Справа №442/203/18
Провадження №2/442/664/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Крамара О.В.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у місті Дрогобичі цивільну справу за позовом Григор»євої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

12.01.2018 року позивач звернулася в суд із вказаним вище позовом. Позов мотивує тим, що 21 липня 2005 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 79.

Від даного шлюбу в них народилося дві дочки: ОСОБА_4 14.06.2006р.н. та ОСОБА_5 26.06.2015р.н.

Із відповідачем вони не проживають однією сім'єю, спільного господарства не ведуть. Продовжувати подружнє життя із відповідачем вона не має наміру, так як втратила інтерес до відповідача як до чоловіка, примирення між ними неможливе.

Збереження їхнього шлюбу є неможливим, а тому вона вирішила звернутися з позовом про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як нею вказано вище, відповідач проживає окремо від неї та ухиляється від свого прямого обов'язку утримувати дітей.

Відповідач не надає коштів на утримання дочок, чим ставить сім»ю у важке матеріальне становище. Оскільки їй одній важко утримувати дітей, а відповідач не виконує свого батьківського обов?язку передбаченого ст.. 180 СК України, то вона змушена звернутися з позовом про стягнення аліментів.

26.01.2018 року суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Крамар О.В. винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Сторони в підготовче судове засідання не з»явилися, подали суду заяви про проведення судового засідання за їх відсутності, позивач позов підтримує, а відповідач визнає.

Судове засідання проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

З»ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено.

Із свідоцтва про шлюб виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, серія І-СГ № 010931, вбачається, що 21 липня 2005 року Григор»єв ОСОБА_6 та ОСОБА_7 уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис за №79, після укладення шлюбу дружині присвоїно прізвище «Григор»єва». (а.с. 7)

Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, за час спільного проживання вони виявили несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. На даний час вона прийшла до висновку, що їхній шлюб існує лише формально і зберегти його неможливо, проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства.

При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами:

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно ст. 24 СК України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст. 111 СК України, є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства, оскільки за наданий час на примирення сторони так і не помирилися.

Отже, встановивши об'єктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст. 112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату ними почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобов'язань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сім'ї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності подружжя один перед одним, як того вимагає ст. 55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, що має важливе значення, бажання зберегти сім'ю у сторін відсутнє, що є підставою для розірвання між ними шлюбу.

Матеріалами справи встановлено, що в від даного шлюбу у сторін народилося дві дочки: Григор»єва ОСОБА_4 14.06.2006р.н. та Григор»єва ОСОБА_5 26.06.2015р.н. (а.с. 5, 6)

Згідно із ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989p., батько (- ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України).

Обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

У відповідності до вимог ст. 182 СК України суд враховує, що позивачка перебуває у гіршому матеріальному становищі, ніж відповідач. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі.

Суд переконаний, що позивач потребує допомоги на утримання дочок, а відповідач зобо»язаний таку допомогу надавати, а тому позов підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору за розірвання шлюбу, що підтверджуються платіжним дорученням та стягнути з відповідача судовий збір в користь держави за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, ч. 4 ст. 206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 104 ч. 2, 105 п. 3, 110, 112 СК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між Григор»євою ОСОБА_2 та Григор»євим ОСОБА_6, зареєстрований 21 липня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис за №79.

Після розірвання шлюбу Григор»єва ОСОБА_2, залишається на прізвищі «Григор»єва».

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Григор»євої ОСОБА_2 704 грн. 80 коп. понесених нею витрат по оплаті судового збору.

Стягувати аліменти з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь Григор»євої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання: дочки ОСОБА_8»євої ОСОБА_4 14.06.2006р.н. та Григор»євої ОСОБА_5 26.06.2015р.н.., у твердій грошовій сумі по 2000 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.01.2018 року і до досягнення дітьми повноліття

Стягнути з ОСОБА_3 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок - судових витрат в дохід держави.

Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду, після набрання ним чинності, направити до відповідного відділу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації факту розірвання шлюбу.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя О.В. Крамар