Постанова

Іменем України

28 березня 2018 року

м. Київ

справа № 1616/4675/2012

провадження № 61-6735св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Крата В. І., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго»,

відповідачі: ОСОБА_1 (позивач за зустрічним позовом), ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

треті особи: Комунальне підприємство Полтавської обласної ради «Полтававодоканал», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Головне управління житлово-комунального господарства Полтавської облдержадміністрації, Державне підприємство «Полтавастандартметрологія»,

треті особи за зустрічним позовом: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 26 вересня 2016 року у складі колегії суддів Абрамова П. С., Бондаревської С. М., Гальонкіна С. А.,

ВСТАНОВИВ :

У жовтні 2011 року Полтавське обласне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (далі - КП «Полтаватеплоенерго») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1, ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4 на праві приватної спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1

Відповідачі на підставі договору від 04 серпня 2008 року, укладеного між

КП «Полтаватеплоенерго» та ОСОБА_1, користуються послугами теплопостачання.

Вказуючи, що відповідачі не виконують умов договору про надання послуг теплопостачання в частині оплати спожитих послуг,

КП «Полтаватеплоенерго» просило стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з теплопостачання.

У грудні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до

КП «Полтаватеплоенерго» про визнання дій незаконними та визнання договору недійсним.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 оплачує послуги з теплопостачання, але відповідач неправомірно нараховує оплату відповідно до тарифів, внаслідок чого утворилася заборгованість.

ОСОБА_1 вказував, що договір від 04 серпня 2008 року № 1378 ні він, ні члени його сімʼї не укладали і навіть не бачили.

КП «Полтаватеплоенерго»систематично щомісяця на 9 під'їздах будинку на АДРЕСА_1 розміщує недостовірну інформацію - письмові повідомлення про наявність заборгованості у квартирі № 256, де проживає

ОСОБА_1, внаслідок чого ОСОБА_5 вважає, що такими діями йому спричинено моральну шкоду.

ОСОБА_1 з урахуванням неодноразових уточнень просив визнати дії

КП «Полтаватеплоенерго» з перевірки приладів обліку води за його рахунок незаконними, зобов'язати КП «Полтаватеплоенерго» провести перерерахунки платежів з 01 вересня 2009 року відповідно до фактично наданих послуг по квартирі АДРЕСА_1, визнати недійсним правочин (договір) укладений між

КП «Полтаватеплоенерго» та споживачем ОСОБА_1 від 04 серпня

2008 року № 1378, стягнути моральну шкоду в сумі 100 000 грн та судові витрати.

Рішенням Ленінського районного суду міста Полтави від 27 червня

2014 року в задоволенні позову КП «Полтаватеплоенерго» відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано дії

КП «Полтаватеплоенерго» по перевірці приладів обліку води за рахунок

ОСОБА_1 незаконними.

Зобов'язано КП «Полтаватеплоенерго» провести перерахунок платежів з

01 вересня 2009 року відповідно до фактично наданих послуг по квартирі

АДРЕСА_1

Стягнуто з КП «Полтаватеплоенерго» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 1 000 грн.

В частині вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним правочину (договору) № 1378, укладеного між КП «Полтаватеплоенерго» та споживачем

ОСОБА_1, датованого 04 серпня 2008 року відмовлено у зв'язку з безпідставністю.

Додатковим рішенням Ленінського районного суду міста Полтави від

25 липня 2014 року вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 01 вересня 2014 року рішення Ленінського районного суду міста Полтави від 27 червня 2014 року та додаткове рішення Ленінського районного суду міста Полтави від

25 липня 2014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року рішення Ленінського районного суду міста Полтави від 27 червня 2014 року, додаткове рішення Ленінського районного суду міста Полтави від 25 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 01 вересня 2014 року залишено без змін.

Відмовляючи у задоволенні позову КП «Полтаватеплоенерго» та задовольняючи частково зустрічний позов, суди першої, апеляційної та касаційної інстанцій виходили із того, що КП «Полтаватеплоенерго» є виконавцем послуг із забезпечення централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в житлових будинках комунальної власності. Непроведення ним перевірки приладів обліку води в квартирі ОСОБА_1 призвело до нарахування за послуги гарячого водопостачання не за показниками приладів обліку, а з розрахунку кількості зареєстрованих у квартирі відповідача осіб. Такі дії підприємства є неправомірними.

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд у звʼязку з новоявленими обставинами рішення Ленінського районного суду міста Полтави від 27 червня 2014 року в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог щодо визнання недійсним правочину (договору) та додаткового рішення Ленінського районного суду міста Полтави від

25 липня 2014 року щодо судових витрат.

Заява мотивована тим, що підставою для відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним правочину (договору) № 1378, який датований 04 серпня 2008 року за № 1378, було проведення Ленінським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області по кримінальному провадженню за статтею 358 КК України на час судового розгляду справи досудового розслідування.

У зв'язку з тим, що досудове розслідування закінчено і слідчий прийняв процесуальне рішення у справі, заявник вважав, що виникли нововиявлені обставини в розумінні статті 361 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду заяви судом першої інстанції), що є підставою для перегляду рішення Ленінського районного суду міста Полтави від 27 червня 2014 року та додаткового рішення Ленінського районного суду міста Полтави від

25 липня 2014 року у цивільній справі № 1616/4675/2012, провадження

№ 2/553/7/2014.

Просив частково скасувати рішення Ленінського районного суду міста Полтави від 27 червня 2014 року та додаткове рішення від 25 липня

2014 року, визнати недійсним правочин (договір) № 1378, укладений між КП «Полтаватеплоенерго» та споживачем ОСОБА_1, який датовано

04 серпня 2008 року, стягнути з КП «Полтаватеплоенерго» завдану моральну шкоду в сумі 99 000 гривень та стягнути судові витрати у справі.

Рішенням Ленінського районного суду міста Полтави від 22 червня

2016 року заяву ОСОБА_1 про перегляд у звʼязку з нововиявленими обставинами рішення Ленінського районного суду міста Полтави від

27 червня 2014 року та додаткового рішення Ленінського районного суду міста Полтави від 25 липня 2014 року у цивільній справі № 1616/4675/2012, провадження № 2/553/7/2014 задоволено частково.

Частково скасовано рішення Ленінського районного суду міста Полтави від

27 червня 2014 року та додаткове рішення Ленінського районного суду міста Полтави від 25 липня 2014 року, а саме в частині вирішення позовної вимоги за зустрічним позовом щодо визнання недійсним правочину (договору) № 1378, укладеного між КП «Полтаватеплоенерго» та споживачем ОСОБА_1, який датовано 04 серпня 2008 року.

Визнано недійсним правочин (договір) № 1378, укладений між

КП «Полтаватеплоенерго» та ОСОБА_1, який датовано 04 серпня

2008 року.

Стягнуто з КП «Полтаватеплоенерго» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2 882 грн.

В задоволенні позовних вимог про стягнення з КП «Полтаватеплоенерго» на користь ОСОБА_1 завданої моральної шкоди відмовлено.

Скасовуючи частково рішення Ленінського районного суду Полтавської області від 27 червня 2014 року в частині вирішення позовної вимоги про визнання недійсним правочину (договору) між КП «Полтаватеплоенерго» та ОСОБА_1 та додаткове рішення Ленінського районного суду міста Полтави від 25 липня 2014 року в частині стягнення судових витрат та ухвалюючи нове рішення, яким визнано недійсним правочин (договір)

№ 1378 між КП «Полтаватеплоенерго» та ОСОБА_1, який датовано

04 серпня 2008 року, рішення суду першої інстанції мотивоване наявністю нововиявлених обставин, обґрунтованістю позовних вимог ОСОБА_1 та їх підтвердженням.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 26 вересня 2016 року рішення Ленінського районного суду міста Полтави від 22 червня 2016 року в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним та стягнення судових витрат скасовано.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд у звʼязку з нововиявленими обставинами рішення Ленінського районного суду міста Полтави від

27 червня 2014 року та додаткового рішення Ленінського районного суду міста Полтави від 25 липня 2014 року відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що факт закриття кримінального провадження та висновки експерта щодо невідповідності підпису не є нововиявленими обставинами, по суті є новими доказами, а тому не можуть бути підставою для перегляду рішення суду відповідно до глави 4 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду заяви судом першої інстанції).

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення апеляційного суду Полтавської області від 26 вересня 2016 року та залишити в силі рішення Ленінського районного суду міста Полтави від 22 червня 2016 року, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У лютому 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення, апеляційний суд допустив порушення вимог процесуального закону.

Перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами мав здійснюватись із дотриманням вимог статей 361-365 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду заяви судом апеляційної інстанції), які визначали підстави і порядок перегляду, коло суб'єктів звернення із заявою про перегляд судових рішень, об'єкти перегляду, а також компетенцію (процесуальні повноваження) судів, які здійснюють такий перегляд.

Отже, за змістом частини першої статті 363 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду заяви судом апеляційної інстанції) заява про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами по суті розглядається лише тим судом, який ухвалив рішення, яке переглядається. Апеляційний суд такого рішення не ухвалював.

Відповідно до статті 365 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду заяви судом апеляційної інстанції) розгляд заяви здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. Розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.

З набранням законної сили новим судовим рішенням втрачають законну силу судові рішення інших судів у цій справі.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд після скасування рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами і ухвалення судом першої інстанції рішення мав перевірити його законність по суті та прийняти рішення за результатами розгляду апеляційної скарги відповідно до положень статті 307 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду заяви судом апеляційної інстанції).

Оскільки, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення суду першої інстанції, апеляційний суд допустив порушення порядку вирішення вказаного питання, тому оскаржуване судове рішення необхідно скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Пунктом 2 частини першої статті 409 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Частиною четвертою статті 411 ЦПК України встановлено, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

За таких обставин рішення апеляційного суду Полтавської області від

26 вересня 2016 року відповідно до частини четвертої статті 411 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 26 вересня 2016 рокускасувати.

Справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд у звʼязку з нововиявленими обставинами рішення Ленінського районного суду міста Полтави від 27 червня 2014 року та додаткового рішення Ленінського районного суду міста Полтави від 25 липня 2014 року у справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: комунальне підприємство Полтавської обласної ради «Полтававодоканал», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Головне управління житлово-комунального господарства Полтавської обласної державної адміністрації, Державне підприємство «Полтавастандартметрологія», про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії, визнання правочину недійсним та стягнення моральної шкоди і судових витрат передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції рішення апеляційного суду Полтавської області від 26 вересня 2016 року втрачає законну силу та подальшому виконанню не підлягає.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: Н. О. Антоненко
В. І. Журавель
В. І. Крат
В. П. Курило