Справа № 489/941/18
Номер провадження 2/489/1192/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання Недавня А.С.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ленінського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (правонаступник - Інгульський відділ державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області) про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Ленінського ВДВС ММУЮ (правонаступник Інгульський ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області) про звільнення майна з-під арешту. Свої вимоги мотивувала тим, що 21.06.2011 р. Господарським судом Миколаївської області була постановлено рішення, відповідно до якого було стягнуто з неї на користь ТОВ «Український торговий дім «Асторг» грошові кошти в розмірі 26 565,00 грн. Державним виконавцем винесено постанову про арешт автомобіля позивача як боржника у виконавчому провадженні. Також, постановою державного виконавця виконавчий документ повернуто стягувачу у звязку із тим, що протягом року майна належного боржнику не було виявлено. При поверненні виконавчого документу стягувачу арешт з транспортного засобу позивача знято не було.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд звільнити з-під арешту транспортний засіб марки Nissan Micra 1.OL, державний номер НОМЕР_1, 1997 року випуску, зеленого кольору, № двигун CG 104217820, кузов № НОМЕР_2.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав.

Представник Інгульського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області в судове засідання не з`явився.

Вислухавши доводи позивача, дослідивши надані докази, суд при вирішенні справи виходить такого.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 21 червня 2011 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український торговий дім «Асторг» до Фізичної особи підприємець ОСОБА_1 про стягнення коштів, відповідно до якого позовні вимоги задоволено. А саме стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ТОВ «Український торговий дім «Асторг» грошові кошти у сумі 26 565,00 грн. борг за поставлений товар та судові втрати.

27 червня 2014 року Постановою державного виконавця Ленінського відділу ДВС ММУЮ наказ №5016/149/2011, виданий Господарським судом Миколаївської області про стягнення боргу з ОСОБА_1 повернутий стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження"(боржник чи майно не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку).

Згідно зі ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинної на момент повернення виконавчого документа) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Таким чином, питання про обов'язок зняття арешту у разі повернення виконавчого документу вирішене законом.

Згідно зі ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент повернення виконавчого документа) боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку. Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ. Вказане право збережено і в чинній редакції Закону.

Як роз'яснив ВССУ в Постанові «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» N 5 від 03.06.2016 р. у п. 5, у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження.

У звязку із цим боржник (учасник кримінального провадження, на майно якого накладено арешт) не може предявляти такий позов, оскільки у судовому процесі він є відповідачем та законом для нього встановлений інший порядок вирішення питання.

У разі предявлення до суду такого позову в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, а, помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», відповідно до якого зазначені акти законодавства викладені в нових редакціях.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України (в редакції від 15.12.2017 року) суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За п.2 ч. 2 ст. 200 ЦПК України (в редакції від 15.12.2017 року) за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Таким чином, дослідивши всі надані докази в сукупності, суд вважає, що провадження у справі необхідно закрити через те, що позивач є боржником у виконавчому провадженні та чинним законодавством передбачено інший порядок захисту його прав в разі їх порушення при виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 141-142, 200, 260-261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Ленінського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (правонаступник - Інгульський відділ державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області) про звільнення майна з-під арешту закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 27.03.2018 року.

Суддя Н.С. Тихонова