Справа № 214/6114/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 березня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Гриня Н.Г.,

при секретареві Печарник З.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів у звязку з непрацездатністю, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання у звязку з непрацездатністю, з якого вбачається, що ОСОБА_5 є її батьком. Вона є інвалідом першої групи з дитинства, отримує пенсію. ЇЇ мати ОСОБА_3 не працює, оскільки здійснює постійний догляд за нею, отримуючи матеріальну допомогу в сумі 27 грн. 90 копійок. Відповідач працює водієм у ПАТ «АрселорМітталл Кривий Ріг», інших утриманців немає, в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на її утримання, тому змушена звернутись з даними вимогами до суду.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали позов просили його задовольнити.

Відповідач та його представник заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на доводи відзиву на позовну заяву. Відповідач зазначив, що працює в ПАТ «ОСОБА_6 Кривий Ріг» водієм, отримує заробітну плату понад 8000 грн. На даний час проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 із цивільною дружиною. Змогу утримувати позивача не має, оскільки допомагає брату інваліду третьої групи, який проживає в Херсонській області. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідачем на адресу суду 29.01.2018 року надано відзив на позовну заяву. Відповідно до якого відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог, враховуючи, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу позивачу, оскільки він утримує непрацездатного брата - інваліда третьої групи, сплачує комунальні платежі за спільну квартиру, крім того вважає, що оскільки позивач є власником будинку та земельної ділянки по вул. Жовтневій, 43, в с. Заградівка Високопільського району Херсонської області та отримує пенсію по інвалідності, не має підстав для стягнення аліментів на утримання позивача( а.с. 35-37).

Позивач надала до суду відповідь на відзив, в якому просила критично ставитись до доводів відповідача(а.с. 56-57).

Свідок ОСОБА_3 допитана в судовому засіданні вказала, що позивач її донька, відповідач - колишній чоловік. З серпня 2017 року вони із відповідачем розлучені, відповідач працює, доньці не допомагає, більш того із вересня 2017 року відповідач перестав оплачувати комунальні платежі за квартиру, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Вона здійснює догляд за позивачем, тому не працює, отримує матеріальну допомогу в сумі 27 грн. 90 коп. Позивач отримує пенсію з інвалідності в розмірі 1978 гривень. Вказаних коштів не вистачає, оскільки позивачу необхідні кошти на реабілітацію в санаторіях. Також підтвердила, що позивач отримала в спадок від її батьків житловий будинок та земельну ділянку у с. Заградівка Херсонської області з яких доходів не має. Додала, що за час їх спільного проживання відповідач не надавав допомогу брату, що проживає в Херсонській області.

Свідок ОСОБА_7 у суді пояснила, що є рідною сестрою відповідача, позивач її племінниця. Вони з відповідачем мають спільного брата, що проживає в Херсонській області, їздять до нього що-вихідних, наняли доглядальницю, якій сплачують кожного місяця 3000 грн. Квитанцій про сплату вказаних коштів вони не мають. Знає, що на даний час відповідач немає можливості надавати кошти на утриманні позивача.

Суд вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши обставини справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами Сімейного кодексу України.

Згідно із свідоцтвом про народження, ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_1, 20.07.1992 народження(а.с.6).

Позивач є інвалідом першої групи з дитинства безстроково, потребує постійного стороннього догляду (а.с.3).

Відповідач працює в ПАТ «ОСОБА_6 Кривий Ріг» водієм технологічного транспорту, з 01.01.2018 року отримує заробітну плату з окладом 8100 грн., та виробничу премію в розмірі 30% від окладу (а.с.20,21).

У відповідача є брат ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.40).

Згідно із свідоцтвом про право власності на житло ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_9 мають на праві спільної часткової власності однокімнатну квартиру за адресою: вул. ОСОБА_10 (Балакіна)АДРЕСА_1 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області в якій наразі проживає позивач із її матір`ю(а.с.29-30).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 19.12.2017 року позивач на праві приватної власності має житловий будинок, з надвірними спорудами та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку та надвірних споруд за адресою: Херсонська область, Високопільський район, с. Заградівка, вул. Українська, 43(а.с. 26-27).

Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати.

Згідно із ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини;стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що позивач досягла повноліття, є інвалідом першої групи безстроково, отримує пенсію в розмірі близько двох тисяч гривень, потребує постійного стороннього догляду, у зв'язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, тому слід вважати встановленим, що позивач потребує матеріальної допомоги у звязку з непрацездатністю.

Відповідач працює, матеріальної допомоги позивачу не надає, наразі зареєстрований та проживає із цивільною дружиною за адресою: АДРЕСА_2.

Щодо доводів відповідача про сплату за житлово-комунальні послуги за квартиру АДРЕСА_3, які він розцінює як кошти на утримання позивача, суд зазначає таке.

У судовому засіданні відповідачем надано платіжні квитанції (а.с. 47 - 53) відповідно до яких відповідач здійснював протягом січня-вересня 2017 року оплату за житлово-комунальні послуги по вказаній вище квартирі, разом з тим суд зазначає, що відповідач є співвласником даної квартири, тому здійснення оплати за послуги ЖКП є його обовязком і жодним чином не нівелює його обовязок щодо надання матеріальної допомоги непрацездатній доньці.

Щодо доводів відповідача про утримання брата, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що згідно із актом обстеження житлових умов брат відповідача ОСОБА_8 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 за ним здійснює догляд ОСОБА_11 Відповідач провідує брата, оплачує послуги доглядальниці (а.с. 62).

Відповідно до довідки психіатричної МСЕК серії 10 ААА № 228102, ОСОБА_8 встановлено третю групу інвалідності, він може працювати підсобним працівником під наглядом (а.с.45). Крім відповідача, ОСОБА_8 має двох сестер, які також допомагають останньому, послуги доглядальниці вони також оплачують спільно. Крім того відповідачем до суду не надано квитанцій про оплату вказаних послуг. Також відповідачем до суду не надано жодного доказу на підтвердження того, що його брат не отримує дохід, який є меншим за прожитковий мінімум для працездатних осіб, і тому потребує допомоги. Також необхідно зазначити, що 3 група інвалідності є робочою групою.

В суді встановлено, що мати позивача ОСОБА_3здійснює постійний догляд за нею, отримуючи матеріальну допомогу в сумі 27 грн. 90 коп., тому не може забезпечувати її матеріально.

За вказаних обставин суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу) на утримання непрацездатної доньки.

Такий розмір аліментів є розумним і необхідним для забезпечення мінімальних потреб позивача, що має інвалідність першої групи.

Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору, то згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

В порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду в межах стягнення з відповідача суми аліментних платежів за один місяць допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 182, 183, 199, 200 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 12,13, 141, 263, 265, 430 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання у звязку з непрацездатністю задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця, починаючи з 25.10.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

На підставі п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити рішення до негайного виконання в межах місячного платежу.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено19.03.2018 року.

Суддя Н.Г. Гринь