Справа № 535/979/17
Провадження № 2/535/119/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2018 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - Загнійко А.В., при секретарі - Момот Г.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноважених осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_2, ОСОБА_3, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживача, визнання права та включення до переліку вкладників, які мають право на отримання гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,

ВСТАНОВИВ:

18.10.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів про захист прав споживача, визнання права на отримання, відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за особистим рахунком №3401 по договору №980-024-000203610 від 14.03.2016 року, №980-024-000228543 від 26.04.2016 року, №980-024-000228534 від 26.04.2016 року, на загальну суму 60000,00 грн. (шістдесят тисяч грн.), та зобовязання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткової інформації про включення ОСОБА_1, індивідуальний податковий номер НОМЕР_1, до переліку вкладників, які мають право на отримання гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за особистим рахунком №3401 у ПАТ «Банк Михайлівський» по договору №980-024-000203610 від 14.03.2016 року, №980-024-000228543 від 26.04.2016 року, №980-024-000228534 від 26.04.2016 року, на загальну суму 60000,00 грн. (шістдесят тисяч грн.). В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що дії Уповноваженої особи Фонду з приводу відмови у включення її до переліку вкладів, які мають право на відшкодування коштів за вкладами є неправомірними, так як вона має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки грошові кошти на момент прийняття рішення про ліквідацію банку перебували на поточному рахунку №3401 у ПАТ «Банк Михайлівський».

Представник Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_2 - ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності №94 від 12.10.2017 року (а.с. 114), надав електронною поштою 27.10.2017 року до суду письмові заперечення проти позову, у яких просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі, оскільки: укладені договори позики №980-024-000228543 від 26.04.2016 року, №980-024-000228534 від 26.04.2016 року є двосторонніми, укладеними позивачем безпосередньо з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», без участі Банку як повіреного, а кошти, що вносились/отримувались за такими договорами по своїй природі не є вкладом, згідно Закону України «Про банки і банківську діяльність», Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; за результатами проведеної перевірки правочинів під час тимчасової адміністрації виявлено, що правочини, які укладені між ПАТ «Банк Михайлівський» та позивачем, є нікчемними з підстав, визначених пунктами 2, 7, 8, 9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Щодо договору №980-024-000203610 від 14.03.2016 року, то Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» №5390 поширюється на ситуацію з позивачем, однак відповідач не має можливості включити позивача до переліку вкладників на суму 20000,00 грн., так як останній не надав оригінал чи нотаріальну засвідчену копію договору №980-024-000203610 від 14.03.2016 року, не підтвердив свої правовідносини з фінансовою компанією (а.с. 53-61). Представник Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття провадження по справі, оскільки позови, подані проти посадових осіб Фонду, вважаються поданими проти Фонду, а сам Фонд є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, тому спори які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАС України (а.с. 66, 67).

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_5, який діє на підставі довіреності від 15.05.2017 року №27-10074/17 (а.с. 107), надав електронною поштою 26.10.2017 року до суду письмові пояснення, в яких зауважив, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, а отже спори які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАСУ окружними адміністративними судами, також підставою для включення до Загального реєстру вкладників відомостей про гарантовану суму вкладу є складений Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб попередній перелік вкладників. Тобто, повноваження щодо формування переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування, та визначення сум, що підлягають відшкодуванню покладені на Уповноважену особу Фонду. Таким, чином, для зобовязання субєкта владних повноважень вчинити певні дії, обовязковою умовою є визнання неправомірними його дій чи бездіяльності. В свою чергу, Фонд гарантування не вчиняв та не допускав жодних протиправних дій/бездіяльності відносно позивача (а.с.46-52).

Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 07.12.2017 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноважених осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_2, ОСОБА_3, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживача, визнання права та включення до переліку вкладників, які мають право на отримання гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, закрито (а.с. 176-181).

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 06.02.2018 року ухвала Котелевського районного суду Полтавської області від 07.12.2017 року скасована, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с. 222-226).

Учасники справи про дату, час та місце розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлені належним чином (а.с. 236-239).

Відповідачі відзив на позовну заяву, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подали.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд вирішив можливим розглянути справу у спрощеному позовному провадженні за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у справі доказів.

З матеріалів справи, наявних у ній доказів, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю, з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 14.03.2016 року між ОСОБА_1 (сторона 1) та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», через повіреного ПАТ «Банк Михайлівський» (сторона 2) укладений договір №980-024-000203610 «Суперкапітал», згідно з умовами договору позивачем передано 20000,00 грн. у власність ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на строк до 13.06.2016 року, під 32,3% річних за користування коштами, що складає 26% річних після утримання податку з таких процентів, при цьому, сторона 2 сплачує стороні 1 проценти у безготівковій формі на рахунок сторони 1 №3402 в ПАТ «Банк Михайлівський», та повертає кошти у безготівковій формі на рахунок сторони 1 №3401 в ПАТ «Банк Михайлівський» (а.с. 12-14). 26.04.2016 року між ОСОБА_1 (сторона 1) та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (сторона 2) укладений договір №980-024-000228543 «Суперкапітал» (новий) (з виплатою процентів щомісячно), згідно з умовами договору позивачем передано 20000,00 грн. у власність ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на строк до 26.07.2016 року, під 32,3% річних за користування коштами, що складає 26 % річних після утримання податку з таких процентів, при цьому, сторона 2 сплачує стороні 1 проценти у безготівковій формі на рахунок сторони 1 №3402 в ПАТ «Банк Михайлівський», та повертає кошти у безготівковій формі на рахунок сторони 1 №3401 в ПАТ «Банк Михайлівський» (а.с. 17, 18). 26.04.2016 року між ОСОБА_1 (сторона 1) та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» (сторона 2) укладений договір №980-024-000228534 «Суперкапітал» (новий) (з виплатою процентів щомісячно), згідно з умовами договору позивачем передано 20000,00 грн. у власність ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на строк до 26.07.2016 року, під 32,3% річних за користування коштами, що складає 26 % річних після утримання податку з таких процентів, при цьому, сторона 2 сплачує стороні 1 проценти у безготівковій формі на рахунок сторони 1 №3402 в ПАТ «Банк Михайлівський», та повертає кошти у безготівковій формі на рахунок сторони 1 №3401 в ПАТ «Банк Михайлівський» (а.с. 22, 23).

Відповідно до виписки ПАТ «Банк Михайлівський» на поточний рахунок ОСОБА_1 за №3401 зараховані 19.05.2016 року грошові кошти у розмірі 60000,00 грн., призначення платежу: Повернення коштів згідно з договором №980-024-000228534 від 26.04.2016; Повернення коштів згідно з договором №980-024-000203610 від 14.03.2016; Повернення коштів згідно з договором №980-024-000228543 від 26.04.2016 (а.с. 122).

На підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 року №14/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 23.05.2016 року прийнято рішення №812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», згідно з яким розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23.05.2016 року до 22.06.2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_6 на один місяць з 23.05.2016 року до 22.06.2016 року включно (а.с. 112).

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12.07.2016 року №124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.07.2016 року №1213 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» з 13.07.2016 року до 12.07.2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в тому числі з підписання всіх договорів, повязаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом (відомості з офіційного сайту Фонду гарантування вкладів фізичних осіб).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду №1702 від 01.09.2016 року змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», згідно з зазначеним рішенням всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», визначені Законом «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, повязаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2 з 05.09.2016 року (відомості з офіційного сайту Фонду гарантування вкладів фізичних осіб).

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_6 від 01.06.2016 року №42/2 затверджено результати проведеної перевірки правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними викладені в Акті №2 Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів), за яким встановлено нікчемність правочинів (трансакції) з виконання 19.05.2016 року платіжних документів ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» по перерахуванню коштів на рахунки 12160 фізичних осіб у сумі ,74 грн., у відповідності до положень пунктів 7-9 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та на підставі частини першої статті 216 Цивільного кодексу України вирішено застосувати наслідки нікчемності правочинів (трансакції) з виконання 19.05.2016 року платіжних документів ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» по перерахуванню коштів (а.с. 126).

Відповідно до витягу з Додатку 2 до Акта №2 від 01.06.2016 року наведені обставини стосуються і вкладу позивача на загальну суму 60000,00 грн. (а.с. 123).

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» ОСОБА_2 на підставі ст. ст. 215, 216 ЦК України, ст. 37, пунктів 1, 2, 7, 9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повідомив листом №371/10063 та №371/10064 від 23.01.2017 року ОСОБА_1, що переказ грошових коштів (транзакція), здійснений ТОВ «Інвестиційно розрахунковий цент» () 19.05.2016 року в сумі 20000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-024-000228543 від 26.04.2016» на рахунок №3401, що належить ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1); ТОВ «Інвестиційно розрахунковий цент» () 19.05.2016 року в сумі 20000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-024-000228534 від 26.04.2016» на рахунок №3401, що належить ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1); ТОВ «Інвестиційно розрахунковий цент» () 19.05.2016 року в сумі 20000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-024-000203610 від 14.03.2016» на рахунок №3401, що належить ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) є нікчемним (а.с. 28, 29).

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами урегульовано Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Підпунктами 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку).

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси.

Оскільки на час вирішення даної справи судом у банку ПАТ «Банк Михайлівський» вже розпочато процедуру ліквідації, це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (Правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20.01.2016 року у справі N6-2001цс15, постанові від 13.06.2016 року у справі за N 6-1123цс16).

Згідно з абз. 1 ч. 1, абз. 1 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Як визначено п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Отже, кошти, які надійшли від ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на поточний рахунок позивача у ПАТ «Банк Михайлівський», у розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є вкладом, а тому на позивача поширюються гарантії вкладників щодо відшкодування суми вкладу за рахунок Фонду.

Крім того, 19.11.2016 року набули чинності приписи пункту 15 Прикінцевих положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг»), яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що ПАТ «Банк Михайлівський» через повіреного повідомив позивача під розпис про непоширення на кошти, передані ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», відповідних гарантій.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує, окрім іншого: перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 цього Закону; перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Згідно з ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Таким чином, Уповноважена особа Фонду наділена повноваженнями реагування за наслідками перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

Відповідно до ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Уповноважена особа посилається як на підставу визнання нікчемним переказу коштів ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на рахунки позивача у ПАТ «Банк Михайлівський». Разом з тим, доказів на підтвердження нікчемності зазначених переказів грошових коштів не надано.

Відповідно до статті 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність», рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемних є банківською таємницею, а тому позивач не міг знати про встановлені для ПАТ «Банк Михайлівський» обмеження. Постанова Правління Національного банку України від 22.12.2015 року №917/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку» із внесеними змінами стосується встановлених вимог та обмежень щодо діяльності самого банку, а не його клієнтів.

Крім того, ст. 204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ст. 228 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним.

Як зазначено в пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» при кваліфікації правочину за статтею 228 ЦК (435-15) має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Однак, Уповноваженою особою не наведено та не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили, що укладені з позивачем договори чи перекази коштів ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на рахунки позивача у ПАТ «Банк Михайлівський» були спрямовані на завдання шкоди державі, фізичній або юридичній особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Повернення ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» коштів на поточні рахунки позивача у ПАТ «Банк Михайлівський» здійснено 19.05.2016 року, що підтверджено залученою до матеріалів справи випискою банку про надходження на рахунок позивача коштів на загальну суму 60000,00 грн (а.с. 122), що не заперечується відповідачами.

Отже, вказана сума коштів на момент прийняття рішення про ліквідацію банку перебувала на поточному рахунку позивача у ПАТ «Банк Михайлівський».

Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

При зверненні з позовом до суду, позивачем судовий збір сплачено не було, оскільки від сплати судового збору позивач звільнений на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», про що зазначив в позовній заяві. Відповідно до ч.1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Згідно ч. 3 даної статті з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати. Тому враховуючи, що виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку фінансових послуг здійснюється державним органом Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, суд вважає за необхідне судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 89, ч.2 ст. 247, 264, 279 ЦПК України, ст.ст. 204, 215, 228, 1049, 1066 ЦК України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою та мешканкою смт Котельва Полтавської області, вул. Пушкіна, 14, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право на отримання відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за особистим рахунком №3401, по договору №980-024-000203610 від 14.03.2016 року, №980-024-000228543 від 26.04.2016 року, №980-024-000228534 від 26.04.2016 року, на загальну суму 60000,00 (шістдесят тисяч) грн.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо включення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, до переліку вкладників, які мають право на отримання гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за особистим рахунком №3401 у ПАТ «Банк Михайлівський» по договору №980-024-000203610 від 14.03.2016 року, №980-024-000228543 від 26.04.2016 року, №980-024-000228534 від 26.04.2016 року, на загальну суму 60000,00 (шістдесят тисяч) грн.

Судові витрати у справі віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя