Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2291/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.03.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Кашуби А.В.,

за участю секретаря Чернянчук К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, про визнання права власності за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В :

02.08.2017 р. позивач звернувся в суд з позовом, посилаючись на те, що 26.07.2007 року померла його мати ОСОБА_3. Після смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами в м. Виноградів по вул. Першотравнева, 185, Закарпатської області.

Для оформлення спадщини він звернувся до нотаріальної контори, але отримав відмову, оскільки були відсутні правовстановлюючі документ на будинок. По справі інших спадкоємців немає. У звязку з тим, що реєстрація права власності на померлу людину не може бути здійснена, просив суд визнати за ним право власності на вказаний будинок.

01.11.2017 року позивач змінив свої позовні вимоги, просив суд визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами в м. Виноградів по вул. Першотравнева, 185, Закарпатської області в порядку набувальної давності (а.с.36-37).

В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, однак надали письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримали, обставини вказані в позовній заяві підтвердили.

Відповідач ОСОБА_2 міська рада до суду не з'явилася, проте надала письмову заяву в якій просила слухати справу у відсутність її представника.

ОСОБА_4 допитана в судовому засіданні в якості свідка повідомила, що до 1957 року проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, а після одруження переїхала до с. Олешник. По сусідству з нею проживав ОСОБА_1 Він жив із батьком та його сестрою ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що позивача знає і підтримує з ним сусідські відносини. По суті справи повідомив, що ОСОБА_1 з дитинства проживав у спірному будинку разом із сестрою матері, яка була глухонімою. Остання померла десь 15-20 років тому. В той час вони жили разом. Останнім часом, позивач в даному будинку не проживає, оскільки переїхав жити до доньки, однак постійно доглядає за ним (приходить десь 1-2 рази на тиждень). Інших родичів у померлої не було і він знає, що вона хотіла все майно залишити племіннику.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 по суті справи пояснив, що в м. Виноградові по вул. Першотравнева проживає його теща. Він разом із дружиною приходить її провідати майже кожен день десь на протязі 30 років. По сусідству із нею раніше проживав ОСОБА_1 разом із бабкою, сестрою та тіткою. На даний час останній там не живе, а лиш доглядає за городом та будинком. Свідок знає, що померла хотіла все своє майно залишити племіннику.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність достатність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Судом встановлено, що 26.07.2007 року померла ОСОБА_3, про що свідчить повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с.5). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами в м. Виноградів по вул. Першотравневій, 185, Закарпатської області, що належала останній на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.40). Інша частина, на підставі вищевказаного свідоцтва, належить позивачу. До складу домоволодіння, згідно технічного паспорту, входить лише житловий будинок (а.с.7-9), який оцінений ОСОБА_2 районним БТІ на загальну суму 12 575 грн. (а.с.6).

Заповіт спадкодавицею не складався, спадкова справа після її смерті не заводилась.

Родинні звязки між спадкодавцем та позивачем підтверджується показами свідка ОСОБА_4, свідоцтвом про народження серії ІV-ФМ №256482 від 11.11.1993 року (а.с.27), свідоцтвом про право на спадщину за законом, згідно яких встановлено, що ОСОБА_1 є племінником ОСОБА_3

Крім ОСОБА_1 інших спадкоємців у справі немає.

Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, між ним та ОСОБА_3 було досягнуто усної домовленості про продаж йому частини спірного будинку, однак через відсутність правовстановлюючих документів на нього така угода не була реалізована. ОСОБА_1 все своє життя проживав у спірному будинку. Після смерті бабусі ОСОБА_7, 05.10.1968 року, отримав у спадок 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами в м. Виноградів по вул. Першотравневій, 185. На момент смерті спадкодавці (ОСОБА_3П.) у 2007 році він жив разом з нею та користувався спірним майно, що продовжує робити і на даний час. Вищевказана обставина вказує на добросовісність набуття та утримання нерухомого майна позивачем.

У відповідності до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно із ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років набуває права власності на це майно (набувальна давність). Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Завданнями цивільного судочинства відповідно до ст.1 ЦК України є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом (ст.16 ЦК), звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, одним із способів захисту такого, зокрема є визнання права.

Відповідно до норм ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Право власності (ч.ч.1, 2 ст.328 ЦК України) набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З урахуванням всього вищевикладеного, суд приходить до переконання, що існують обставини, які є підставою для визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на вище вказане нерухоме майно.

Факт наявності технічного паспорту на житловий будинок свідчить, що обєкт спадщини не є самочинним будівництвом.

Судові витрати в справі слід покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено в його інтересах.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 76-81, 89, 133, 141, 206, 210, 259, 263-265, 273, п.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності, за набувальною давністю, на 1/2 частину житлового будинку (загальна площа 24,3 кв.м., житлова площа 12,4 кв.м.), що розташований за адресою: вул. Першотравнева, 185 в м. Виноградів, Закарпатської області, який оцінений на загальну суму 12575 грн., що належала ОСОБА_3, яка померла 26.07.2007 року.

Зобовязати ОСОБА_1 на підставі рішення суду здійснити державну реєстрацію визнаного за ним нерухомого майна.

Судові витрати в справі, а саме: 640 грн. 00 коп. судового збору покласти на ОСОБА_1, який сплатив їх при поданні позову.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його оголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ГоловуючийОСОБА_8