Справа 749/282/18
Номер провадження 4-с/749/3/18
У Х В А Л А

29 березня 2018 року м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Шаповал З.О.

за участю секретаря - Мирошниченко А.М.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

приватного виконавця ОСОБА_3

представника стягувача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії Приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області ОСОБА_3, щодо визнання протиправною оцінку вартості майна, заінтересована особа, стягувач ПАТ «Універсал Банк»,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла скарга ОСОБА_1 на дії Приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області ОСОБА_3, щодо визнання протиправною оцінку вартості майна, заінтересована особа, стягувач ПАТ «Універсал Банк».

У судовому засіданні скаржник та його представник надали клопотання про зупинення реалізації майна об`єкту «Тур`янський консервний завод», що знаходиться в с. Тур`я, вул.. Перемоги, буд.44А до набрання законної сили остаточного рішення у даній справі. Клопотання обґрунтоване тим, що оцінка майна значно занижена, а тому посилаючись на ч. 5 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» та п.2 розділу 11 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом МЮУ від 29.09.2016 року №2831/5 просять його задовольнити.

У судовому засіданні приватний виконавець та представник стягувача заперечували проти задоволення клопотання посилаючись на Постанову Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6.

Суд, вислухавши пояснення скаржника, його представника, приватного виконавця та представника стягувача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

У ст. ст. 149, 150 ЦПК України містяться положення щодо порядку вирішення питання про забезпечення позову і способи забезпечення позову.

Зокрема, згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позов.

Разом із тим ст. 18 ЦПК України установлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обовязковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі змістом чинного ЦПК України розгляд таких заяв відноситься до розділу VII. Судовий контроль за виконанням судових рішень.

Разом із тим, згідно з роз'ясненнями пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеними у п. 15 постанови від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою від 03 червня 2016 року № 4), при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Разом із тим до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»).

Так, Законом України «Про виконавче провадження» у ст. 34 врегульовано питання зупинення вчинення виконавчих дій, і це питання відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

Таким чином, розглядаючи скаргу на дії приватного виконавця у порядку ст. ст. 447, 450, 451 ЦПК України, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів так би мовити «забезпечення скарги» шляхом зупинення реалізації майна, адже за приписами вищевказаних норм матеріального і процесуального права вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

Враховуючи, що в ЦПК України відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому ст. ст. 149, 150 ЦПК України, вживати заходи забезпечення скарги на дії приватного виконавця шляхом зупинення реалізації майна, а тому з метою не порушення принципу верховенства права, проголошеного Конституцією України, та вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо вирішення справи судом, встановленим законом, зважаючи на те, що основним принципом судочинства, закріпленим Конституцією України, є законність, і що відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149,150, 447-453, 259, 260, 354, ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення реалізації майна об`єкту «Тур`янський консервний завод», що знаходиться в с. Тур`я, вул.. Перемоги, буд.44А до набрання законної сили остаточного рішення у даній справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя З.О.Шаповал