РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2018 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі - Корнійчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні і компенсації втрати частини доходів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з позовною заявою , яку в подальшому уточнила заявою від 26.12.2017 р. до Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні і компенсації втрати частини доходів .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03.04.2017 року наказом № 946-ВК від 29.03.2017 року була звільнена з роботи з ПАТ «Рівнеазот» ( на даний час ПрАТ «Рівнеазот», яке є його правонаступником). На день звільнення їй належало до виплати 16785,16 грн. Розрахунку при звільненні з нею не проведено.

Розрахункові кошти отримала 30.06.2017 року згідно наказу Рівненського міського суду.

Враховуючи, що на час звільнення нарахована при звільненні заробітна плата не виплачена , то у відповідності до вимог ст.117 КЗпП України ПрАТ « Рівнеазот» зобовязаний виплатити їй середній заробіток за час затримки розрахунку, за період з 04.04.2017 р. по 29.06.2017 року в сумі 14563,76 грн. , а також компенсацію втрати частини доходів в сумі 650,59 грн.

Згідно поданого до суду відзиву, відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, покликаючись на ту обставину, що позивач пропустила строк звернення до суду. Фактичний розрахунок всіх належних сум з позивачем проведений 30.06.2017 р., перебіг тримісячного строку починається з наступного дня, тобто з 01.07.2017 р. і закінчився 01.09.2017 р. Оскільки позивач звернулася до суду тільки 11.12.2017р., вважають, що строк звернення до суду нею пропущений. Крім того, середній заробіток згідно розрахунку з 04.04.2017 р. по 29.06.2017 р. становить 13734,54 грн. Зазначили, що вини ПрАТ "Рівнеазот" у невиплаті належних звільненому працівникові сум немає, оскільки ПрАТ» Рівнеазот» не отримало всіх належних сум за надані послуги від РОВКП «Рівнеоблводоканал. Крім того, з 07 березня 2017 року на підприємстві повністю обмежили поставку природного газу, не давши змоги виробити продукцію. Вважає, що ПрАТ « Рівнеазот», порушуючи строки розрахунку із звільненими працівниками діяв у стані крайньої необхідності. ПрАТ "Рівнеазот" сплачувало єдиний внесок, позивач не була позбавлена можливості звернутися в центр зайнятості після звільнення для отримання виплати допомоги по безробіттю. Щодо компенсації втрати частини доходів, у звязку з порушенням строків її виплати, зазначили, що її розмір згідно розрахунку за лютий травень 2017 року становить 336,53 грн.. Просив суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 у звязку з пропуском позовної давності.

З оглянутої відповіді на відзив, вбачається, що позивач частково не погоджується з доводами відповідача та просить задовольнити її позов.

Дослiдивши письмовi матеріали по справi, та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов пiдлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала на ПрАТ «Рівнеазот» та з 03.04.2017 року звільнена з роботи з ПАТ «Рівнеазот» ( на даний час ПрАТ «Рівнеазот», яке є його правонаступником) згідно наказу № 946-ВК від 29.03.2017 року. Розрахунок на день звільнення з нею не проведено.

Встановлено, що розрахункові кошти ОСОБА_1 отримала 30.06.2017 року в сумі 16785,16 грн. згідно судового наказу Рівненського міського суду.

Відповідно до частини 1статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно із ст.47, частиною 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку.

Отже, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості сум належних при звільненні роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

Так, вимога ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні стосуються періоду з 04.04.2017 року по 29.06.2017 року.

З довідки про середню заробітну плату № 235 від 09.02.2018 р. вбачається, що загальна сума доходу ОСОБА_1 за лютий-березень 2017 року становить 4698,66 грн., середньогодинна заробітна плата становить 30,1196 грн., виходячи з того, що в лютому нею було відпрацьовано 0,00 годин, в березні 156,00 години, а всього 156,00 година за період лютий- березень 2017 року.

Розрахунок середнього заробітку за період з 04.04.2017 року по 29.06.2017 року становить 13734,54 грн. з розрахунку 57 робочих днів (період затримки) х 240,9568 грн. (середньоденна зарплата з розрахунку: 30,1196 середньогодинна зарплата х 8 год./день) = 13734,54 грн.

Відповідно до ч. 1 статті 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Як встановлено судом, фактичний розрахунок всіх належних при звільненні ОСОБА_1 сум ПрАТ «РІВНЕАЗОТ» проведений - 30.06.2017р., що підтверджується наданою випискою по рахунку з банку ПАТ «Сбербанк». Так, перебіг тримісячного строку починається з наступного дня, тобто з 01.07.2017р., і закінчується 01.09.2017р. Як встановлено судом, в межах встановленого строку - 3 місяці, Позивач не зверталася до суду, а подала позов тільки 11.12.2017 р. Враховуючи, що Позивач звернувся до суду з даним позовом 11.12.2017р., а тому суд прийшов до висновку, що позивач пропустила тримісячний строк звернення до суду з даних правовідносин, і поважних причин пропуску зазначено строку позивачем не наведено, судом не встановлено, оскільки поважними є причини, пов»язані з об»єктивними непереборними , істотними труднощами для позивача на вчинення таких дій. За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 13734,54 грн. до задоволення не підлягають у звязку з пропуском строку звернення до суду. Відповідно до ст.1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Згідно ст. 3 вказаного Закону сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обовязкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться). Згідно розрахунку, сума компенсаційних виплат, що підлягає сплаті позивачу становить 336,53 грн. , яка підлягає до стягнення з відповідача на користь позивачки. Відповідно до ст. 141 ЦПК судові витрати - судовий збір в сумі 640,00 грн., сплачений позивачем при предявленні позову, підлягає до стягнення з відповідача на її користь за вимогу в частині стягнення компенсації втрати частини доходів. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ: Позовну заяву ОСОБА_1, задовольнити частково. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" , КОД на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів в сумі 336 (триста тридцять шість ) грн. 53 коп.

В задоволенні позову в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_1, відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот", КОД на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок ) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, проживає: вул. ОСОБА_2. 6, кв. 1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Рівнеазот», місцезнаходження: 33017 м.Рівне-17, КОД .

Повне рішення виготовлене 28.02.2018 р.

Суддя: О.В.Панас