Ухвала

1 березня 2018 року

м. Київ

справа № 716/1095/16-ц

провадження № 61-386 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 10 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 12 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - Орган опіки та піклування Заставнівської районної державної адміністрації, про розірвання договору про визначення місця проживання дітей, умов їх утримання та участі батьків у їх утриманні та відшкодування моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування Заставнівської районної державної адміністрації, про стягнення коштів на утримання неповнолітньої дитини у зв'язку з невиконанням умов договору,

ВСТАНОВИВ :

У січні 2018 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12 січня 2018 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків.

Особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно було надати заяву про поновлення строку з наведенням підстав для його поновлення, а також сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

У лютому 2018 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла заява на усунення недоліків касаційної скарги разом з квитанцію про сплату судового збору.

Крім того, ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження, та зазначає, що касаційна скарга була направлена 29 вересня 2017 року, а не, як зазначає суд в ухвалі, 20 грудня 2017 року, однак не надає доказів у підтвердження цього.

Наведені особою, яка подала касаційну скаргу, підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки відповідно до поштової відмітки на конверті, в якому надійшла касаційна скарга, вона була відправлена 20 грудня 2018 року, а безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини 3 статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно навести інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження та надати відповідні докази на їх підтвердження.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 продовжити строк для усунення зазначеного вище недоліку, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Мартєв