Справа № 745/598/17 Провадження № 22-ц/795/402/2018 Головуючий у I інстанції - Стельмах А. П. Доповідач - Мамонова О. Є.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Мамонової О.Є.,

суддів: Бобрової І.О., Шитченко Н.В.,

сторони:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сосницького районного суду Чернігівської області від 19 січня 2018 року (повний текст рішення складено 29 січня 2018 року), -

У С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000 грн щомісячно починаючи з 30 серпня 2017 року і до досягнення повноліття, та на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000 грн щомісячно починаючи з 30.08.2017 і до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, від яких мають двох неповнолітніх дітей. З 01.07.2016 діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, відповідач допомоги не надає, участі у додаткових витратах, викликаних частими хворобами дітей та санаторно-курортним лікуванням, не бере. Зважаючи на необхідність щомісячного витрачання грошових коштів на ліки, їжу, одяг, взуття та санаторно-курортне лікування дітей, вважає, що на утримання однієї дитини потрібно не менше 4 000 грн.

Рішенням Сосницького районного суду Чернігівської області від 19 січня 2018 року позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2: аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1 500 грн щомісячно, починаючи з 31.08.2017 і до повноліття дитини та аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1 500 грн щомісячно, починаючи з 31.08.2017 і до повноліття дитини; 1125 грн витрат на правничу допомогу; на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить прийняти постанову, якою вказане рішення суду першої інстанції скасувати, позовні вимоги задовольнити повністю; стягнути на її користь з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн та судовий збір на користь держави, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи. Заявниця зазначає, що судом не надано належної оцінки стану здоров'я дітей, які часто хворіють, і це вимагає додаткових коштів, а також їх матеріальному становищу (відсутність у власності будь-якого майна). Вказує, що судом не враховано, що відповідач має добрий стан здоров'я, заможне матеріальне становище, оскільки є засновником та директором ТОВ «Імперія Гранд», господарська діяльність якого пов'язана з організацією перевезення вантажів та допоміжною діяльністю у сфері транспорту, має у власності 46 вантажних транспортних засобів престижних марок, отримує доходи від зайняття підприємницькою діяльністю як фізична особа-підприємець та як засновник товариства, має у власності нерухоме майно та систематично подорожує і відпочиває за межами України. Заявниця не погоджується із частковим стягненням на її користь витрат на правову допомогу та вважає, що такі витрати підлягали стягненню повністю відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на те, що воно є законним та справедливим, відповідає нормам права та повністю кореспондується з наданими сторонами доказами. Відповідач не відмовляється від обов'язку щодо належного та гармонійного утримання своїх дітей, про що свідчать його грошові переводи (матеріальна допомога) позивачці на першу її вимогу та постійна участь у придбанні одягу та необхідних для життя та розвитку речей. Вважає, що утримання з нього аліментів у розмірі, якому вимагає позивачка, не кореспондується з фактичними обставинами справи. Вказує, що при визначенні розміру аліментів має бути врахована наявність у нього інших дітей на утриманні, дружини, що є особою з інвалідністю ІІ групи, наявність низького щомісячного доходу в розмірі 3 220 грн, негативного сальдо доходів як фізичної особи-підприємця та збитковість товариства, кредитних зобов'язання за купівлю нерухомого майна, чисельних боргових розписок на придбання транспортних засобів та отримання позивачкою допомоги при народженні дитини.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні в частині визначення розміру стягнутих аліментів на утримання дітей та витрат на правничу допомогу, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що стягнення з відповідача аліментів у розмірі 4000 грн на кожну дитину є занадто великим, а враховуючи те, що прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років складає з 01.01.2018 - 1492 грн., з 01.07.2018 буде складати - 1559 грн, а також те, що обов'язок по утриманню дітей лежить на обох батьках, дійшов висновку про можливість стягнення аліментів з відповідача саме у розмірі 1500 грн.

З висновком місцевого суду про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання малолітніх дітей повністю погоджується апеляційний суд, однак районний суд помилково визначив необхідність їх стягнення у розмірі 1500 грн на кожну дитину щомісячно, виходячи з наступного.

По справі встановлено та не оспорюється сторонами, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у фактичних шлюбних відносинах, без реєстрації шлюбу, та мають двох малолітніх дітей - дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5, 6).

Діти проживають разом із матір'ю, що також не оспорюється сторонами та підтверджується довідкою Загребельської сільської ради Сосницького району від 03.08.2017 № 176 (а.с. 67, 68).

Згідно інформації Комунального закладу «Чернігівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» від 15.08.2017 діти часто хворіють (а.с. 8-9, 11).

ОСОБА_2 не працює, до лютого 2018 року перебувала у відпустці по догляду за дитиною та отримувала державну допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн на місяць (до 28.02.2018), інших видів державних допомог не отримує та інших доходів не має (а.с. 12, 69, 70). Нерухоме майно у власності позивачки та малолітніх дітей відсутнє (а.с. 64-66).

ОСОБА_3 зареєстрований як фізична особа-підприємець, є засновником та керівником ТОВ «Імперія Гранд», видом діяльності якого є неспеціалізована оптова торгівля, вантажний автомобільний транспорт, допоміжне обслуговування наземного транспорту, транспортне оброблення вантажів та інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (а.с. 14-18, 72-74).

У власності відповідача знаходяться житловий будинок загальною площею 202,5 кв.м та присадибна земельна ділянка площею 0,0801 га по АДРЕСА_1, які перебувають в іпотеці (а.с. 87-90, 138).

Згідно інформації Територіального сервісного центру № 7441 за даними Єдиного державного реєстру МВС станом на 11.11.2017 за ОСОБА_3 зареєстровані 46 транспортних засобів (а.с. 94-96). На підтвердження наявності боргових зобов'язань відповідачем надані копії договорів позики за період з 2006 по 2017 роки на придбання транспортних засобів (а.с. 144-151).

З витягу з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», наданого Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України на запит суду, вбачається, що ОСОБА_3 у 2017 році неодноразово виїжджав за кордон, зокрема, до Грузії та Туреччини (а.с. 113).

До апеляційної скарги відповідачкою додані виписки по картковим рахункам ОСОБА_3 у ПАТ КБ «ПриватБанк», роздруковані з інтернет-банкінгу «Приват-24», з яких вбачається, що протягом 2017 року по даним рахункам мало місце як надходження значних сум, так і їх зняття (а.с. 180-233).

Дружина відповідача - ОСОБА_6 є особою з інвалідністю другої групи (а.с. 42). Зареєстрована як фізична - особа-підприємець з 20.04.2011 (а.с. 71).

Від шлюбу відповідач має двох повнолітніх дітей - сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та дочку ОСОБА_8 (нині -ОСОБА_8), ІНФОРМАЦІЯ_4, яка одружена (а.с. 43-45, 134).

Частиною першою статті 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 встановлено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (ч. 2 ст. 150).

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180).

Частино 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Враховуючи, що позивачка інших доходів, окрім допомоги на дитину не отримує, відповідач ОСОБА_3 є матеріально забезпеченою людиною, оскільки з 27.04.2006 зареєстрований як фізична особа-підприємець, є засновником та керівником юридичної особи ТОВ «Імперія Гранд», яке здійснює господарську діяльність, має у власності земельну ділянку та будинок, 46 транспортних засобів та має можливість здійснювати закордонні поїздки декілька разів на рік, колегія суддів вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей в розмірі 2500 грн на кожну дитину щомісячно, що є адекватною сумою для забезпечення гармонійного розвитку дітей в сенсі даної справи. При цьому, визначаючи розмір аліментів у вказаній сумі, апеляційний суд враховує, що нерухоме майно відповідача знаходиться в іпотеці, останній має кредитні зобов'язання.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи відповідача про грошові переводи (матеріальну допомогу) позивачці на першу її вимогу та постійну участь у придбанні одягу та необхідних для життя та розвитку речей, оскільки на підтвердження зазначеного ним надано копію платіжного доручення від 29.11.2017 на ім'я ОСОБА_2 у сумі 2 010,05 грн, що мало місце після пред'явлення позову.

Посилання ОСОБА_3 у відзиві на апеляційну скаргу на наявність у відповідача двох дітей на утриманні та дружини, що є особою з інвалідністю ІІ групи, що має бути враховано при визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітніх, не можуть бути слушними, оскільки діти відповідача від шлюбу є повнолітніми, доказів на підтвердження понесених витрат на їх утримання матеріали справи не містять. Крім того, дочка ОСОБА_8 (нині ОСОБА_8) є одруженою, і дочка, і дружина позивача зареєстровані як фізичні особи-підприємці (а.с. 43, 71, 134, 177).

Колегія суддів критично відноситься до посилань відповідача на наявність низького щомісячного доходу в розмірі 3 220 грн, негативне сальдо доходів як фізичної особи-підприємця та збитковість товариства, зважаючи на суперечливість наданих сторонами фінансових документів щодо фінансового та матеріального стану відповідача та товариства, засновником та директором якого є відповідач, а позивачка - головним бухгалтером (а.с. 40-41, 46-48, 173-а-176, 234).

Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів на утримання дітей, на підставі п.3 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підлягає зміні шляхом збільшення їх розміру з 1 500 грн до 2 500 грн на кожну дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу - п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, п. 3, 6, 8, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як убачається з матеріалів справи, правнича допомога ОСОБА_2 надавалась адвокатом Загалець О.М. відповідно до умов укладеного між сторонами договору про надання юридичних послуг від 31.10.2017 (а.с. 52, 132), за надання якої, згідно квитанцій до прибуткового касового ордеру від 31.10.2017 та 09.11.2017, було сплачено гонорар у сумі 3 000 грн (а.с. 152).

Також, на а.с. 153 мається акт виконаних робіт, з якого апеляційний суд бере до уваги: консультацію по питанню стягнення аліментів на неповнолітніх дітей - 640 грн (31.10.2017, 1 година), складання клопотання до суду про витребування доказів - 704,80 грн (01.11.2017, 1 год) (а.с. 75-77), участь у судових засіданнях у Сосницькому районному суді 02.11.2017 та 09.01.2018 загальною тривалістю 2 год. 25 хв. - 1 612,63 грн (а.с. 78-79, 154-157), а загалом на суму 2 957,43 грн та вважає даний акт в цій частині обґрунтованим, а наведені витрати співмірними із складністю справи, витраченим часом та обсягом наданих послуг і виконаних робіт.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково на суму 5 000 грн (5 000 грн від 8 000 грн становить 63 %), у матеріалах справи наявні належні докази понесення позивачкою у суді першої інстанції витрат на правничу допомогу, відповідно, з урахуванням розміру задоволених вимог, слід змінити рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат на правничу допомогу збільшивши суму її стягнення пропорційно до розміру задоволених позовних вимог з 1 125 грн до 1 863 грн 18 коп. (63% х 2 957,43 грн).

У зв'язку з частковим задоволенням апеляційної скарги (8 000 грн - 5 000 грн = 3 000 грн - що становить 40% від оскаржуваної суми боргу), та враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору, з ОСОБА_3 на користь держави належить стягнути 384 грн (960 грн х 40%) судового збору за апеляційний розгляд справи.

Керуючись ст.ст. 268, 374, 376 ч. 1 п. 3, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Сосницького районного суду Чернігівської області від 19 січня 2018 року змінити в частині визначення розміру стягнутих аліментів на утримання неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5 та витрат на правничу допомогу, збільшивши суму аліментів на утримання ОСОБА_4 з 1 500 грн до 2 500 грн, суму аліментів на утримання ОСОБА_5 з 1 500 грн до 2 500 грн, витрат на правничу допомогу з 1 125 грн до 1 863 грн 18 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 384 грн судового збору за апеляційний розгляд справи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:Судді: