УХВАЛА

Іменем України

28 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 758/8567/16-ц

провадження № 61-7909 ск 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк»;

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 20 жовтня 2017 року у складі судді Чобіток А. О.,

ВСТАНОВИВ :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк» (далі - ПАТ КБ «Правекс-Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 8 вересня 2016 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом ПАТ КБ «Правекс-Банк».

Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 16 лютого 2017 року позов ПАТ КБ «Правекс-Банк» задоволено частково.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 15 червня 2017 року заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 16 лютого 2017 року скасовано, справу призначено до судового розгляду.

У вересні 2017 року представником ОСОБА_4 - ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 8 вересня 2016 року.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 18 вересня 2017 року вказану апеляційну скаргу залишено без руху, оскільки заявником не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 20 жовтня 2017 року зазначену апеляційну скаргу визнано неподаною та повернуто заявнику.

У листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 20 жовтня 2017 року.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 листопада 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_4 залишено без руху, оскільки заявником не сплачено судовий збір за подання касаційної скарги.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На виконання вимог ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 листопада 2017 року заявником надіслано оригінал квитанції про сплату судового збору.

У грудні 2017 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначену касаційну скаргу ОСОБА_4 передано до Верховного Суду.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції неправомірно оцінив ситуацію та дійшов неправильного висновку щодо недобросовісності здійснення заявником своїх процесуальних обов'язків. Крім того, ОСОБА_4 зазначає, що він був позбавлений судового захисту внаслідок порушення судом низки норм процесуального законодавства, зокрема, щодо прав на законне судове рішення.

Касаційне провадження не підлягає відкриттю з наступних підстав.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

У разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач (пункт 3 частини п'ятої статті 394 ЦПК України).

Разом із тим, як зазначено у пункті 5 частини п'ятої статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, доданого до касаційної скарги, правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Доводи заявника про усунення недоліків, які на виконання вимог оскаржуваної ухвали апеляційного суду були надіслані рекомендованим листом на адресу Апеляційного суду міста Києва, нічим не підтверджені, а тому не можуть бути підставою для висновку, що суд неправильно оцінив ситуацію та дійшов неправильного висновку, оскільки заявник має не лише навести обставини, які свідчать про підстави для висновків щодо їх незаконності та неправильності, але й подати до суду відповідні докази.

Постановляючи ухвалу про визнання неподаною та повернення апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що оскільки відповідачем у відведений судом строк недоліків апеляційної скарги не усунуто, тому апеляційна скарга підлягає поверненню заявнику.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що суд апеляційної інстанції навмисно повернув скаргу через складність справи або через суб'єктивні переконання, нічим не підтверджені, отже є надуманими та не підлягають правовій оцінці.

Установлено, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду.

З огляду на викладене, доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують та не дають підстав вважати, що апеляційним судом при постановленні оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права. Разом із тим правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394, підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду міста Києва від 20 жовтня 2017 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак С. О. Погрібний Г. І. Усик