Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/38/18-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2018 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Волощука В.В.

з участю:

секретаря судового засідання Федорчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, при цьому зазначивши, що з 10.06.2003 року вони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Піщанського районного управління юстиції Вінницької області за актовим записом № 22.

Від спільного проживання у шлюбі з відповідачем мають неповнолітню дитину: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В підготовче судове засідання позивач не зявилася, але надала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в підготовче судове засідання також не зявився, але надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Таким чином, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, матеріалами справи встановлено, що сторони з 10.06.2003 року перебувають у шлюбі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Піщанського районного управління юстиції Вінницької області за актовим записом № 22, що стверджується свідоцтвом про одруження серії 1-АМ №091129 (а.с.4). Від спільного проживання в шлюбі сторони мають неповнолітню дитину: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується копією свідоцтва про народження.

Під час спільного проживання у шлюбі між позивачем та відповідачем виникли неприязні відносини, які створили обстановку при якій збереження сімї є неможливим, і у звязку з чим сторони не підтримують шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо.

Згідно ч. 3ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Суд вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно з п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією від 07.02.2018 року про сплату судового збору в сумі 704 грн. 80 коп., оскільки судом приймається рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, то є необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму судових витрат.

Керуючись ст.ст. 7,12,13,81,141,258,259,263-265,273,354,355 ЦПК України, ст. ст.104,112-115 СК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 10.06.2003 року відділом реєстрації актів громадського стану Піщанського районного управління юстиції Вінницької області за актовим записом № 22 розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 залишити дошлюбне прізвище: «Ломнова».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду Апеляційної інстанції через Олевський районний суд Житомирської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії АВ №544456, ІПН НОМЕР_1, адреса проживання: 04123, АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, адреса проживання: 11055, с.Білокоровичі, вул.Лісова, 5-а, Олевського району Житомирської області.

Суддя: ОСОБА_4