АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/779/18 Справа № 173/336/17 Головуючий у 1 й інстанції - Петрюк Т. М. Доповідач - Макаров М.О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Деркач Н.М., Петешенкової М.Ю.

за участю секретаря Керімової-Бандюкової Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2017 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2017 року ПАТ «Родовід Банк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, згідно якого просить стягнути солідарно з відповідачів: 2826 доларів США, які складаються з: 2504,50 доларів США - сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту за період з 25 вересня 2013 року по 26 січня 2017 року та 323,36 дол. США - сума трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту за період з 25 вересня 2013 року по 26 січня 2017 року .

Позовні вимоги мотивовано тим, що 26 вересня 2007 року між ВАТ «Родовід Банк», найменування якого 17 червня 2010 року на виконання Закону України «Про акціонерні товариства» було змінене на ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_2, було укладено кредитний договір № 35.1/СІ-191.07.1.

Відповідно до п.1.1. укладеного кредитного договору банк надав позичальнику кредит у розмірі 25000 доларів США, а позичальник зобов'язувався повернути кредит не пізніше 25 вересня 2010 року та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, передбачених кредитним договором.

Позичальник прийняті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, в визначені кредитним договором строки заборгованість за кредитами не погасив, не сплатив нараховану пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за наданим кредитом та процентами за користування ним, та таким чином ухиляється від виконання прийнятих на себе зобов'язань за кредитним договором, грубо порушуючи умови та вимоги ст. 526 ЦК України.

У вересні 2013 року Банк звернувся до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_3,. та ОСОБА_4 та 11 листопада 2013 року цим судом винесено рішення про стягнення з ОСОБА_3,. та ОСОБА_4, на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 63488,33 доларів США та 3441 грн. сума судового збору.

Рішення суду набрало законної сили, однак на даний час боржником воно не виконане, заборгованість по кредитному договору не погашена, а тому просили задовольнити позов.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2017 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «Родовід Банк» відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідно до ст.ст. 257, 260, 266, 267 ЦК України строк позовної давності сплив як до основної вимоги ( до кредитного договору) так і до додаткової вимоги ( до договору поруки), а тому немає підстав для задоволення позову.

В апеляційній скарзі ПАТ «Родовід Банк» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що строк позовної давності, з огляду на вимоги ст.ст. 530, 611, 629 ЦК України не пропущено, а тому підстав для відмови у позові немає.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Статтею 351 ЦПК України передбачено, що апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

А згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 26 вересня 2007 року між ВАТ «Родовід Банк», найменування якого було змінене на ПАТ «Родовід Банк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 35.1/СІ-191.07.1. Підтвердженням виконання умов щодо надання кредиту є заява на видачу готівки № 386.2 від 26 вересня 2007 року на суму 126250 грн.

Відповідно до п.1.1. укладеного кредитного договору банк надав позичальнику кредит у розмірі 25000 дол. США, а позичальник зобов'язувався повернути кредит не пізніше 25 вересня 2010 року та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, передбачених кредитним договором.

В подальшому до вищезазначеного договору булим внесені зміни відповідно до додаткової угоди до кредитного договору, згідно якого було встановлено процентну ставку 14.5% річних.

Позичальник прийняті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, у визначені кредитним договором строки заборгованість за кредитом не погасив, не сплатив нараховану пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за наданим кредитом та процентами за користування ним, та таким чином ухиляється від виконання прийнятих на себе зобов'язань за кредитним договором, порушуючи умови та вимоги ст. 526 ЦК України, у зв'язку з чим рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2013 року було стягнуто із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 63488,33 дол. США., що складається з: -24997,13 дол. США заборгованість за сумою основного боргу; - 3227,29 дол. США., прострочена заборгованість за нарахованими процентами; -27944,05 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; -4013,92 дол. США пеня за несвоєчасне погашення процентів за кредитом; 2890,76 дол. США три процента річних від суми простроченого кредиту; -415,23 дол. США три проценти річних від суми прострочених процентів по кредиту. -3441.00 грн. - сума судового збору.

Це рішення суду набрало законної сили, проте боржником не виконане, заборгованість по кредитному договору не погашена.

У поданій позовній заяві позивач просить стягнути з відповідачів, збитки за неналежне виконання умов договору, які виникли після винесення судом рішення про стягнення з відповідачів заборгованості за укладеним кредитним договором, а саме за період з 25.09.2013 року по 26.01.2017 року, які станом на 26.01.2017 року складається з:

- 2504.50 дол. США сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту за період з 25.09.2013 року по 26.01.2017 року;

- 323.36 дол. США сума трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту за період з25.09.2013 року по 26.01.2017 року, а загальна сума заборгованості за договором на дату розрахунків складає 2827.86 дол. США, що еквівалентно 76940.80 грн.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідачі просять застосувати строк позовної давності.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки, а згідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 260 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Як вбачається із заявлених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача не заборгованість за кредитним договором, яка вже стягнута за рішенням суду, а збитки, які виникли в результаті його неналежного виконання у вигляді 3% річних від суми заборгованості за договором та відсотками за період з 25 вересня 2013 року по 26 січня 2017 року, тобто за період, який виник після ухвалення вказаного вище рішення суду. При цьому позивачу чітко відомо з якого часу почалось порушення його права, так як позивач сам здійснював розрахунок як на 2013 рік так і на даний час.

З огляду на викладене, беручи до уваги те, що з даним позовом позивач звернувся до суду лише 03 березня 2017 року тобто після спливу строку позовної давності, який відповідачі просять застосувати, а тому суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про відсутність пропуску позивачем строку позовної давності, не підтверджені належними доказами та не узгоджуються із матеріалами справи.

У зв'язку з чим висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову є правильними.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись ст.147, п.3 розділом ХІІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» - залишити без задоволення.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

М.Ю. Петешенкова