Провадження № 2/638/855/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( заочне )

23 лютого 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Семіряд І.В.

при секретарі Романовій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, третя особа Приватний нотаріус ОСОБА_2 міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

24.11.2017 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до відповідача, ОСОБА_2 міської ради, в якому просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, разом зі спадкодавцем ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що померла 15 лютого 2016 року, у АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини 15 лютого 2016 року.

В обґрунтування позовних вимог, зазначає, що його Бабусі, ОСОБА_4, належала квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 на праві приватної власності.

Це підтверджується свідоцтвом про право власності №13466 від 09 серпня 1993 року.

15 лютого 2016 року ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на вищезазначену квартиру. На момент відкриття спадщини він з померлою проживали разом, вели спільний побут та займалися спільним господарством. Пілся смерті бабусі, він самостійно організував та фінансував її похорони.

У заповіті ОСОБА_4 від 28 лютого 2009 року, що посвідчений державним нотаріусом Одинадцятої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори ОСОБА_5, вказано його, єдиного спадкоємця - онука ОСОБА_1.

Постійно проживаючи з бабусею, він вважав, що прийняв спадщину у порядку ст. 1268 ЦК України. Однак, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку із пропуском позивачем шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини спадкоємцем.

Тому з метою оформлення права на нерухоме спадкове майно, позивач вимушений звернутися до суду із позовною заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовну заяву, просили її задовольнити та встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, зі спадкодавцем ОСОБА_4

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Письмових заперечень до суду не надавав.

Третя особа Приватний нотаріус ОСОБА_2 міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3, в судове засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням слухати справу за її відсутністю.

Зі згоди позивача та представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, належала квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 на праві приватної власності, це підтверджується свідоцтвом про право власності №13466 від 09 серпня 1993 року (а.с. 12)

15 лютого 2016 року ОСОБА_4 померла (свідоцтво про смерть серія І-ВЛ № 530736 від 17 лютого 2016 (а.с. 9)).

Після її смерті відкрилася спадщина на вищезазначену квартиру. У заповіті ОСОБА_4 від 28 лютого 2009 року, що посвідчений державним нотаріусом Одинадцятої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори ОСОБА_5, вказано, єдиного спадкоємця - онука ОСОБА_1. (а.с. 13).

Пілся смерті бабусі, позивач самостійно організував та фінансував похорони Бабусі ОСОБА_4 (рахунок - замовлення № 002792 від 22.02.2016 року КП «Ритуал» (а.с. 8))

Як вбачається з позовної заяви, позивач ОСОБА_1, постійно проживаючи з бабусею, вважав, що прийняв спадщину у порядку ст. 1268 ЦК України.

Однак, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку із пропуском позивачем шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини спадкоємцем (а.с. 10)

Також в судовому засіданні на підтвердження факту проживання разом зі спадкодавцем, в якості свідка було допитано позивача ОСОБА_1, який пояснив суду, що померла ОСОБА_4, є його рідною бабусею. Разом з нею він мешкав за адресою АДРЕСА_3 з 2008 року, хоча був зареєстрований за іншою адресою. Весь цей час вони проживали однією родиною по день її смерті. Похованням та фінансуванням бабусі займався він особисто.

Також в якості свідків були допитані сусіди спадкодавця.

Свідок ОСОБА_6, суду пояснила, що померлу ОСОБА_4, вона знає майже15 років, оскільки є її сусідкою, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2. Також свідок зазначила, що знає позивача ОСОБА_1, який є онуком ОСОБА_4, та який мешкав з нею в квартирі 66 однією родиною близько 10 років. Коли ОСОБА_4, померла, її похованням займався її онук, позивач ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_7, суду також пояснив, що він також мешкає в квартирі АДРЕСА_4 та є сусідом померлої ОСОБА_4, та позивача ОСОБА_1 За вказаною адресою він мешкає з 2000 року. Позивача ОСОБА_1, знає близько 8-10 років, він мешкав разом з ОСОБА_4, однією родиною в квартирі 66. Інших родичів у них не має. Коли ОСОБА_4, померла, то похованням її займався онук, ОСОБА_1

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності до ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно ст. ст. 2, 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Позивачем доведено, що він постійно проживав з спадкодавцем ОСОБА_4, яка померла 15 лютого 2016 року, до дня її смерті в квартирі АДРЕСА_5, яка на праві власності належала спадкодавцю.

Пунктом другим Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Судом встановлено, та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами факт проживання позивача ОСОБА_1 разом зі своєю бабусею ОСОБА_4 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_2.

Жодних доказів, які б спростовували вказаний факт матеріали справи не містять, за таких обставин, позовна заява ОСОБА_1, в межах заявлених ним вимог, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 280-282, 294, 315, 319 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.ст. 29, 1217, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради третя особа Приватний нотаріус ОСОБА_2 міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, разом зі спадкодавцем ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що померла 15 лютого 2016 року, у АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини 15 лютого 2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку , через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача з додержанням вимог ст. 284 ЦПК України.

Суддя І.В. Семіряд