Справа №490/725/15-ц 05.03.2018
Провадження №22-ц/784/406/18
Справа №490/725/15-ц Головуючий по першої інстанції Гуденко О.А.
Провадження №22-ц/784/406/18 Доповідач апеляційного суду Галущенко О.І.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 березня 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Галущенка О.І,

суддів: Самчишиної Н.В.,

Серебрякової Т.В.

із секретарем

судового засідання Андрієнко Л.Д.,

за участі

заявниці ОСОБА_4,

її представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_4 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 червня 2017 року, постановлену у справі

за скаргою

ОСОБА_4 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ( далі - Центральний ВДВС),

встановила:

30 березня 2017 року ОСОБА_4 звернулась із скаргою на дії державного виконавця Центрального ВДВС, в якій просила визнати незаконною постанову державного виконавця від 20 березня 2017 року про звернення стягнення на доход боржника та скасувати її.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 червня 2017 року скарга ОСОБА_4 залишена без розгляду через повторну неявку заявниці в судове засідання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу про залишення її скарги без розгляду та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на те, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заявниця була належним чином повідомлена про час і місце судових засідань, призначених на 10 травня та 12 червня 2017 року, але в судові засідання не з'явилася і не надала заяви про розгляд справи у її відсутність, що є підставою для залишення скарги без розгляду.

Такий висновок суду першої інстанції не ґрунтується на вимогах процесуального закону та матеріалах справи, виходячи з наступного.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України ( в редакції на час постановлення ухвали), суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Аналогічне правило містить і ч.3 ст.169 ЦПК України (в редакції на час постановлення ухвали).

Отже, підставою для застосування зазначених норм є сукупність двох умов: повторна неявка належним чином повідомленого позивача та відсутність його заяви про розгляд справи у його відсутність.

Виклик осіб, які беруть участь у справі здійснюється судовими повістками про виклик, судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, а судові повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов'язковою.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно (ч.ч.1,3,4 ст.74 ЦПК України в редакції на час вирішення скарги).

Аналіз змісту ст. 74 ЦПК України, якою передбачено порядок повідомлення про судове засідання, дає можливість зробити висновок, що категорією «належне повідомлення» запропоновано вважати: конкретний спосіб повідомлення, передбачений цивільним процесуальним законодавством; дотримання встановленої законом процедури повідомлення з урахуванням обраного способу; своєчасність такого повідомлення; наявність у суду доказів, що підтверджують фіксацію повідомлення або виклику.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не виконав вимог процесуального права з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що після постановлення ухвали про прийняття скарги до провадження справа призначалася до розгляду декілька разів, а саме: на 10 травня та 12 червня 2017 року. (а.с. 67, 68, 70).

Відомості щодо належного повідомлення ОСОБА_4 про час та місце судового засідання 10 травня 2017 року в матеріалах справи відсутні.

У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, призначене на 10 травня 2017 року, розгляд справи був відкладений на 12 червня 2017 року (а.с. 69).

Про час та дату наступного судового засідання заявницю було повідомлено шляхом надсилання поштою судового повідомлення (а.с. 70). Між тим зворотне повідомлення про отримання ОСОБА_4 повістки матеріали справи не містять.

Враховуючи повторну неявку заявниці до суду, районний суд своєю ухвалою від 12 червня 2017 року залишив її скаргу без розгляду (а.с. 80, 81).

Разом з тим, постановляючи ухвалу про залишення скарги ОСОБА_4 без розгляду, суд першої інстанції не мав підстав вважати, що заявниця була повідомлена належним чином, оскільки матеріали справи не містять зворотніх повідомлень з відміткою про вручення судових повісток.

В той же час в апеляційній скарзі ОСОБА_4 зазначає, що судова повістка про розгляд справи 12 червня 2017 року була надіслана судом першої інстанції на її адресу лише 08 червня 2017 та отримана нею в день судового засідання, що суперечить вимогам ч. 4 ст. 74 ЦПК України (в редакції на час постановлення ухвали). Зазначене твердження підтверджується роздруківкою з сайту відстеження поштових відправлень (а.с. 91-93).

Отже матеріали справи свідчать про те, що суд першої інстанції формально підійшов до розгляду даної справи, постановив оскаржувану ухвалу у порушення вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, позбавивши ОСОБА_4 права на справедливий судовий розгляд.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушив вимоги процесуального законодавства, тому оскаржувана ухвала, яка не відповідає наведеним процесуальним нормам закону, підлягає скасуванню відповідно до положень ст. 379 ЦПК України з направленням справи до того ж суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381, 382 колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 червня 2017 року скасувати, а цивільну справу направити до того ж суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О.І. Галущенко

Судді Н.В. Самчишина

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складений 07 березня 2018 року.