АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2104/18 Суддя доповідач Сащенко І.С.
Категорія: Спори, що виникають із договорів
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2017 року м. Харків

Суддя судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області ОСОБА_1, вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 11 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», приватного нотаріуса ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5, приватний нотаріус ОСОБА_6 про визнання недійсною довіреності, договору іпотеки, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 11 травня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду.

15.02.2018 року ОСОБА_2 подав на цю ухвалу апеляційну скаргу, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 грудня.

Згідно з Перехідними положеннями ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанції розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до п. 13 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 р. судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Так, згідно положень ч.2 ст. 294 ЦПК України в редакції, яка діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвала Дзержинського районного суду міста Харкова від 11 травня 2017 року була постановлена за відсутності представника позивача.

Як на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 посилається на те, що копію оскаржуваної ухвали отримав лише 08.06.2017 року.

Отже, строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції сплив 13.06.2017 року.

Проте із апеляційною скаргою ОСОБА_2 звернувся 15.02.2018 року, тобто більше ніж через 8 місяців після спливу строку, встановленого для подання апеляційної скарги.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Отже, незважаючи на те, що позивач був ініціатором судового процесу, вважаючи, що його права були порушені, в подальшому нехтував своїми процесуальними правами та обов'язками, не з'являючись у судові засідання, не реагуючи вчасно на прийняте за результатом розгляду його позову судове рішення та водночас датою та змістом ухваленого судового рішення не цікавився.

Доводи позивача про те, що ОСОБА_2 не має юридичної освіти, не можуть бути прийняті судом на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Навіть після отримання копії оскаржуваної ухвали, в якій було зазначено порядок і строки подання апеляційної скарги, позивач вчасно своїм процесуальним правом не скористався.

Таким чином, причини пропуску строку на апеляційне оскарження не можна визнати поважними, а перегляд ухвали Дзержинського районного суду міста Харкова від 23 травня 2017 року - виправданим, оскільки матиме місце порушення принципу юридичної визначеності. Процесуальна бездіяльність позивача не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

З огляду на викладене, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 відповідно до положень п.4 ч.1 ст. 358 ЦПК України необхідно відмовити.

Керуючись п.4 ч.1 ст. 358 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 11 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», приватного нотаріуса ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5, приватний нотаріус ОСОБА_6 про визнання недійсною довіреності, договору іпотеки, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Суддя І.С. Сащенко