Справа № 289/141/18
Номер провадження 2/289/301/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2018 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Невмержицького І.М.,

при секретарі - Шуба В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мірчанського старостинського округу про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті батька позивача, залишилось спадкове майно, яке з поміж всього іншого складається з:

- цілого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Меделівка, Радомишльського району, Житомирської області по вул. Садова № 20;

- земельної ділянки площею 1,9586 га (кадастровий номер :04:000:1329) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Мірчанська сільська рада, що належала ОСОБА_2, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 095123 від 20 серпня 2004 року, що виданий на його імя на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 113 від 07.06.2004 року;

- земельної ділянки площею 0,7634 га (кадастровий номер :04:000:7028) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Вишевицька сільська рада, що належала ОСОБА_2, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 074760 від 20 серпня 2004 року, що виданий на його імя на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 113 від 07.06.2004 року, інших спадкоємців, які б мали право та претендували на зазначене майно немає, а тому просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно.

В судовому засіданні позивач не з»явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надіслав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, просив розгляд справи проводити без його участі, з позовними вимогами погодився просив позов задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст.4 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, народився 05.04.1975 року в с. Меделівка, Радомишльського району, Житомирської області, де і на даний час зареєстрований та проживає.

Відповідно до свідоцтва про народження позивача серії І-ТП № 434631, що видане Мірчанською сільською радою Радомишльського району Житомирської області 28.04.1975 року, його батьками є: батько, ОСОБА_2, українець та мати, ОСОБА_3, українка.

05 грудня 2011 року у віці 76 років помер батько позивача, ОСОБА_2, в с. Меделівка, Радомишльського району, Житомирської області, що підтверджує свідоцтво про смерть серії 1-ТП № 179790, видане виконавчим комітетом Мірчанської сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області 07.12.2011 року.

Спадщину після смерті ОСОБА_2, у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, яка зазначає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї прийняв його син - ОСОБА_1, шляхом постійного проживання з покійним, доглядав за будинком, обробляв земельну ділянку та сплачував необхідні платежі, отримував кошти за землю, тощо даний факт також підтверджує довідка № 483 від 07.11.2017 року з виконавчого комітету Мірчанської сільської ради Радомишльського району Житомирської області. Інших спадкоємців які б мали право та претендували на спадкове майно немає, спадкова справа після смертіОСОБА_2, не заводилась, до нотаріуса досі ніхто не звертався, що також підтверджує витяг зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 49655618 від 30.10.2017 року.

До складу спадкового майна, що залишилося після смерті батька, ОСОБА_2, зокрема всього іншого, входить:

- житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с. Меделівка, вул. Садова, № 20 який рахувався за ним, що також підтверджує довідка № 47 від 12.01.2018 року з Мірчанського старостинського округу, Радомишльського району, Житомирської області,

- земельна ділянка площею 1,9586 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Мірчанської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, і яка належала покійному батьку, ОСОБА_2, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 095123 від 20 серпня 2004 року, що виданий йому на підставі розпорядження голови Радомишльської райдержадміністрації від 07.06.2004 року № 113,

- земельна ділянка площею 0,7634 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, і яка належала покійному батьку, ОСОБА_2, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 074760 від 20 серпня 2004 року, що виданий йому на підставі розпорядження голови Радомишльської райдержадміністрації від 07.06.2004 року № 113.

Відповідно до п. 216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 3 березня 2004 року за № 20/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Проте на сьогодні, позивачу як єдиному спадкоємицю за законом, нотаріусом не можуть бути видані свідоцтва про право на спадщину (в порядку передбаченому ст. 1298 ЦК України), через відсутність правовстановлюючих документів на нього, адже згідно довідки № 910 від 27.11.2017 року, яка видана КП «Житомирське обласне міжміське БТІ», право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с. Меделівка, вул. Садова, № 20 не зареєстровано.

Загальна інвентаризаційна вартість даного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами складає 137 820,00 гривень даний факт підтверджує технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 4 від 25.11.2017 року.

Згідно ч. 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація права була проведена відповідно до законодавства, що діяло в момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

А відповідно до ст.ст. 100 та 101 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, які діяли на той момент, не передбачалося та не повязували набуття права власності на будинок з реєстрацією його в органах БТІ чи інших установах.

Також, згідно до вимог «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно», від 07 лютого 2002 року № 7/5, зареєстрованого в Мінюсті України 18 лютого 2002 року за № 157/16445, з наступними змінами, а також листа Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року № 19-32/319 у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності якого не була проведена, і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку.

Однак, починаючи з дня побудови будинку і до дня своєї смерті, батько позивача, увесь цей час проживав в даному будинку та був постійно головою двору, а відповідно, постійно, відкрито і безперервно володів та користувався цим домоволодінням як власним, що також підтверджують довідки від 07.11.2017 року за № 481, № 480, № 479, № 482 та 478, видані виконкомом Мірчанської сільської ради Радомишльського району Житомирської області.

Що стосується вищезазначених земельних ділянок позивач також не маєможливості успадкувати їх в нотаріальному порядку через те, що у вказаних державних актах міститься підчистка та виправлення, що згідно ЗУ «Про нотаріат», є перешкодою для вчинення необхідних нотаріальних дій, а саме видачі свідоцтв про право на спадщину.

У відповідності до п.4.12 та п.4.18 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України за № 296/5 від 22.02.2012 року: «Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі відповідного свідоцтва документів, нотаріус розяснює йому процедуру вирішення даного питання в судовому порядку».

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст. 1216 та ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно ст. 131 Земельного кодексу України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування.

У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Теж саме зазначає п. 10) Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування».

Згідно постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», судовим рішенням може визнаватися право власності в порядку спадкування, якщо через відсутність документів не можливо оформити спадщину через нотаріуса.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом та за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відмерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

На підставі викладеного вище й у відповідності до ст. 55 Конституції України, ст.ст. 15-16, 1216-1218, 1225, 1261, 1268, 1277 ЦК України, ст. 131 ЗК України, та керуючись ст.ст. 3-4, 15, 60, 114, 118-120 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Мірчанського старостинського округу про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_2, який помер 05.12.2011 року у віці 76 років в с. Меделівка, Радомишльського району Житомирської області право власності на спадкове майно, а саме:

- цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Меделівка, Радомишльського району Житомирської області по вул. Садова № 20;

- земельну ділянку площею 1,9586 га (кадастровий номер :04:000:1329) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Мірчанська сільська рада, що належала ОСОБА_2, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 095123 від 20 серпня 2004 року, що виданий на його імя на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 113 від 07.06.2004 року;

- земельну ділянку площею 0,7634 га (кадастровий номер :04:000:7028) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Вишевицька сільська рада, що належала ОСОБА_2, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 074760 від 20 серпня 2004 року, що виданий на його імя на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 113 від 07.06.2004 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом тридцяти днів, починаючи з дня його проголошення.

Суддя І. М. Невмержицький