Справа № 529/161/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2018 року Диканський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Гвоздика А. Є. у приміщенні Диканського районного суду в смт. Диканька, розглянувши без проведення судового засідання у порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження цивільну справу за позовом Заступника Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_1 в інтересах Департамента фінансів Полтавської обласної державної адміністрації до ОСОБА_2 , про відшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Полтавської обласної державної адміністрації звернувся до суду з позовом про відшкодування ОСОБА_2 витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення.

Свої позовні вимоги, мотивує тим, що внаслідок злочинних дій ОСОБА_2, які органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, потерпілий ОСОБА_3 - потерпілий від даного злочинного діяння, знаходився на лікуванні в Полтавській обласній клінічній лікарні ім. М.В. Скліфасовського. Вказаний лікувальний заклад, поніс витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_3 в сумі 4001 грн.45 коп., які складаються з витрат на стаціонарне лікування за 8 ліжко-днів, медикаменти та на вироби медичного призначення, що були надані хворому за рахунок лікарні. При цьому, фінансове забезпечення даного лікувального закладу, здійснюються за рахунок бюджетних коштів.

Вказуючи на те, що відповідачем по справі в добровільному порядку не відшкодовано витрат цьому лікувальному закладу, які він поніс внаслідок лікування потерпілого від кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_4, прокурор звернувся до суду з позовом про стягнення таких з відповідача по справі.

Оскільки ціна позову по вказаній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, вказаний спір не підпадає під положення ч. 4 ст. 247 ЦПК України у якій передбаченні спори які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного провадження, дана справа є малозначною, а тому відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України вона була розглянута без повідомлення сторін в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З наявної у матеріалах справи поштової розписки про отримання відповідачем копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позову з доданими до неї копіями документів вбачається, що відповідач зазначені документи отримав заздалегідь, однак у визначений йому строк відзиву на позов або інших клопотань суду не подав.

Розглянувши матеріали справи в порядку письмового провадження, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.08.2017 року близько 24 год. п о вул. Яковенка, 10 в с. Стасі Диканського району полтавської області, перебуваючи біля входу в кафе "Вечірнє місто", ОСОБА_2, на ґрунті неприязних відносин, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, наніс потерпілому ОСОБА_3 по обличчю один удар правою рукою стиснутою в кулак чим спричинив останньому тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1177 від 27.08.2017 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров'я.

02.10.2017 року ОСОБА_2 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КПК України, а 06 жовтня 2017 року Начальником Диканського відділу Миргородської місцевої прокуратури, затверджено обвинувальний акт у кримінальному правопорушенні № 0000212.

В подальшому, 23 жовтня 2017 року Диканським районним судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження відносно відповідача по справі у зв'язку з відмовою потерпілого ОСОБА_3 від обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні щелепно-лицевої хірургії ПОКЛ ім. М.В. Скліфасовського з 14.08.2017 року по 22.08.2017 року, тобто 8 ліжко-днів. На стаціонарне лікування ОСОБА_3 витрачено з бюджетних коштів в сумі 4001 грн. 45 коп., що включає в себе вартість ліжко-днів - 3 907 грн. 68 коп., вартість медикаментів та виробів медичного призначення - 93 грн. 77 коп..

Положеннями ст. 1166 ЦК України передбачено відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток.

Згідно ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. В той же час,в відповідно ч. 3 ст. 1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» №11 від 07.07.1995 року, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених в стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

П. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року вказує, що визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.

Відповідно п. 3 вище зазначеного Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства.

На даний час відповідачем ОСОБА_2 не відшкодовано закладу здоров'я витрат понесених на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_3 від кримінального правопорушення, вчиненого ним.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь Департаменту фінансів Полтавської обласної державної адміністрації, який здійснює фінансування Полтавської обласної клінічної лікарні ім. Скліфасовського, де проходив лікування потерпілий від кримінального правопорушення ОСОБА_3, витрат понесених на його лікування в сумі 4001 грн. 45 коп..

Відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

При зверненні до суду прокурор не сплачував судовий збір, так як звільнений від його сплати, тому необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1166, 1206 ЦК України, п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» №11 від 07.07.1995 року, ст. ст. 7, 8, 81, 83, 89, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Заступника керівника Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області, яка розташована по вул. Незалежності, 64-а, смт. Диканька Полтавської області, , в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Полтавської обласної державної адміністрації, яка знаходиться по вул. Соборності, 45, м. Полтава, , до ОСОБА_2, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, про відшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, задоволити повністю.

Стягти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Департаменту фінансів Полтавської обласної державної адміністрації (одержувач : Полтавський обласний бюджет, , ГУДКСУ у Полтавській області, р/р 0001, МФО 831019) витрати на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_3 внаслідок кримінального правопорушення у розмірі 4001 (чотири тисячі одна) грн. 45 коп.

Стягти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в дохід держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили через 30 днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області.

Головуючий: