№ 2-9157/2010
провадження 4-с/201/42/18
УХВАЛА

07 березня 2018 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Апостолівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 і Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк», про поновлення пропущеного строку, визнання дій та бездіяльності державного виконавця неправомірними, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 06 березня 2018 року звернулася до суду зі скаргою, заінтересовані особи головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Апостолівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 і Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк», про поновлення пропущеного строку, визнання дій та бездіяльності державного виконавця неправомірними, зобовязання вчинити певні дії.

З матеріалів скарги витікає, що ОСОБА_1 у березні 2016 року звернулася до суду зі скаргою на протиправні дії, бездіяльність та рішення головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Апостолівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 серпня 2016 року у задоволенні скарги - відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 8 листопада 2016 року залишено без змін ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 серпня 2016 року.

Постановою Верховного суду від 18 січня 2018 року ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 8 листопада 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Трещова В.В. від 08 лютого 2018 року справу за скаргою ОСОБА_1, на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Апостолівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3, заінтересовані особи: публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_4, товариство з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус» прийнято до свого провадження. Вимоги ОСОБА_1 в частині визнання неправомірними дії головного державного виконавця ВДВС Апостолівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3, яка не забезпечила відновлення її прав після ухвалення Апостолівським районним судом Дніпропетровської області рішення від 3 квітня 2014 року про визнання недійсними прилюдних торгів та аукціону щодо реалізації 28 травня 2013 року належного їй арештованого майна; зобов'язання головного державного виконавця ВДВС Апостолівського РУЮ у Дніпропетровській області Пожидаєву-Чистик Н.В. виконати вимоги частини п'ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» щодо повторної оцінки арештованого майна виробничого комплексу маслозавод, яке їй належить на праві власності, та виставити його для реалізації на електронних торгах залишено без розгляду.

З урахуванням вище викладеного та зазначеного 06 березня 2018 року заявник звернулася до суду з вказаною скаргою в якій просить суд поновити пропущений строк для звернення до суду зі скаргою та просить визнати дії та бездіяльність державного виконавця неправомірними, зобовязати вчинити певні дії.

Перевіривши матеріали справи, вважаю за необхідне заявити самовідвід за наступних підстав.

Статтею 39 ЦПК України визначено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобовязані заявити самовідвід.

Згідно ч. 9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Згідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, існування безсторонності повинно визначатися на підставі суб'єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об'єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності. У контексті суб'єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

У п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення обєктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

В той же час, відповідно до Висновку № 1 Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01.01.2001 суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він повинен бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Самовідвід дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Також слід звернути увагу, що при розгляді раніше поданої скарги заявник та його представник заявляли відвід судді (ОСОБА_5А.) по справі, однак ухвалою від 25 серпня 2016 року в задоволенні заяви відмовлено.

Враховуючи, що мною дійсно ухвалювалося судове рішення, яке було скасовано, по справі пов'язаної з зазначеною справою, вважаю за необхідне і за доцільне з метою усунення будь-яких сумнівів у моїй неупередженості в очах суспільства та з інших підстав, заявити самовідвід по справі щоб виключити будь-які сумніви щодо безсторонності судді при розгляді справи.

Частиною першою статті 41 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 36, 39, 41 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

По цивільній справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Апостолівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 і Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк», про поновлення пропущеного строку, визнання дій та бездіяльності державного виконавця неправомірними, зобовязання вчинити певні дії заявити самовідвід.

Цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Апостолівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 і Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк», про поновлення пропущеного строку, визнання дій та бездіяльності державного виконавця неправомірними, зобовязання вчинити певні дії передати до канцелярії суду для виконання вимог ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до ст. 353 ЦПК України вказана ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя О.А Антонюк