Справа № 175/3944/17
Провадження № 2-о/175/89/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2018 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

за участю секретаря Рись Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Управління соціального захисту населення Дніпровської районної державної адміністрації про встановлення факту проживання на тимчасово окупованій території, -

в с т а н о в и в :

В жовтні 2017 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання на тимчасово окупованій території, в якій просив постановити рішення, яким встановити факт постійного проживання ого, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьку Донецької області з дня народження до початку проведення антитерористичної операції - по 01 серпня 2014 року.

Заявник надав суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Представник зацікавленої особи Управління соціального захисту населення Дніпровської районної державної адміністрації за довіреністю ОСОБА_2 у судовому засіданні від 21.12.2017 року не заперечувала проти заявлених вимог ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи, ознайомившись з письмовими поясненнями свідків, суд дійшов до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

З роз'яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з ч. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Встановлено, що заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є внутрішньо переміщеною особою. Згідно з паспорту громадянина України ОСОБА_1 серії ВВ №633707 виданого Великоновосілківським РВ УМВС України в Донецькій області на ім'я ОСОБА_1, з 24 жовтня 1994 року його місце проживання зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.51-56). В серпні 2014 року ОСОБА_1 разом з родиною переїхав до м. Дніпро та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

04 жовтня 2016 року ОСОБА_1 отримав довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № видану Управлінням праці та соціального захисту населення Дніпровської районної державної адміністрації (а.с.65). Вказаною довідкою посвідчено лише факт вимушеного переселення ОСОБА_1, однак відомості щодо причин переселення відсутні. Таким чином, заявник проживав на території проведення антитерористичної операції в період її початку.

ОСОБА_1 звернувся до Управлінням праці та соціального захисту населення Дніпровської районної державної адміністрації з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції.

09 серпня 2017 року Управління надало заявнику відповідь про відмову в призначенні грошової допомоги та зняття з обліку осіб, які переміщуються з зони проведення антитерористичної операції, оскільки ОСОБА_1 не надав до заяви документи, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення з зони АТО.

ОСОБА_1 у своїй заяві посилається на те, що встановлення факту проживання на території м. Донецьк на момент початку проведення антитерористичної операції необхідно йому для того, щоб отримати адресну допомогу.

Відповідно до п. 2 чинного на даний час Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо перемішеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року №1085-р, містить в собі список населених пунктів Луганської та Донецької областей, у тому числі місто Луганськ - місто обласного значення, населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

І хоча фактично на момент початку бойових дій при проведенні антитерористичної операції ОСОБА_1 проживав в Донецькій області та після початку антитерористичної операції виїхав в м. Дніпро, відсутність відповідної відмітки у паспорті заявника позбавляє його можливості у встановленому законом порядку користуватися всіма правами внутрішньо переміщених осіб, визначеними Законом України від 20.10.2014 року №1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», а саме отримувати соціальну допомогу-щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, яка визначена постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг».

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Ст. 4 зазначеного Закону встановлює, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

У разі відсутності в документі, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документі, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв'язку з обставинами, визначеними у статті 1 цього Закону, заявник надає докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, на день виникнення обставин, що спричинили внутрішнє переміщення, визначених статтею 1 цього Закону (військовий квиток з відомостями про проходження військової служби, трудова книжка із записами про здійснення трудової діяльності, документ, що підтверджує право власності на рухоме або нерухоме майно, свідоцтво про базову загальну середню освіту, атестат про повну загальну середню освіту, документи про професійно-технічну освіту, документ про вищу освіту (науковий ступінь), довідку з місця навчання, рішення районної, районної у місті Києві чи Севастополі державної адміністрації, виконавчого органу міської чи районної у місті ради про влаштування дитини до дитячого закладу, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, встановлення опіки чи піклування, медичні документи, фотографії, відеозаписи тощо).

На підтвердження факту проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, на день виникнення обставин, що спричинили внутрішнє переміщення ОСОБА_1 надав суду: трудову книжку (а.с.6-10), довідку з місця роботи виданою ТОВ «Топгард Україна» (а.с.11), паспорт та ідентифікаційний номер доньки ОСОБА_3 (а.с.12-15), паспорт та ідентифікаційний номер дружини ОСОБА_4 (а.с.17-21), свідоцтво про шлюб видане 19.12.1987 року Київським районним відділом РАЦС м. Донецька про реєстрацію шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_5 (а.с.21), Технічний паспорт на будинок №80 по вул. Окрябрській в с. Улакли Донецької області (а.с.23), паспорт та ідентифікаційний номер сина ОСОБА_6 (а.с.24-26), паспорт та ідентифікаційний номер сина ОСОБА_7 (а.с.26-34), договір дарування будинку №80 по вул. Окрябрській в с. Улакли Донецької області (а.с.44), паспорт та ідентифікаційний номер ОСОБА_1 (а.с.51-57), свідоцтво про восьмирічну освіту в восьмирічній загальноосвітній школі ЛВДО м. Донецька Донецької області ОСОБА_1 з 1974 по 1982 роки (а.с.58), дипломом ОСОБА_1 про середню професійно-технічному училищі К23 м. Донецька Донецької області з 1982 по 1985 року (а.с.59), військовий квиток виданий 14.06.1985 року, в якому вказано місце народження ОСОБА_1, а саме м. Донецьк, та освіта СПТУ №23 м. Донецька (а.с.60).

Таким чином, заявник надав суду всі належні докази на підтвердження факту проживання на території м. Донецьк на початок проведення антитерористичної операції. Крім того, суд приймає до уваги письмові покази свідків ОСОБА_8 (а.с.78) та ОСОБА_9 (а.с.81), оскільки вони не є заінтересованими особами в даній справі та у суду не має сумнівів у їх недостовірності.

Встановлено, що ОСОБА_1 переселився з території Донецької області з метою збереження життя, здоров'я, свободи, особистих прав на свободу пересування, вираження думки, майнових прав вільного володіння, розпорядження та користування майном, прав на працю та захист до початку проведення антитерористичної операції, та те, що встановити даний юридичний факт заявнику необхідно для визначення свого статусу як особи переміщеної з тимчасово окупованої території України та оформити адресну соціальну допомогу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 задовольнити, оскільки факт постійного проживання ОСОБА_1 у м. Донецьку Донецької області з дня народження до початку проведення антитерористичної операції по 01 серпня 2014 року, знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи.

Керуючись Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», ст. 2, 12, 13, 76, 259, 263-265, 268, 293-294, 315-316, 318-319 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Встановити факт постійного проживання громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьку Донецької області з дня народження до початку проведення антитерористичної операції - по 01 серпня 2014 року.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Озерянська Ж.М.