Номер провадження: 22-ц/785/1608/18
Номер справи місцевого суду: 494/913/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Дрішлюка А.І., Драгомерецького М.М.

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 28 вересня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Березівського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів.

Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 28 вересня 2017 року позов ОСОБА_3 поданий в інтересах ОСОБА_2 залишено без руху.

Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2017 року позов ОСОБА_3 поданий в інтересах ОСОБА_2 вважається неподаним та повернут позивачу.

Вважаючи ухвалу суду незаконною представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 28 вересня 2017 року, справу направити до районного суду для продовження розгляду.

Заслухавши доповідь судді доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Повертаючи позов суд обгрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернувшись до суду 19 вересня 2017 р. із даним позовом просила стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 25% від доходу із земельної ділянки по досягненню дитиною повноліття, 50% прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку із присудженою сумою по рішенню Березівського районного суду Одеської області від 19 вересня 2011 р..

28 вересня 2017 р. поданий позов був залишений без руху через недотримання позивачем вимог п.3 ч.2 ст.119 ЦПК України.

Позивачу були розяснені положення ст.ст.181,183-184 СК України, необхідність визначитись із позовними вимогами, та наслідки не виконання ухвали суду.

Проте, замість виправленої позовної заяви про збільшення розміру аліментів на утримання сина представник позивача подала заяву про видачу судового наказу, у якій просила стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, аліменти на утримання сина ОСОБА_5, 15 листопада 2010 р., у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виходячи з наведеного суд правильно вважав що згідно до ч.3 ст.15 ЦПК України суди розглядають справи в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

При цьому, згідно положень ст.16 ЦПК України не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства.

Таким чином діючим ЦПК України не допускається розгляд заяви «Про видачу судового наказу» у позовному провадженні «Про збільшення розміру аліментів на утримання сина», оскільки первинний позов і подана у подальшому заява повинні розглядатись за правилами різних видів судочинства, відповідно у позовному та наказному.

З огляду на вищенаведене суд правильно дійшов висновку, що позивач у встановлений строк не виконав вимоги, визначені в ухвалі суду.

Відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України якщо позивач у встановлений строк не виконав вимоги, визначені в ухвалі суду, то позов вважається неподаним і повертається позивачеві.

Згідно ч.5 ст.121 ЦПК України повернення позову не перешкоджає особі повторно звернутись до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позову.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена судом з додержанням вимог закону.

Вимоги автора апеляційної скарги є необґрунтованими, оскільки спростовані дослідженими судом обставинами.

Доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст. 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 28 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повиний текст судового рішення складено 06.03.2018 року

Головуючий П.М. Черевко

Судді: А.І. Дрішлюк

ОСОБА_6