Дата документу 12.03.2018
Справа № 334/8729/17
Провадження № 2/334/1815/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2018року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Добрєва М.В.,

при секретарі Матвієнко О.І.

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1,ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом, в якому зазначили, що в користуванні родини з 1981 року перебуває нерухоме майно, а саме житлове приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Відповідальним квартировинаймачем в даному житловому приміщенні є ОСОБА_2 - згідно типового договору найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду, що виданий Житлово- комунальним підприємством «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове обєднання № 9».

Згідно інформаційної довідки № 04-07/3/24667 від 30.11.2017 року , що видана Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради встановлено, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1,ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_4

ОСОБА_5 ОСОБА_6 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 починаючи з 2014 року - понад чотири роки , не мешкає , оскільки виїхав за кордон. Майна відповідача в квартирі не має, він не несе витрати на її утримання , комунальні платежи він не платить, добровільно з реєстрації відповідач не знімається. Тому позивачі вимушені звернутися до суду для захисту своїх прав та законних інтересів.

Вказані обставини, перешкоджають позивачам у здійснені права користування та розпорядження своїм майном, тому вони просять суд усунути перешкоди у здійсненні права власності, шляхом визнанняОСОБА_7 такими, що втратив право користування житловим приміщенням у зв'язку із відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин.

Позивачі надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, проти заочного рішення не заперечують.

У судове засідання відповідач не з'явився , надав до суду заяву , в якій позов визнає.

Суд, за згодою позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, у відповідності зі ст. 223 ч.4 ЦПК України за відсутністю відповідача.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають в АДРЕСА_4. Відповідальним квартировинаймачем в даному житловому приміщенні є ОСОБА_2 - згідно типового договору найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду, що виданий Житлово- комунальним підприємством «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове обєднання № 9». Згідно інформаційної довідки № 04-07/3/24667 від 30.11.2017 року , що видана Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради встановлено, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1,ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_4

ОСОБА_5 ОСОБА_6 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 починаючи з 2014 року - понад чотири роки , не мешкає , оскільки виїхав за кордон. Майна відповідача в квартирі не має, він не несе витрати на її утримання , комунальні платежі він не платить, добровільно з реєстрації відповідач не знімається. Тому позивачі вимушені звернутися до суду для захисту своїх прав та законних інтересів.

Згідно ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Також у статті 41 Конституції України вказано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Частинами 1, 3 ст. 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Як роз'яснено у п.34 та п.35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року за №5 « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Реєстрація ОСОБА_6 у вищезазначеній квартирі ставить позивача у важке матеріальне становище, оскільки витрати по утриманню квартири та сплаті комунальних платежів, які також нараховуються і на відповідача несуть вони.

Частиною 1 статті 71 ЖК УРСР визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст..72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Проаналізувавши у сукупності надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі, шляхом визнання ОСОБА_4таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_3.

Керуючись ст.ст.10, 81, 259, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати АДРЕСА_5,ІНФОРМАЦІЯ_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою за адресою АДРЕСА_3.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 12 березня 2018 року.

Суддя: Добрєв М. В.