Справа № 356/1096/16-ц Головуючий у І інстанції Лялик Р. М.
Провадження № 22-ц/780/957/18 Доповідач у 2 інстанції Іванова І. В.
Категорія 40 13.03.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 березня 2018 року м. Київ

справа № 356/1096/16

провадження № 22ц/780/957/18

Апеляційний суд Київської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Іванової І.В., Сліпченка О.І., Гуля В.В.

сторони :

позивач - ОСОБА_4

відповідач - ОСОБА_5

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Березанського міського суду Київської області від 07 грудня 2017 року у складі судді Лялик Р.М., повний текст складений 12.12.2017 року,

встановила:

Статтею 351 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України:

пункт 8) до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується;

пункт 9) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У квітні 2016 року ОСОБА_6 звернулася до суду с зазначеним позовом, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року відповідачка ОСОБА_5 зняла біля будинку його матері та сестри відеозапис за участі його шести річного племінника, який є інвалідом та виклала його в соціальній мережі Інтернет і сторінках Facebook із негативними коментарями щодо того, що дитина голодує і є недоглянутою, що паплюжить честь і гідність його родини, крім того вона зазначила адресу проживання сім'ї, що може призвести до негативних наслідків на думку позивача та у зв'язку із чим сім'я поставлена на облік в соцслужбі, тому просив зобов'язати відповідачку вибачитись перед його родиною та сплатити його родині 30000 грн. за нанесену шкоду.

В судовому засіданні було забезпечено участь ОСОБА_6 в режимі відеоконференції, оскільки він засуджений за кримінальний злочин до довічного позбавлення волі та знаходився у Київському слідчому ізоляторі №13, який підтримав позовні вимоги.

Відповідачка ОСОБА_5 позов не визнала та пояснила суду, що нікого не ображала, ніякого відеозапису у соціальних мережах не розміщувала, а тому просила в задоволенні позовних вимог відмовити.

Її представник також позов не визнав, пояснив суду, що позивачем не доведено підстав звернення до суду за захистом порушених прав за наявності в племінника законних представників, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Рішенням Березанського міського суду Київської області від 07 грудня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням позивач подав до суду апеляційну скаргу, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким зобов'язати відповідача сплатити 80000 грн. моральної шкоди завданої родині та вибачитися перед нею.

Посилається у скарзі на упереджене ставлення судді, який головував при розгляді справи до нього особисто, та на те що суд неповно та не всебічно розглянув справу, не взяв до уваги покази свідків, що є підставою для скасування рішення.

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем не було подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду з таких підстав.

Відповідно до ст.277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. При цьому, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суд повинен визначити характер такої інформації та з'ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Згідно ч.2 ст.47-1 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відповідно до змісту ст. ст. 12,13,77-81 ЦПК України суд слухає цивільні справи на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами та їх представниками, докази повинні подаватись належні, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду з позовом, позивач послався, що відеозапис викладений в інтернеті відповідачкою за участю його неповнолітнього племінника, паплюжить честь і гідність його родини.

Відповідачка заперечуючи проти позову зазначала, що ніякого відеозапису у соціальних мережах не розміщувала та нікого не ображала.

Судова колегія погоджується з висновком суду, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження самого факту поширення відповідачкою недостовірної негативної інформації, яка б порушувала особисті немайнові права позивача. Покази свідків у даному випадку, не можуть бути визнані допустимим доказом в розумінні ст.78 ЦПК України.

Таким чином, позивач не довів свого позову, що є його обов'язком, відповідно до засад змагальності процесу за ст.12 ЦПК України.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону та обставинам справи, доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 7, 369, 374, 375, 381,389 ЦПК України, Апеляційний суд Київської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Березанського міського суду Київської області від 07 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий : І.В.Іванова

Судді :

Гуль В.В.

Сліпченко О.І.