив конкретний спосіб задоволення вимог.

Вказані порушення Закону України «Про іпотеку» та невідповідність дій іпотекодержателя умовам договору не надавали нотаріусу права на вчинення вказаної нотаріальної дії.

Таким чином апеляційний суд погоджується з висновками суду попередньої інстанції.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги щодо підвідомчості справи іншому суду; щодо невідповідності обраного способу захисту права; щодо іншої судової практики; невірним застосуванням судом норм законодавства; про відсутність підстав для задоволення позову; щодо помилкових висновків суду: щодо необхідності укладення окремого договору, щодо відсутності повноважень у нотаріуса, про наявність арештів, та вчинення нотаріальних за межами нотаріального округу, зводяться лише до незгоди з рішенням суду першої інстанції, ґрунтуються фактично на тих же доводах, на які посилався апелянт в суді першої інстанції, як на підстави своїх заперечень проти позову, вони фактично оцінені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні і його висновків не спростовують.

Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його висновків. ОСОБА_5 передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» залишити без задоволення, а рішення Мелітопольського районного суду Запорізької області від 18 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 13 лютого 2018 року.

Головуючий, суддя-доповідач

судді: