ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2324/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2018 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Коренюк А.М.

при секретарі Леонтьєва В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» про стягнення пені за наслідками неналежного виконання зобов»язання за договором купівлі-продажу прав на нерухоме майно, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» про стягнення пені за наслідками неналежного виконання зобов»язання за договором купівлі-продажу прав на нерухоме майно. Мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до умов договору купівлі-продажу прав на нерухоме майно від 21 грудня 2015 року він зобов»язався передати грошові кошти у рахунок отриманих від відповідача майнових прав на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 за ціною (п.4.1 договору) 1 287 090 грн. 00 коп., а КП «Житлоінвестбуд-УКБ» в термін до кінця ІІІ-го кварталу 2016 року зобов»язався передати йому як покупцю квартиру (п.3.1.1 Договору). Ним на виконання умов договору виконані зобов»язання - сплачена 100% сума купівлі-продажу прав на нерухоме майно - 1 287 090 грн. 00 коп., проте відповідач зі свого боку зобов»язання не виконав у встановлений термін (строк), а тому відповідно до п. 5.1 Договору за прострочення більше, ніж на 180 календарних днів виконання зобов»язання, визначених п.п.3.1.1 або 3.1.6, цього договору має сплатити йому як покупцю пеню у розмірі облікової ставки НБУ за кожен день прострочення за період з 30 вересня 2016 року по 27 жовтня 2017 року, що становить 170 989 грн. 02 коп.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав з тих же підстав та просив їх задовольнити, посилаючись на вимоги закону та умови договору щодо належного виконання зобов»язань.

Представник відповідача Федорчук О.В., діючий на підставі довіреності, позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні за недоведеністю та безпідставністью вимог.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмовий відзив на позов відповідача, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, якимзокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.

Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Судом встановлено, що 21 грудня 2015 року між КП з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» та ОСОБА_2 укладений Договір купівлі-продажу прав на нерухоме майно (а.с.2-4, 5). Відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_2 зобов»язався передати КП з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» грошові кошти у рахунок отриманих майнових прав на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 за ціною (п.4.1 договору) 1 287 090 грн. 00 коп., а КП «Житлоінвестбуд-УКБ» в термін до кінця ІІІ-го кварталу 2016 року зобов»язався передати ОСОБА_2 як покупцю квартиру (п.3.1.1 Договору).

Зміст договору, відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 6, 627, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства згідно ст. 628 цього Кодексу.

Сторони погодили умови договору своїми підписами.

ОСОБА_2 на виконання умов договору виконані зобов»язання - сплачена 100% сума купівлі-продажу прав на нерухоме майно - 1 287 090 грн. 00 коп. (а.с.5), проте відповідач зі свого боку зобов»язання не виконав у встановлений термін, а тому відповідно до п. 5.1 Договору за прострочення більше, ніж на 180 календарних днів виконання зобов»язання, визначених п.п.3.1.1 або 3.1.6, цього договору має сплатити йому як покупцю пеню у розмірі облікової ставки НБУ за кожен день прострочення за період з 30 вересня 2016 року по 27 жовтня 2017 року, що становить 170 989 грн. 02 коп.

Зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Позивач виконав свої зобов»язання - сплатив 100% фінансування вартості майнових прав на житло, що становить 1 287 090 грн. 00 коп. коп., й підтверджується Актом прийому-передачі майнових прав від 12 січня 2016 року, виданим ТОВ КП «Житлоінвестбуд-УКБ» (а.с.5), проте відповідач не виконав взяті на себе зобов»язання, передбачені Договором, тобто в термін (строк) до кінця ІІІ-го кварталу 2016 року зобов»язання передати ОСОБА_2 як покупцю квартиру не виконав (п.3.1.1 Договору).

Якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки у Договорі встановлено строк завершення будівництва та введення об»єкта в експлуатацію, а саме - ІІІ квартал 2016 року, суд вважає, що відповідачем цей строк порушено, що передбачено даним зобов»язанням.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені).

У зв»язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов»язань наступає відповідальність, передбачена п. 5.1. Договору.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що за прострочення більше, ніж на 180 календарних днів виконання зобов»язання, визначених п.п.3.1.1 або 3.1.6, цього договору продавець сплачує покупцеві пеню у розмірі облікової ставки НБУ за кожен день прострочення

Таким чином судом встановлено, що зобов»язання не виконані вчасно з вини відповідача, тому вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, обставини, що спростовують позовні вимоги судом не встановлені.

Враховуючи вимоги ст. 258 ЦК України пеня повинна нараховуватися за один рік.

Дані вимоги закону позивачем дотримані, а саме останній просить стягнути пеню за період з 30 вересня 2016 року по 27 жовтня 2017 року, що становить 170 989 грн. 02 коп.

Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені.

Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 1 709 грн. 89 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 16, 258, 261, 526, 530, 549, 611, 612, 625, 627 Цивільного кодексу України, керуючись п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 280, 352 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» про стягнення пені за наслідками неналежного виконання зобов»язання за договором купівлі-продажу прав на нерухоме майно, - задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ», код ЄДРПОУ - 31958324, на користь ОСОБА_2, ідентифікаційний код платника податків - НОМЕР_1, 170 989 грн. 02 коп. - пені за наслідками неналежного виконання зобов»язання за договором купівлі-продажу прав на нерухоме майно, 1 709 грн. 89 коп. - судового збору, а всього - 172 698 грн. (сто сімдесят дві тисячі шістсот дев»яносто вісім) грн. 91 (дев»яносто одна) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п»ятнадцять днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судомому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Однак відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Отже, строки оскарження судових рішень в апеляційному порядку складають 30 календарних днів - для рішень і 15 календарних днів - для ухвал, однак апеляційна скарга подається за старими правилами - через суд першої інстанції.

СУДДЯ: Коренюк А.М.