печерський районний суд міста києва
30 жовтня 2018 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді Новака Р.В.,
при секретарі судових засідань - Владіміровій О.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживачів, відшкодування шкоди,-
Ухвалою суду від 27.06.2018 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні.
Від відповідача відзив на позов не надходив до суду, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження від 27.06.2018, разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками, судом направлялися за місцем знаходження (перебування), вказаним в позовній заяві, поштова кореспонденція була вручена адресату 16.08.2018 року.
Згідно з ч.1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 4 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Як вбачається з фото, доданих позивачкою до матеріалів позовної заяви, до моменту передачі вечірньої сукні до пункту хімічної чистки, вказані пошкодження були відсутні.
Оскільки фабрична бірка на сукні вказує, що хімічне очищення є дозволеним для даного виробу (фото міститься з матеріалах справи), а також той факт, що це була нова сукня, куплена 31.01.2018 року в магазині «The Wedding Shop» (відділення магазину «Novias»), одягнена лише один раз і в чудовому стані, співробітники хімчистки «Німецька хімчистка «Імперія чистоти» не дотрималися відповідних технологій чищення та порушили норми ГСТУ 201-03-96 і ДСТУ 2375-94 під час проведення очистки, що зіпсувало річ позивача.
Відповідно до Правил побутового обслуговування населення, виконавець послуг зобов`язаний забезпечити збереження прийнятих від замовника речей, та технологи Німецька хімчистка «Імперія чистоти» мали зупинити процес очищення сукні, як тільки помітили псування речі.
Згідно ч. 9 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживача», виконавець не звільняється від відповідальності, якщо рівень його наукових і технічних знань не дав змоги виявити особливі властивості речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт (надання послуг).
Виконавець зобов`язаний протягом місяця відшкодувати збитки, що виникли у зв`язку з втратою, псуванням чи пошкодженням речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт (надання послуг).
Відповідно до ст. 906 ЦК України, збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору ( ч. 1 ст. 866 ЦК України).
Відповідно до ст. 868 ЦК України підрядник зобов`язаний до укладення договору побутового підряду надати замовникові необхідну та достовірну інформацію про запропоновані роботи, їх види та особливості.
Частиною 2 Інструкції про надання послуг з хімічної чистки та фарбування (перефарбування) виробів передбачено, що замовлення оформлюється договором (квитанцією).
Під час приймання замовлення, приймальник повинен: оглянути кожний виріб у присутності замовника з метою визначення можливості його обробки в умовах підприємства, встановлення ступеня зносу, виявлення дефектів
(плям), які неможливо усунути, тощо; попередити замовника про можливу усадку виробу і проявлення після обробки прихованих дефектів; запропонувати замовнику відпороти фурнітуру та матеріали оздоблення, якщо виникають сумніви щодо збереження їх якості після обробки.
Всупереч вищенаведеним положенням закону, працівниками Німецької хімчистки «Імперія чистоти» оглянуто та прийнято вечірню сукню позивачки для її очищення, надано квитанцію та взято передплату за послугу в розмірі 600,00 грн., тим самим взявши на себе зобов`язання привести річ позивача в належний стан, проте, річ зіпсована, кошти позивачці не відшкодовані.
Що стосується заявленої позивачем вимоги про відшкодування моральної шкоди, слід зазначити наступне.
Судом також встановлено, що позивачу завдано моральних страждань неправомірними діями відповідача, що виразились у тривалому невиконанні відповідачем її законних претензій по відшкодуванню вартості зіпсованої речі, що призвело до необхідності «оббивати» пороги закладу хімчистки «Німецька хімчистка «Імперія чистоти», вислуховувати звинувачення з боку представників хімчистки, відстоювати свою правоту в суді, а відповідно, і до душевних страждань через неможливість належним чином користуватись власним майном, а також через думки про необхідність пояснювати обставини справи та засмучувати своїх батьків, оскільки саме вони подарували дану сукню на ювілей позивачки.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги в цій частині, позивачка вказує, що неправомірними діями відповідача їй завдано моральних страждань, що виразились у негативних емоціях та переживаннях, фактичного нервового перевантаження та погіршення емоційного стану, порушення звичного способу життя.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.
Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди(немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.
Визначаючи розмір моральної шкоди, заподіяної діями відповідача, суд виходить з того, що невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, завдало позивачу негативних емоцій та переживань, душевних страждань, порушення її звичного способу життя. Враховуючи конкретні обставини справи, розмір, тривалість та характер заподіяних моральних страждань й виходячи із засад розумності й справедливості, суд надходить до висновку про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 2 000,00 грн.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України, відповідачем не надано.
За наведених обставин, суд повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, врахувавши те, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а позивача відповідно до ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», звільнено від сплати судового збору, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 704,80 грн. судового збору.
Керуючись ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», ст.ст. 23, 280, 865, 866, 868, 906, 1167 ЦК України, ст.ст. 76, 77, 78, 81 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди(немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, суд,
Позов ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживачів, відшкодування шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти, сплачені в якості передплати за послугу згідно квитанції в розмірі 600 (шістсот) грн. 00 коп.
Стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.
В задоволенні іншої частини позову - відмовити.
Стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Апеляційного суду м. Києва або через Печерський районний суд м. Києва.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

Відповідач: ФОП ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 .

Суддя: Р.В. Новак