Справа № 355/471/18
Провадження № 6/355/18/18
У Х В А Л А

Іменем України

про відмову в задоволенні подання

29 березня 2018 року Баришівський районний суд Київської області в складі головуючого судді Лисюк О.Д.

за участю секретаря судового засідання Старенької С.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання Баришівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України ,

в с т а н о в и в :

Начальник Баришівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області звернувся до суду з клопотанням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що в провадженні державного виконавця Баришівського районного відділу державної виконавчої служби знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 804/5083/16 виданого 13.12.2016 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Західно-Донбаської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області податкового боргу в сумі 416132,70 грн.

В ході проведення виконавчих дій встановлено, що боржник наміру сплачувати заборгованість на виконання рішення суду, не має та ухиляється від його виконання, на виклик до державного виконавця не зявляється, за зареєстрованим місцем проживання відсутній.

Посилаючись на приписи ст.441 ЦПК України просить суд постановити ухвалу про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта, шляхом заборони перетину кордону до виконання ним зобовязання згідно виконавчого листа виданого 13.12.2016 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Західно-Донбаської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області податкового боргу в сумі 416132,70 грн.

В судове засідання державний виконавець надав заяву про розгляд подання у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішень, неупереджено та своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом та Законом України «Про виконавче провадження».

Судом встановлено, що в провадженні державного виконавця Баришівського районного відділу державної виконавчої служби знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 804/5083/16 виданого 13.12.2016 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Західно-Донбаської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області податкового боргу в сумі 416132,70 грн.

06.03.2017 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 53533473 за вищевказаним виконавчим документом.

Боржник ОСОБА_1 рішення суду та законні вимоги державного виконавця не виконує, у зв'язку з чим заборгованість не погашена.

У зв'язку з невиконанням боржником виконавчого документа у добровільному порядку, державним виконавцем здійснюються заходи з виявлення майна боржника та його подальшої реалізації, але не має можливості провести виконавчі дії у відповідності до вимог чинного законодавства, з метою виконання рішення суду.

У зв'язку з вищевикладеним, старший державний виконавець Баришівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області просив суд обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документу.

Право громадян України на пересування, в тому числі і залишення території України, закріплено у ст. 33 Конституції України. У той же час Конституція України передбачає можливість обмеження наданих громадянинові прав у випадках, що не заборонені законом.

Пунктом 5 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань.

Відповідно до п.18 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим підлягає з'ясуванню чи дійсно особа свідомо не виконувала зобов'язання, або невиконання зумовлено об'єктивними причинами.

Під поняттям "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до положень частини першої статті 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Необхідною передумовою обрання такого заходу забезпечення виконання рішення суду, як обмеження боржника у праві виїзду за межі України, що передбачено ст. 441 ЦПК України, є встановлення судом дійсних обставин ухилення боржника від виконання судового рішення. Такі обставини суд повинен установити, виходячи з відомостей зазначених у поданні, матеріалів виконавчого провадження та пояснень державного виконавця.

В силу ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Відповідно наявність умислу та інші факти, як обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

З матеріалів справи вбачається, що окрім ознайомлення 25.03.2017 року боржника з відкритим 06.03.2017 року виконавчим провадження, інших доказів того, що боржник свідомо ухиляється від виконання судового рішення.

Отже, державний виконавець не довів та в матеріалах подання відсутні будь-які докази того, що боржник свідомо ухилявся від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, а тому у суду не має передбачених законом підстав для обмеження останнього у праві виїзду за межі України та його тимчасового затримання.

Згідно статті 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому Протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Таким чином, суд приходить до висновку, що подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 не підлягає до задовволення.

Керуючись ст.33 Конституції України, ст.ст.81, 441 ЦПК України, пунктом 5 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", суд,-

У х в а л и в :

У задоволенні подання старшого державного виконавця Баришівського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документу - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд.

Якщо судове засідання проводилося без виклику учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 29 березня 2018 року.

Суддя Баришівського районного суду ОСОБА_3