1Справа № 335/7121/17 2/335/155/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 березня 2018 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Войтович Г.В.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

представника відповідача-1 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107Б, цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до комунального підприємства «Наше місто», концерну «Міські теплові мережі» про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до КП «Наше місто», Концерну «Міські теплові мережі» (далі Концерн «МТМ») про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1, балансоутримувачем якого є відповідач КП «Наше місто». 8 грудня 2016 р. внаслідок виникнення аварійної ситуації на подаючому трубопроводі опалення, розташованого на горищі, сталося залиття її квартири. 14 грудня 2016 р. комісією відповідача КП «Наше місто» було складено акт обстеження технічного стану квартири та встановлено наслідки затоплення у вигляді пошкодження майна позивача. Розмір заподіяної шкоди відповідно до договірної ціни на проведення відновлювальних робіт у квартирі, визначеної відповідно до ДСТУ Б Д.1.1-1-2013 підрядником ТОВ «Сігма Майстер». Вона зверталась до відповідачів із вимогами про відшкодування заподіяної шкоди, але її вимоги були залишені без задоволення. Так, КП «Наше місто» вказує, що шкоду має відшкодовувати Концерн «Міські теплові мережі», а Концерн «Міські теплові мережі» навпаки стверджує, що шкоду має відшкодовувати КП «Наше місто». Посилаючись на вимоги Житлового кодексу України, Цивільного кодексу України та інші вимоги законодавства, просила стягнути солідарно з відповідачів на її користь матеріальну шкоду в розмірі 104 284,80 грн. та судовий збір.

15.12.2017 набрав чинності Закон України № 2147-VIII від 03.10.2017, за яким Цивільний процесуальний кодекс України (далі ЦПК України) викладено у новій редакції.

Відповідно до пп. 9 п. 1 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У судовому засіданні 17 січня 2018 р. судом було зясовано думку учасників справи про подальший процесуальний порядок розгляду справи, за наслідками чого постановлено ухвалу, за якою розгляд справи було продовжено за правилами ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017, в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін спору.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Представник відповідача-1 Концерну «МТМ» у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. У судове засідання, призначене на 1 березня 2018 р. не зявився, надіслав заяву про відкладення розгляду справи. Проте, причини неявки представника відповідача у судове засідання визнані судом не поважними, оскільки відповідач є юридичною особою та мав можливість забезпечити явку іншого представника у судове засідання. Крім того, представником відповідача в процесі судового розгляду були надані письмові заперечення проти позову та докази на їх обґрунтування. Тому, суд вважав за можливе закінчити розгляд справи у відсутність представника відповідача-1.

Згідно з відзивом (запереченнями) на позов, представник відповідача-1 вказував, що рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 27.07.2004 № 284 «Про передачу зовнішніх мереж тепло, -водопостачання» передбачено, що межею балансової та експлуатаційної відповідальності між комунальними підприємствами є зовнішня поверхня стін будівлі. 26.09.2016 між Концерном «МТМ» та КП «Наше місто» укладено договір № 08/2016/09/от «Про технічне обслуговування мереж гарячого водопостачання та мереж централізованого опалення» виконавець надає послуги з технічного обслуговування гарячого водопостачання та мереж централізованого опалення в межах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги». При цьому, огляд труб, згонів, відводів, переходів, трійників, хрестовин, місць проходження крізь стіни та перегородки Концерн «МТМ» за договором повинен здійснювати 2 рази на рік. Договір не передбачає виконання робіт з поточного ремонту внутрішньо будинкових мереж та робіт з усунення аварійних ситуацій. Тому, Концерн «МТМ» не є належним відповідачем у справі (а.с. 4347).

Представник відповідача-2 КП «Наше місто» у судовому засіданні проти позову заперечувала. Згідно з поданим відзивом та запереченнями зазначав, що КП «Наше місто» з 01.09.2016 є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. 08.12.2016 о 21:05 до Контакт-центру 15-80 надійшло звернення від мешканців квартири АДРЕСА_2 щодо залиття. 09.12.2016 о 08:16 год. працівниками аварійної служби МКП «ОСНОВАНІЄ» було виконано ремонтні роботи по заміні аварійної ділянки трубопроводу центрального опалення на горищному приміщенні за вказаною адресою. Таким чином, аварія була усунута у встановлений строк з дотриманням Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. Вина відповідача у залитті квартири позивача відсутня (а.с. 7779). Крім того, відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 405 від 28.07.2016 «Про надання дозволу на виконання послуг» Концерну «МТМ» дозволено надавати послуги з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем холодного водопостачання, водовідведення. Відповідно до умов договору № 08/2016/09/от від 26.09.2016, укладеного між КП «Наше місто» та Концерном «МТМ», з 01.09.2016 по 31.12.2017 саме Концерн «МТМ» зобовязаний надавати послуги з технічного обслуговування внутрішньо будинкової системи гарячого, холодного водопостачання та централізованого опалення житлового будинку № 10 по вул. Лермонтова. Крім того, вважав завищеною договірну ціну на виконання підрядних робіт, а також на те, що існують розбіжності між договірною ціною та дефектним актом. Зокрема, у договірній ціні йдеться про ремонт квартири у цілому, а не робіт з усунення наслідків залиття, а також з високоякісних матеріалів (а.с. 140143).

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне.

Статтею 24 ЖК України передбачено, що житлово-експлуатаційні організації забезпечують високий рівень обслуговування громадян, а також контролюють утримання жилого будинку та прибудинкової території.

За правилами ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Статтею 21 цього Закону передбачені зобов'язання виконавця, а саме: утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством; своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_3 належить позивачеві на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 08.07.2002 (а.с. 11). Квартира розташована на 3 поверсі 4-поверхового будинку, складається із двох житлових кімнат, що підтверджується технічним паспортом (а.с. 1213).

Вказаний будинок перебуває в господарському віданні КП «Наше місто», що підтверджується рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 25.11.2016 № 721 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 26.08.2016 № 494 «Про вилучення обєктів житлового та нежитлового фонду, обєктів благоустрою та обладнання з господарського відання міського комунального підприємства «Основаніє» та передачу в господарське відання комунального підприємства «Наше місто» та затвердження акта приймання-передачі» (а.с. 2223).

Позивач заборгованості за оплату послуг КП «Наше місто» станом на лютий 2017 р. не має (а.с. 15).

Згідно з актом обстеження технічного стану квартири АДРЕСА_4 від 14 грудня 2016 р., складеного комісією майстрів КП «Наше місто», в ході обстеження встановлено, що залиття квартири сталося внаслідок виникнення аварійної ситуації на подаючому трубопроводі опалення, розташованому на горищному приміщенні. Так, були пошкоджені стіни: в кімнаті № 1 на стінах обклеєних шпалерами спостерігається відшарування шпалер по стику площею 10 м.кв.; в кімнаті № 2 на стінах обклеєних шпалерами спостерігається відшарування шпалер по стику площею 4 м.кв., стеля: в кімнаті № 1 на стелі виконаному з плит ЛГК спостерігаються обвалення частини плит разам з кріпленням площею 12,5 м.кв.; в кімнаті № 2 на стелі виконаному з плит ЛГК спостерігаються мокрі плями площею 7 м.кв. (а.с. 14).

Також вид квартири після залиття було зафіксовано у фототаблиці, долученій позивачем до матеріалів справи (а.с. 110113).

Так, наведений вище акт складений уповноваженими особами житлово-комунального підприємства, ніким не оспорений та не визнаний у встановленому законом порядку недійсним, тому суд вважає, що залиття квартири позивача сталося саме з вини відповідача КП «Наше місто» і на нього необхідно покласти обовязок по відшкодуванню матеріальної шкоди.

З огляду на те, що КП «Наше місто» є балансоутримувачем будинку, в якому знаходиться належна позивачу квартира, відповідно до вищезазначеного Закону, законодавець саме на нього покладає обов'язок забезпечувати управління ввіреним йому майном та нести відповідальність за його експлуатацію.

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 375 від 28.08.2008 затверджено типовий перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по житловому фонду комунальної власності м. Запоріжжя. Зазначений перелік послуг передбачає надання послуг, обовязкових для збереження та підтримки будівель в належному стані та виконання санітарних норм, вартість яких включена до затвердженого тарифу, а саме: п. 6 технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем тепло -, водопостачання, водовідведення і зливової каналізації.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача КП «Наше місто» у тій частині, що відповідальність має нести саме Концерн «МТМ», оскільки це суперечить вищенаведеним вимогам Закону, рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 375 від 28.08.2008 та № 284 від 27.07.2004, а також спростовується умовами договору від 26.09.2016 № 08/2016/09/от, укладеного між Концерном «МТМ» та КП «Наше місто», який не передбачає здійснення поточного ремонту внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення.

Таким чином, з огляду на вищезазначені правові норми, вина відповідача КП «Наше місто» є очевидною, так як причиною залиття квартири позивача було неналежне виконання його обов'язків щодо забезпечення схоронності житлового фонду та своєчасного і якісного обслуговування трубопроводу внутрішньо будинкових мереж центрального опалення, які він повинен виконувати на підставі ст.ст. 176, 180, 184 Житлового кодексу України, а тому, саме КП «Наше місто» повинно відшкодувати спричинену позивачу матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири.

При цьому, будь-яких доказів на спростування встановлених судом обставин відповідачем КП «Наше місто» не надано.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій спричинено збитки внаслідок порушення його цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є: втрати, понесені особою в звязку з пошкодженням або знищенням майна, а також витрати, які особа понесла або повинна була понести для поновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Частина 3 названої статті передбачає, що збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо законом або договором не встановлено відшкодування в меншому або більшому розмірі.

Відповідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як випливає з договірної ціни на ремонт квартири АДРЕСА_5 після залиття, складеного підрядником ТОВ «Сигма Майстер», вартість відновлювального ремонту квартири становить 104 284,80 грн. (а.с. 2432).

Не погоджуючись із вказаним розміром відповідач КП «Наше місто» посилався на те, що ремонтні роботи з усунення пошкоджень, викладених в акті від 14.12.2016, за вартістю є меншими, ніж зазначено у договірній ціні, оскільки у договірну ціну увійшов ремонт квартири в цілому, а не усунення пошкоджень. Крім того, відповідач посилався на те, що у договірній ціні враховані високоякісні матеріали.

Разом із тим, відповідачем КП «Наше місто» з урахуванням принципу змагальності не спростовано відповідними доказами вищезазначений розмір вартості відновлювального ремонту квартири. Так, ухвалою суду від 14.11.2017 було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про проведення судової будівельно-технічної експертизи у звязку із тим, що відповідачем не були сформульовані належним чином питання, не зазначено атестованого експерта, не підписано клопотання про призначення експертизи та з ін. підстав (а.с. 161162). Разом із тим, відповідач правом заявити дане клопотання повторно, оформивши його належним чином, не скористався. Крім того, в силу вимог ст. 106 ЦПК України відповідач-1 мав право подати суду самостійно висновок експерта, що ним зроблено не було.

Натомість, позивачем доведено як обсяг пошкоджень, так і необхідність проведення ремонту квартири не лише з урахуванням пошкодженого майна, оскільки є неможливим заміна лише певної ділянки шпалер або плит на скелі, що були пошкоджені, без втрати зовнішнього вигляду кімнати. В такому разі частина шпалер (плит) буде іншого кольору, ніж інша, непошкоджена, частина, що не може не відбутися на естетичному вигляді квартири.

Таким чином, з відповідача КП «Наше місто» на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода, яка становить вартість відновлювального ремонту затопленої квартири, у розмірі 104 284,80 грн. Отже, позовні вимоги ОСОБА_5 підлягають задоволенню в частині стягнення даної суми з відповідача КП «Наше місто». У частині позовних вимог ОСОБА_5 до Концерну «МТМ» слід відмовити, оскільки у судовому засіданні було встановлено, що Концерн «МТМ» не має нести відповідальність за завдану позивачеві шкоду.

Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача КП «Наше місто» на користь позивача підлягають судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, а саме в розмірі 1 042,85 грн.

Керуючись ст.ст. 19, 89, 141, 244245, 259, 264, 265, 272273, 274279, пп. 9 п. 1 Перехідних положень ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з комунального підприємства «Наше місто» на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 104 284 (сто чотири тисячі двісті вісімдесят чотири) гривні 80 копійок.

У задоволенні позову в частині вимог до концерну «Міські теплові мережі» відмовити.

Стягнути з комунального підприємства «Наше місто» на користь ОСОБА_5 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 042 (одна тисяча сорок дві) гривні 85 копійок.

Вступна та резолютивна частини рішення постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 1 березня 2018 р.

Повне судове рішення складене 6 березня 2018 р.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В. Шалагінова