Справа №: 398/580/18
провадження №: 2-о/398/56/18
УХВАЛА

"07" березня 2018 р. Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Крімченко С.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Олександрійський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області про встановлення юридичного факту, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася в суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та просить встановити факт приналежності її батька ОСОБА_2 до національності «поляк». Зобовязати Олександрійський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3, а саме, виправити національність батька ОСОБА_2 з «українець» на «поляк». Заявник прагне відновити та зберегти своє етнічне походження свого роду відповідно до положень Закону України «Про національні меншини в Україні». Встановлення факту польського походження необхідне їй для збереження етнічного походження свого роду, впорядкування документів для реалізації особистих прав - підтвердження польського походження та отримання польського громадянства.

Згідно роз'яснення Олександрійського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області від 05.12.2017 р. за № 640-14.19-04-10 дослідити приналежність батька заявниці до національності поляк у відділу немає можливості у зв'язку з наявністю розбіжностей у актовому записі про народження заявниці та в свідоцтві про її народження, відсутністю інших документів, які б підтверджували національність, рекомендовано звернутися до суду.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у даній справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження.

Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Перелік справ, визначений в ст. 315 ЦПК України , не є вичерпним, проте за змістом вищенаведених норм процесуального права суд може встановлювати факти, які тягнуть для заявника певні правові наслідки.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Згідно із пунктом 1.15 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 (далі - Правила), відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Питання зміни національності громадянами України регулювалося Указом Президента України «Про порядок зміни громадянами України національності» від 31 грудня 1991 року № 24, відповідно до якого національність могла бути змінена особами, які при досягненні 16-річного віку та одержанні паспорта прийняли національність одного з батьків та бажали змінити її відповідно до національності другого з батьків. Зміна національності провадилася відділом внутрішніх справ виконавчого комітету районної, міської, районної у місті ради народних депутатів за місцем проживання заявника. Зміна національності допускалася також і щодо осіб, які обрали національність до прийняття цього Указу. Вказаний Указ втратив чинність на підставі Указу Президента України від 27 січня 1999 року № 70/99.

В даний час діюче законодавство України не містить вимог про внесення в паспорт громадянина України, у свідоцтво про народження, у свідоцтво про шлюб чи в інші документи відомостей про національність.

Проте, відповідно до статті 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Згідно зі статтею 300 Цивільного кодексу України особа має право на індивідуальність, до якої відноситься і право визначати свою національність. Таке право підпадає під захист статті 8 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка передбачає, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя. Держава не може втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом та у випадках, необхідних у демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки.

Стаття 11 Конституції України передбачає, що держава сприяє як консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, так і розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності національних меншин в Україні.

Згідно зі статтею 3 Рамкової конвенції держав-членів Ради Європи про захист національних меншин (ратифікована Законом України від 9 грудня 1997 року № 703/97-ВР) кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Згідно з пунктом 2.13.2 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду. Зміни до актового запису цивільного стану відповідно до пункту 1.7 Правил вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених у аналізі судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від 19.06.2013р. зазначено, що не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо належності до певної національності.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов'язаний з'ясувати питання про підсудність та юрисдикційність.

Відповідно до п.1 ч.1ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Оскільки встановлення факту належності до певної національності не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, вважаю необхідним відмовити у відкритті провадження за даною заявою. Дана правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 01.02.2018 р. по справі № 760/19921/16-ц.

Відмова органів реєстрації актів громадянського стану виправити або змінити запис може бути оскаржена до суду у порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258, 260, 261, 293, 315 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Олександрійський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області про встановлення факту приналежності до національності , оскільки встановлення даного факту не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: С.А.Крімченко