Справа № 669/1317/17
Провадження № 2/669/145/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2018 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі :

головуючої - судді Бараболі Н.С.,

за участю секретаря Рудої Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білогір`я цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутого майна,

В С Т А Н О В И В :

20.11.2017 року військова частина НОМЕР_1 (надалі позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі відповідач) про стягнення 1638,66 грн. безпідставно отриманих коштів.

В обгрунтування позову зазначає, що військова частина НОМЕР_1 є юридичною особою, заснована на державній власності, належить до сфери управління Міністерства оборони України.

Відмічено, що у відповідності до Закону України «Про оборону України» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України про часткову мобілізацію» гр. ОСОБА_1 21 квітня 2015 року був призваний до Збройних Сил України по мобілізації. Наказом командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) №91 від 21.04.2015 року ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу частини на всі види забезпечення та призначений на посаду водія-машиніста зенітно-ракетного артилерійського дивізіону. Того ж дня відповідач самовільно залишив військову службу, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.408 КК України.

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 04 червня 2015 року №2406, у відповідності до вимог п.34.4 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України № 260 від 11 червня 2008 року виплата грошового забезпечення солдату ОСОБА_1 призупинена з 25 квітня 2015 року. Самовільне залишення відповідачем військової частини призвело до отримання ним грошового забезпечення в розмірі 1638,66 грн. за період невиконання покладених на нього обов`язків військової служби, що заподіяло матеріальну шкоду державі.

Враховуючи викладене, відповідачем ОСОБА_1 незаконно використовуються грошові кошти в розмірі 1638,66 грн., надмірно виплачені йому частиною в рахунок грошового забезпечення, що є заподіянням прямої дійсної шкоди частині і підлягає відшкодуванню у встановленому порядку.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у випадку неявки відповідача не заперечив, щодо заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримав в тому обсязі, що визначений у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи без його участі не надсилав, про причини неявки суд не повідомив.

Із письмової згоди представника позивача суд ухвалив заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, встановлено, що ОСОБА_1 був призваний до Збройних Сил України по мобілізації, який на підставі наказу командира військової частини-польова пошта (по стройовій частині) НОМЕР_2 від 24.04.2015 року № 94 зарахований до списків особового складу частини на всі види забезпечення та призначений на посаду водія-машиніста заправної машини взводу забезпечення зенітного ракетно-артилерійського дивізіону.

З матеріалів справи вбачається, що 25.04.2015 року ОСОБА_1 самовільно залишив війську службу.

В зв`язку із відсутністю солдата ОСОБА_1 наказом т.в.о. командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 ОСОБА_2 №1874 від 27.04.2015 року старшому помічнику начальника оперативного відділення штабу військової частини-польова пошта НОМЕР_2 підполковнику ОСОБА_3 доручено провести службове розслідування.

За результатами службового розслідування встановлено, що солдат ОСОБА_1 грубо порушив вимоги ст.381 розділу 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, не виконав вимоги ст. 383 розділу 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, здійснив самовільне залишення місяця служби, що відповідно до наказу Міністра оборони України №444 від 02.07.2013 року, є порушенням військової дисципліни. В зв`язку із цим, наказом старшого помічника начальника оперативного відділення штабу військової частини-польова пошта НОМЕР_2 підполковнику ОСОБА_3 №2406 від 04.06.2015 року водія-машиніста заправної машини взводу забезпечення зенітного ракетно-артилерійського дивізіону солдата ОСОБА_1 позбавлено щомісячної грошової винагороди за квітень місяць 2015 року в повному обсязі.

Самовільне залишення солдатом ОСОБА_1 військової служби призвело до отримання ним переплаченого грошового забезпечення.

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки № 5443 від 02.11.2017 року, заборгованість по переплаті грошового забезпечення ОСОБА_1 становить 1638,66 грн.

Згідно витягу із довідки про дослідження окремих питань програми аудиторського завдання військової частини польова пошта НОМЕР_2 солдат ОСОБА_1 має заборгованість по переплаті грошового забезпечення перед військовою частиною за період з травня по червень 2015 року в розмірі 1638,66 гривень.

Відповідно до ст.ст.131, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці зобов`язані постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби в службовий час і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Однак, в порушення цих вимог статуту відповідач з метою ухилення від військової служби 25.04.2015 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_3 і за місцем проходження військової служби був відсутній.

Відповідно до п.34.4 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України №260 від 11.06.2008 року, військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби на строк понад 10 діб, незалежно від причини залишення, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення. Про призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

Відповідно до вимог ст.26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 р. № 548-ХІV, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до п.2 ст.5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 р. № 551-XIV, стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Згідно ст.ст.1212, 1213 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Судом встановлено, що відповідачу було нараховане грошове забезпечення в період його відсутності на військовій службі в сумі 1638,66 грн., дані кошти він отримав та не повернув.

Відповідачем незаконно використані грошові кошти, надмірно виплачені йому частиною в рахунок грошового забезпечення, що є заподіянням прямої дійсної шкоди частині і підлягає відшкодуванню у встановленому порядку.

Таким чином, суд вважає, що з відповідача належить стягнути на користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 безпідставно отримані ним кошти в сумі 1638,66 грн.

Оскільки позивачем не сплачено судовий збір при подачі позовної заяви до суду в сумі 1600 грн., а позовні вимоги задоволено повністю, то згідно вимог ст.141 ЦПК України ці витрати належить стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, ст.121 Конституції України, ст.ст.1212, 1213 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 264-265, 280 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 безпідставно отримані кошти в сумі 1638,66 грн (тисяча шістсот тридцять вісім гривень шістдесят шість копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1600,00 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано та закінчення строку для подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя підпис Н. С. Бараболя

З оригіналом згідно.

Суддя Білогірського районного суду

Хмельницької області Н.С. Бараболя