Справа № 181/139/18
Провадження № 2/181/66/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2018 р. с.м.т. Межова

Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого: судді Гончаренка О.О.,

з участю секретаря судового засідання Яківець А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Межова цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Слов'янської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2018 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся орган опіки та піклування Слов'янської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначено, що відповідач зареєстрована в будинку за адресою: АДРЕСА_2, який розібраний та фактично відсутній. ІНФОРМАЦІЯ_1 року відповідач народила сина ОСОБА_3 реєстрація народження якого відбулась в порядку ч.1 ст.135 СК України - ім'я та по батькові батька дитини записані за вказівкою матері, яка не перебуває у шлюбі. ОСОБА_2 проживає без реєстрації по АДРЕСА_1 разом з малолітній сином ОСОБА_3 та співмешканцем ОСОБА_4, який як і відповідач постійної роботи не має. ОСОБА_2 отримує соціальну допомогу, як одинока мати, та пенсію, як дитина сирота, втім отримані кошти витрачає не за призначенням. При обстеженні умов проживання було виявлено, що дитина брудна та голодна, дитячий садок не відвідує, а також відсутні умови для виховання та його навчання. На відповідача неодноразово складались протоколи про адміністративне правопорушення за неналежне виконання нею батьківських обов'язків. Профілактичні бесіди не змінили поведінку відносно належного ставлення ОСОБА_2 до дитини.

Просять позбавити батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнути з неї, аліменти до досягнення ним повноліття, щомісячно на користь особи на утриманні якої буде перебувати дитина.

Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надано суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, наполягають на задоволенні вимог.

Відповідач в судове засідання не з'явилися, надала заяви про розгляд справи без її участі, позовні вимоги не визнає та просить не позбавляти її батьківських прав.

Третя особа служба у справах дітей у судове засідання не з'явилася, надано суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом досліджені та надана оцінка таким доказам:

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Межівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 04 лютого 2015 року, актовий запис №29, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, батьком якого записано ОСОБА_5,

а матір'ю - ОСОБА_2

Повідомленнями Межівського відділення поліції Синельниківського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області №43.2/7-9288 від 30 листопада 2016 року та

№43.2/7-9667 від 14 грудня 2016 року підтверджується, що інспектором Межівського ВП на ОСОБА_2 складались адміністративні протоколи по ч.2 ст.184 КУпАП, тобто за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Пояснювальною запискою сільського голови підтверджуються обставини, викладені вище та необхідність порушення питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 за невиконання нею батьківських обов'язків стосовно її сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнення аліментів.

Актом обстеження умов проживання від 14 лютого 2018 року підтверджується, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться в незадовільному стані, потребує ремонту, протікає, одна його сторона знаходиться в аварійному стані, мається пічне опалення, відсутні всі умови для виховання та розвитку дитини. ОСОБА_3 дитячий садок не відвідує, його мати про фізичний, духовний та моральний розвиток не піклується, а подальше перебування ОСОБА_1 разом з відповідачем загрожує здоров'ю та життю дитини.

Згідно характеристики виконавчого комітету Слов'янської сільської ради №86 від 20 лютого 2018 року ОСОБА_2 фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1. Остання ніде не працює, живе за рахунок соціальних виплат, власного житла не має, вживає спиртні напої, вихованням малолітньої дитини не займається, притягалась до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов'язків та неодноразово розглядалась на засіданні адмінкомісії при виконкомі Слов'янської сільської ради.

Довідкою виконкому Слов'янської сільської ради №280 від 20 лютого 2018 року підтверджується, що ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з сином ОСОБА_3 та співмешканцем ОСОБА_4

Висновком ради опіки та піклування при виконкомі Слов'янської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області підтверджується, що ОСОБА_2 вихованням дитини не займається, його здоров'ям не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, турботи не виявляє, ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно сина ОСОБА_3 та стягнути з неї аліменти.

Згідно ч.ч.4, 5 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Встановлено, що обов'язки передбачені ст.150 Сімейного кодексу України щодо виховання та розвитку дитини відповідачем не виконується.

Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов′язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п.15 та 16 Постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її харчування, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання дитини, і як наслідок необхідність застосування до неї на підставі п.2 ч. 1 ст. 164 СК України крайнього заходу - позбавлення батьківських прав.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності.

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За положенням ст.166 СК України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ч.1 ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно з ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Положенням частини першої статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, оцінюючи всі докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають повному задоволенню.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, однак існують всі правові підстави для задоволення позову з огляду на вищевикладені обставини.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 164, 166, 180, 182, 191 СК України, ст.ст.2, 4, 81, 82, 96, 141, 142, 206, 259, 263-265, 268, 272, 273, 430 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов органу опіки та піклування Слов'янської сільської ради в особі ради у справах дітей (місце знаходження вул. Центральна,36, с. Слов'янка, Межівського району, Дніпропетровської області, ЄДРПОУ 0430264) в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (місце реєстрації АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1, третя особа служба у справах неповнолітніх Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (місце знаходження вул. Грушевського,5, смт Межова, Дніпропетровської області) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 930 гривень з подальшою індексацією вказаної суми щомісячно до досягнення ним повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 лютого 2018 року, на користь особи, на утриманні якої буде перебувати дитина, допустивши рішення суду негайному виконанню в межах місячної суми стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 704 (семисот чотирьох) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана через Межівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. О. Гончаренко