Ухвала

Іменем України

7 березня 2018 року

м. Київ

справа № 522/17279/16-ц

провадження № 61-750 ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 23 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення коштів та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до пункту 14 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У грудні 2017 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 23 листопада 2017 року, яка не відповідала вимогам частини першої статті 325 ЦПК України 2004 року, оскільки подана з пропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі, як на підставу пропущення строку заявник посилався на те, що представник банку не був присутній в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, у порушення статті 222 ЦПК України 2004 року апеляційний суд не направив копію судового рішення на поштову адресу. Лише 12 грудня 2017 року представнику банку стало відомо про існування ухвали апеляційного суду Одеської області від 23 листопада 2017 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Разом із тим, заявником не було надано належних доказів на підтвердження факту невиконання апеляційним судом положень статей 222, 321 ЦПК України 2004 року щодо направлення сторонам у справі копії судового рішення.

Також, заявником не було наведено підстав, які перешкоджали йому звернутися до суду із касаційною скаргою у передбачений законом строк з урахуванням того, що апеляційну скаргу було подано саме ПАТ КБ «ПриватБанк» та оскаржувану ухвалу оприлюдено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 01 грудня 2017 року.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 січня 2018 року касаційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме: заявнику необхідно наведені в клопотанні підстави пропуску строку підтвердити належними доказами або навести інші підстави для поновлення строку, оскільки зазначена причина пропуску строку на касаційне оскарження визнана судом неповажною, та надати касаційну скаргу у новій редакції разом з доказами доплати судового збору.

У лютому 2018 року на виконання вимог ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 січня 2018 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги разом із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження, до якої не додано на підтвердження наведених в клопотанні підстав пропуску строку належних доказів та не наведено інших причин для поновлення відповідного строку.

Оскільки Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду вказані обставини було визнано неповажними, а інших причин для поновлення строку на касаційне оскарження ПАТ КБ «ПриватБанк» не наведено, відсутні підстави для поновлення пропущеного строку.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див. mutatis mutandis, п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а підстав для поновлення строку на касаційне оскарження не вбачається, відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 23 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення коштів та моральної шкоди.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь