Провадження № 4-с/161/12/18
У Х В А Л А

21 березня 2018 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Подзірова А.О., за участю секретаря судового засідання Кубяк О.В., розглянувши у відкритому судовому скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на дії державних виконавців Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинські області, Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинські області,

В С Т А Н О В И В :

20 жовтня 2017 року на адресу суд надійшла скарга ОСОБА_1, ОСОБА_2 на дії державних виконавців Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинські області, Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинські області.

Скарга мотивована тим, що ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 вересня 2016 року у справі №161/10547/16-ц скаргу ОСОБА_1 на постанови державного виконавця Першого відділу ДВС Луцького МУЮ ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження - задоволено повністю.

Визнано дії державного виконавця Першого відділу ДВС Луцького МУЮ ОСОБА_3 при винесенні постанов про відкриття виконавчого провадження від 08 вересня 2015 року та 28 вересня 2015 року по примусовому виконанню рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 січня 2007 року протиправними.

Постанови державного виконавця Першого відділу ДВС Луцького МУЮ ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження від 08 вересня 2015 року ВП 48668543 та про відкриття виконавчого провадження від 28 вересня 2015 року ВП 48864730 по примусовому виконанню рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 січня 2007 року - визнано протиправними та скасовано.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 22 грудня 2016 року, вищенаведену ухвалу залишено без змін.

Скаржники зазначають, що за час судової тяганини Першим ВДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області з пенсії ОСОБА_1 на користь КП «Луцькводоканал» було стягнуто 923,66 грн. заборгованості, а також на користь органу ДВС 100,00 грн. витрат виконавчого провадження та 257,81 грн. виконавчого збору разом 1 281,47 грн.

Крім того, ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2016 року у справі №161/10405/16-ц, визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_3 від 08.09.2015 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 48650525, постановлену на підставі судового наказу № 2/0308/1983/12, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області 12.09.2015 року.

Скаржники зазначають, що всього за вищенаведеним виконавчими провадженням органами ДВС було стягнуто 1 706,36 грн. з пенсії ОСОБА_1

22 грудня 2016 року скаржник ОСОБА_1 звернулася до Першого ВДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області з заявою про повернення неправомірно стягнутих коштів. 04 серпня 2017 року вона отримала на свій банківський рахунок 644,32 грн.

З наведених вище підстав скаржники просять суд постановити судове рішення про поворот виконання та стягнення з Першого відділу ДВС міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області на користь ОСОБА_1 коштів в розмірі 1 062,04 грн., незаконно стягнутих з пенсії ОСОБА_1.

Скаржник ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить її розписка.

Скаржник ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, не однократно повідомлявся про час та місце розгляду справи, але в судове засідання не прибув.

Суд вважає за необхідне зазначити, що скарга хоча і підписана ОСОБА_2, але останній не ставить вимог щодо захисту своїх порушених прав та інтересів.

Державний виконавець у судовому засіданні заперечив вимоги скарги та просив суд відмовити у її задоволенні.

Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити, з наступних підстав.

Статтею 383 ЦПК України (в редакції до 15.12.2017 року) визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною другою статті 387 ЦПК України (в редакції до 15.12.2017 року) визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Статтею 447 ЦПК України (в редакції з 15.12.2017 року) визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У розглядуваному випадку, як встановлено судом та слідує з матеріалів скарги, скаржники просять суд постановити рішення про поворот виконання та стягнення з Першого відділу ДВС міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області на користь ОСОБА_1 коштів в розмірі 1 062,04 грн., незаконно стягнутих з пенсії ОСОБА_1, тобто не оскаржують конкретні рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, та не просять суд визнати такі дії протиправними.

Не конкретизовані які саме дії оскаржують скаржники та які саме дії вони просять суд визнати протиправними і ОСОБА_1 у судовому засіданні.

З огляду на засади диспозитивності цивільного процесу, суд не вправі з власної ініціативи виходи за межі вимог скарги.

При цьому суд зауважує, що положення Розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» Цивільного процесуального кодексу України не передбачають такого способу захисту порушених прав та законних інтересів сторони виконавчого провадження як стягнення коштів з органу ДВС.

Підсумовуючи вищевикладене, оскільки скарга не містить вимог про визнання протиправними конкретних дій, рішень або бездіяльності державного виконавця, а також містить вимогу про стягнення грошових коштів з органу ДВС, яка не може бути розглянута в порядку Розділу VII ЦПК України, суд дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Натомість, якщо скаржник ОСОБА_1 вважає, що діями органу ДВС з неї неправомірно стягнуті кошти вона не позбавлена права звернутися до суду з позовом про відшкодування шкоди.

Одночасно, суд зауважує, що за змістом поданої скарги скаржники просять суд «постановити судове рішення про поворот виконання», тобто розглянути питання про поворот виконання судових рішень в розумінні ст.ст.380-382 ЦПК України.

Частиною першою та другою статті 380 ЦПК України (в редакції до 15.12.2017 року) визначено, що питання про поворот виконання вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши рішення, він закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернено на новий розгляд, а при новому розгляді справи в позові відмовлено або позовні вимоги задоволено в меншому розмірі, або провадження у справі закрито чи заяву залишено без розгляду, суд, ухвалюючи рішення, повинен зобов'язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.

Частиною пятою та девятою 445 ЦПК України (в редакції з 15.12.2017), якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

За змістом вищенаведеної норми процесуального закону слідує, що поворот виконання можливий лише у разі скасування судового рішення, за яким вже звернуто стягнення на майно або кошти.

Однак у розглядуваному випадку, заявником не надано доказів скасування судових рішень які стали підставою для відкриття виконавчих проваджень 48668543, 48864730 та 48650525, а отже відсутні будь-які підстави для здійснення повороту виконання судового рішення. Скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження не є підставою для повороту виконання судового рішення. Отже у задоволенні клопотання ОСОБА_1, ОСОБА_2 про поворот виконання судового рішення слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 210, 380, 381, 386 Цивільного процесуального кодексу України, суд

Керуючись ч.6 ст.259 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 на дії державних виконавців Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинські області, Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинські області відмовити повністю.

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 ОСОБА_4 про поворот виконання судового рішення відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повне судове рішення складено та підписано 27 березня 2018 року.

Суддя Луцького міськрайоного суду

Волинської області ОСОБА_5