АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2018 року

м.Харків

справа № 643/12951/17

провадження № 22-ц/790/1564/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах:

Головуючого : Колтунової А.І.,

суддів: Кругової С.С., Маміної О.В.

за участю: секретаря - Семикрас О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Харківводоканал» про зобовязання вчинити певні дії за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2017 року, ухвалене суддею - Довготько Т.М. в залі суду в м.Харкові,-

ВСТАНОВИВ:

06 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до комунального підприємства «Харківводоканал» (далі КП «Харківводоканал») про зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову зазначив, що він є співнаймачем квартири № 243 у житловому будинку № 70 по вул. Героїв Праці у м.Харкові.

Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку, в даній квартирі зареєстровано четверо осіб, а саме позивач, його сестра ОСОБА_2 та двоє племінників ОСОБА_3 та ОСОБА_4

В даний час його сестра та племінники в зазначеній квартирі не проживають.

Проте, КП «Харківводоканал» в своїх розрахунках за надані послуги з холодного водопостачання та водовідведення квартири № 243 у житловому будинку № 70 по вул. Героїв Праці у м.Харкові, вказує кількість мешканців 4 особи та нараховує по своїм тарифам розмір грошових зобовязань відповідно до кількості споживачів.

Внаслідок даного нарахування утворилася заборгованість у розмірі 7 848,19 грн.

ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 послугами, що надає КП «Харківводоканал», фактично не користуються з лютого 2007 року, що встановлено рішенням суду, тому оплата за послуги з холодного водопостачання та водовідведення квартири № 243 у житловому будинку № 70 по вул. Героїв Праці у м.Харкові з лютого 2007 року по березень 2017 року має нараховуватися на 1 особу.

У звязку з чим, просив суд зобовязати КП «Харківводоканал» здійснити перерахунок заборгованості, яка обліковується за квартирою № 243 у житловому будинку № 70 по вул. Героїв Праці у м.Харкові з лютого 2007 року до березня 2017 року на 1 особу за послуги з холодного водопостачання та водовідведення.

Представником КП «Харківводоканал» було подано заперечення на позовну заяву, в якому вони просили у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. Вказувала, що вимога позивача щодо проведення перерахунку нарахувань за надані послуги водопостачання та водовідведення з лютого 2007 року по березень 2017 року є безпідставною, оскільки судом не встановлено факту не проживання ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 саме за цей період, а лише визнано зазначених осіб такими, що втратили право користування з моменту набрання рішенням законної сили, а саме з 04 квітня 2017 року. Інших доказів не проживання зазначених осіб за вищевказаною адресою заявником не надано.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 21 грудня 2017 року позов ОСОБА_1 до КП «Харківводоканал» про зобовязання вчинити певні дії залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги, стягнути з КП «Харківводоканал» судовий збір у розмірі 1 011,00 грн., посилаючись на ті обставини, що рішення суду ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам по справі. Вказує, що з березня 2017 року разом з ним проживає його донька ОСОБА_6, тому нарахування грошових зобовязань повинно здійснюватися з лютого 2007 року по березень 2017 року на 1 особу, а з березня 2017 року на 2 осіб. Також зазначає, що ним було надано до суду разом з позовом про зобовязання вчинити певні дії заяву до КП «Харківводоканал», в якій позивач просив перерахувати суму заборгованості.

У відзиві на апеляційну скаргу представник КП «Харківводоканал» зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Просили залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 369 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції, виходив із того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що він звертався з 2007 року до КП «Харківводоканал» з заявою про зменшення йому розміру плати за послуги з водопостачання та водовідведення та визначення її розміру на одну фактично проживаючу особу.

Доказів не проживання зазначених осіб на спірній житловій площі не надав.

Колегія суддів погоджується з даними висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають доказам, що містяться в матеріалах справи, та ґрунтуються на нормах матеріального права.

Судом встановлено, підтверджується письмовими доказами та не оспорюється сторонами, що ОСОБА_1 є співнаймачем квартири № 243 у житлову будинку № 70 по вул. Героїв Праці у м.Харкові (а.с. 10).

Заочним рішенням Московського районного суду м.Харкова від 25 січня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8-9).

Відповідно до довідки № 1186 від 12 травня 2017 року з місця проживання про склад сім'ї та прописку, в даній квартирі зареєстровано двоє осіб, а саме, позивач та його донька ОСОБА_6 Його сестра ОСОБА_2 та двоє племінників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виписані з зазначеної квартири 18 квітня 2017 року (а.с. 17).

27 червня 2017 року позивач звернувся до КП «Харківводоканал» з заявою, в якій вказав, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в зазначеній квартирі не проживають, а тому просив здійснити перерахунок заборгованості з лютого 2007 року по березень 2017 року на 1 особу за послуги з водопостачання та водовідведення, що надаються КП «Харківводоканал» (а.с. 12-14).

Згідно з пунктами 2, 6 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання, порядок надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо; на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 6 ч.2 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобов'язаний розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості.

Підпунктом 1 пункту 29, підпунктом 14 пункту 32 постанови КМ України від 21 липня 2005року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» передбачено, що споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання). Виконавець зобов'язаний зменшувати розмір плати за послуги у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї на підставі його письмової заяви та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

Колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що він звертався з 2007 року до КП «Харківводоканал» з заявами про зменшення йому розміру плати за послуги водопостачання та водовідведення на одну фактично проживаючу особу.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 з такою заявою про перерахунок заборгованості на одну особу за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, що надаються КП «Харківводоканал» звернувся до відповідача лише 27 червня 2017 року (а.с. 12-14).

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, позивачем в порушення вимог ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів того, що він звертався з 2007 року до КП «Харківводоканал» з заявою про зменшення йому розміру плати за послуги з водопостачання та водовідведення на одну фактично проживаючу особу.

Доводи ОСОБА_1, викладені в апеляційній скарзі стосовно того, що заочним рішенням Московського районного суду м.Харкова від 25 січня 2017 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 визнано такими, що втратили право користування квартирою № 243 у будинку 70 по вул. Героїв Праці в м.Харкові не заслуговують на увагу, оскільки судом не встановлена конкретна дата, з якої дані особи не проживають в зазначеній квартирі.

Доказів того, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в зазначеній квартирі не мешкали разом з позивачем з 2007 року матеріали справи не містять.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 не надано жодного належного та допустимого доказу того, що він звертався з 2007 року до КП «Харківводоканал» з заявою про зменшення йому розміру плати за послуги водопостачання та водовідведення на одну фактично проживаючу особу у звязку з не проживанням ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_4

Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1, були перевірені судом апеляційної інстанції та не знайшли свого підтвердження.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, правові підстави для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись, ст. 367, ст. 368, ч.1 ст. 369, п.1 ч.1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384, ст. 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає чинності з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 23 березня 2018 року.

Головуючий: А.І. Колтунова

Судді: С.С. Кругова

ОСОБА_7