АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2018 року

м. Харків

справа № 644/1137/17

провадження № 22ц/790/169/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Котелевець А.В., Овсяннікової А.І.,

розглянув в порядку спрощеного провадження в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування шкоди, за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2017 року (ухвалене суддею Матвієвською Г.В. в приміщенні суду в м. Харкові)

У С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування шкоди, в якому просила стягнути з відповідача на її користь 14794 грн. страхового відшкодування, пов'язаного з витратами на поховання матері, ОСОБА_2; 5000 грн. страхового відшкодування, пов'язаного із моральною шкодою, заподіяною смертю матері, ОСОБА_2; 4000 грн. судових витрат, пов'язаних з оплатою позивачем правової допомоги.

В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди. Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18.02.2014 року у справі № 644/682/14-к, ОСОБА_3 визнано винним за частиною 2 статті 286 КК України. В результаті вищевказаного зіткнення та наслідків від нього, близьким родичам померлого, а саме їй - дочці було завдано матеріальної та моральної шкоди.

25.04.2017 року від представника відповідача до суду надійшли письмові заперечення на позовну заяву, в яких він просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

14.09.2017 року від представника позивача надійшла заява про часткове залишення позову без розгляду, а саме: позовну вимогу щодо стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» на її користь 5000,00 грн. страхового відшкодування пов'язаного із моральною шкодою, заподіяної смертю матері залишити без розгляду; в іншій частині позовні вимоги залишаються без змін: стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» на її користь 14794,00 грн. страхового відшкодування пов'язаного із витратами на поховання матері; 4000,00 грн. судових витрат пов'язаних з оплатою позивачем правової допомоги.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування шкоди - задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування, пов'язане із витратами на поховання матері ОСОБА_2 в розмірі 14794,00 грн. , судові витрати пов'язані з оплатою позивачем правової допомоги в розмірі 4000,00 грн., а також на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Не погодившись із вказаним вище рішенням суду першої інстанції, ПАТ «Страхова компанія «Провідна» звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Обґрунтовуючи свої апеляційні доводи, апелянт зазначав, що витрати позивача на поховання, відповідно до договору про надання ритуальних послуг від 11.11.2013 року на суму 14794 грн. відшкодовані винуватцем ДТП ОСОБА_3, що встановлено судом, згідно вироку Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18.02.2014 року.

Крім того, апелянт вказує, що позивачем заява про залучення особи, яка має право на надання правової допомоги не подавалась та судом така особа до участі у справі відповідною ухвалою не допускалась. Отже, задовольняючи вимоги щодо витрат на правову допомогу, судом першої інстанції порушені вимоги статті 56 ЦПК України.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 05 лютого 2018 року в порядку ч.1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи був призначений в порядку письмового провадження без виклику учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що 10 листопада 2013 року близько 15 год. 40 хв. водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «MERCEDES-BENZ 124», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по пр-ту Косіора (Олександрівський) в м. Харкові зі сторони вул. Пожарського в напрямку вул. 17-го Партз'їзду (Северина Потоцького) здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перетинала проїжджу частину дороги. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди (копія свідоцтва про смерть додається). Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18.02.2014 року у справі № 644/682/14-к, ОСОБА_3 визнано винним за ч. 2 ст. 286 КК України. В результаті вищевказаного зіткнення та наслідків від нього, близьким родичам померлого, а саме дочці ОСОБА_1, було завдано матеріальної та моральної шкоди.

Станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність водія, який на законних підставах здійснює експлуатацію транспортного засобу «MERCEDES-BENZ 124», реєстраційний номер НОМЕР_1, була застрахована у Відповідача відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/8946945. Пунктом 3 даного Договору (Полісу) встановлено, що страхова сума за шкоду завдану життю і здоров'ю потерпілих становить 100000,00 грн.

Пунктом 1.3. статті 1 Закону № 1961-IV від 01.07.2004 року, визначено, що потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Відповідно до частини 1 статті 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 року: «Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування».

Керуючись вищевказаними положеннями закону, позивач, 11.10.2016 року, повідомив відповідача про настання страхового випадку та звернувся, в порядку визначеному Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 року, зі заявою на виплату страхового відшкодування, в якій просив перерахувати суму страхового відшкодування на банківські реквізити уповноваженого представника ОСОБА_5 Дану заяву відповідач отримав 13.10.2016 та зареєстрував за вхідним номер 1563. Приписами пункту 36.2. статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 року, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його або у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Таким чином, останнім днем виплати позивачу страхового відшкодування є 12 січня 2017 року, тому у грудні 2016 року відповідач виплатив позивачу 2000,00 грн. витрат на спорудження надгробного пам'ятника, а в частині відшкодування моральної шкоди відмовив з посиланням на те, що редакцією Закону № 1961-IV від 01.07.2004 року станом на укладення договору страхування не передбачено відшкодування моральної шкоди родичам загиблих внаслідок ДТП.

Статтею 6 цього Закону визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно ст. ст. 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування має відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до пункту 1 статті 22 Закону № 1961-IV від 01.07.2004 при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода (в тому числі моральна шкода), пов'язана: з лікуванням потерпілого; з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; із стійкою втратою працездатності потерпілим; із смертю потерпілого» (ст. 23 Закону №1961-IV від 01.07.2004).

Відповідно до статті 27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред'явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18.02.2014 року у справі № 644/682/14-к, ОСОБА_3 визнано винним за частиною 2 статті 286 КК України.

При цьому з тексту вироку вбачається, що ОСОБА_3 відшкодував потерпілій матеріальні збитки, пов'язанні з похоронами потерпілої, однак, у якому розмірі не зазначено. (а.с. 5 зв.).

ОСОБА_3 до участі у справі не притягався, позивачкою в цій частині будь-які пояснення не надавались.

Будь-яких доказів того, що позивачкою оскаржувався вирок суду в цій частині, матеріали справи не містять.

Відповідно до частини 4 статті 61 ЦПК України ( у редакції 2004 року), вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що стягнення ПАТ «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування, пов'язаного з витратами на поховання матері ОСОБА_2 в розмірі 14794 грн. є повторним відшкодуванням та вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Відповідно до вимог ст..141 ЦПК України підлягає скасуванню і рішення суду в частині стягнення судових витрати, пов'язаних з оплатою позивачем правової допомоги в розмірі 4000,00 грн., а також судового збору в розмірі 640,00 грн..

Крім того, підлягаєють стягненню з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова компанія «Провідна» судовий збір в сумі 960 грн. за подачу апеляційної скарги.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна»- задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2017 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування шкоди - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (код ІСДРПОУ 23510137, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 25) судовий збір в сумі 960 грн. (дев'ятсот шістдесят грн..)

Постанова апеляційного суду набирає сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 30 березня 2018 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

А.В. Котелевець

Судді - А.І. Овсяннікова