Справа № 347/775/17
Провадження № 2/347/16/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючої - судді : Крилюк М.І.,

секретаря : Терлюжак Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Малорожинської сільської ради, Косівського району, Івано-Франківської області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов»язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Малорожинської сільської ради, Косівського району, Івано-Франківської області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов»язання вчинити дії, мотивуючи свої вимоги тим, що 02.03.2015р. він звернувся до Малорожинської сільської ради, Косівського району із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації на виділення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства та обслуговування зерноскладу, який йому належить відповідно до реєстраційного посвідчення НОМЕР_2 від 26.09.1995р. Рішенням Малорожинської сільської ради, Косівського району від 19.03.2015р. йому було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою. У липні 2015р. відповідачем був завірений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого господарства та видана довідка про відсутність обмежень щодо даної земельної ділянки. Після чого 19.10.2016р. було сформовано Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Проте, звернувшись 20.10.2016р. до відповідача із сформованим витягом та кадастровим планом земельної ділянки для затвердження проекту землеустрою та передачі даної земельної ділянки у власність відповідачем було затверджено проект землеустрою, а земельну ділянку надано в оренду. Вважає такі дії відповідача протиправними, а тому просить скасувати пункт 2 рішення Малорожинської сільської ради, Косівського району, Івано-Франківської області сьомого демократичного скликання /восьмої сесії/ від 07 лютого 2017року №14-8/2017 «керуючись ч.5 ст.120 Земельного кодексу України, надати в оренду ОСОБА_1 земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, загальною площею 0,0662га, для ведення особистого селянського господарства (обслуговування зерноскладу)», зобов»язати Малорожинську сільську раду, Косівського району передати позивачу дану земельну ділянку у власність та стягнути з відповідача 10 000грн. матеріальної та моральної шкоди. Просить позов задоволити.

Представник позивача подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Представник відповідача про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив.

При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 281 ЦПК України Косівський районним судом Івано-Франківської області була постановлена ухвала від 20.03.2018 року про заочний розгляд справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1, п.10 ч.ч. 2,3 ст.16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» зазначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Як встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 звернувся до Малорожинської сільської ради, Косівського району із заявою про надання йому дозволу на виготовлення технічної документації на виділення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства та обслуговування зерноскладу, який йому належить відповідно до реєстраційного посвідчення НОМЕР_2 від 26.09.1995р.

Згідно рішення Малорожинської сільської ради, Косівського району від 19.03.2015р. №10-29/2015 вище вказана заява була розглянута та вирішено надати дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (обслуговування зерноскладу) загальною площею 0,0662га в АДРЕСА_1.

Відповідно до матеріалів справи видно, що ФОП ОСОБА_2 було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1, який належним чином завірений підписом та печаткою Малорожинської сільської ради.

Крім цього, виконкомом Малорожинської сільської ради, Косівського району 20.07.2016р. №486 видана довідка про те, що земельна ділянка площею 0,0662га, яка надана для ведення особистого селянського господарства (обслуговування зерноскладу), що знаходиться в АДРЕСА_1 відповідно до представленої документації із землеустрою не є такою, що виділена в натурі на місцевості власнику земельної частки (паю) та щодо неї відсутні будь-які сервітути, обмеження, не відноситься до меліорованих земель.

Згідно витягу від 19.10.2016р. видно, що відомості про державну реєстрацію земельної ділянки внесені в Державний земельний кадастр про земельну ділянку.

Судом встановлено, що позивач після проведення всіх дій по виготовленню проекту землеустрою, як це передбачено вимогами закону, звернувся до Малорожинської сільської ради із заявою про затвердження даного проекту землеустрою та передачу земельної ділянки йому у власність.

Однак, не зважаючи на рішення сільської ради від 26.12.2016р., яким було відкладено заяву ОСОБА_1 на розгляд чергової сесії у зв»язку з додатковим вивченням питання, Малорожинською сільською радою все ж таки було прийнято рішення від 07.02.2017р. яким вирішено затвердити проект землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0662га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 та керуючись ч.5 ст.120 Земельного кодексу України, надати в оренду ОСОБА_1 земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, загальною площею 0,0662га, для ведення особистого селянського господарства (обслуговування зерноскладу)», зобов»язано ОСОБА_1 виконувати обов»язки землекористувача земельної ділянки, згідно з вимогами ст.96 ЗК України.

Суд вважає п.2 такого рішення незаконним та таким, що порушує цивільні права та інтереси позивача ОСОБА_1 А відповідно до статті 21 ЦК України встановлено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Правовий акт може бути визнаний недійсним (незаконним, протиправним), тобто таким, що не відповідає закону, якщо він виданий органом або посадовою особою з перевищенням наданих йому законодавством повноважень або в межах компетенції, але з порушенням чинного законодавства.

Як встановлено в судовому засіданні п.2 прийнятого сільською радою рішення від 07.02.2017р. також порушує право власності позивача на земельну ділянку та суперечить рішенню цієї ж сільської ради, яким позивачу було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою з метою передачі у власність позивачу даної земельної ділянки.

Згідно з частиною 1ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. А ст.328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з нормою ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Судом встановлено, що позивач являється власником ? частини зерноскладу, що розташований в АДРЕСА_1, про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.06.2016р. На даний виробничий будинок виготовлений технічний паспорт та згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів від 15.12.2014р. в Коломийському МБТІ зареєстровано право власності на підставі реєстраційного посвідчення виданого 26.09.1995р. Коломийським МБТІ на підставі рішення Малорожинської сільської ради №27 від 22.09.1995р.

А згідно ч.1 ст.377 ЦК України зазначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Проте, відповідачем вказані норми закону не були дотримані та земельну ділянку на якій розташоване нежитлове приміщення зерноскладу, яке належить на праві власності позивачу передано йому в оренду. Такі дії відповідача суперечать ст.377 ЦК України, оскільки до позивача повинно перейти право власності на земельну ділянку на якій розташований його зерносклад.

Відповідно до ч.1ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частинами 1,2ст.152 ЗК України зазначено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч.1ст.154 ЗК України передбачено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов'язки чи обмеження.

Відповідно до положень ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати протиправними дії Малорожинської сільської ради, Косівського району, Івано-Франківської області та скасувати пункт 2 рішення Малорожинської сільської ради, Косівського району, Івано-Франківської області сьомого демократичного скликання /восьмої сесії/ від 07 лютого 2017року №14-8/2017 «керуючись ч.5 ст.120 Земельного кодексу України, надати в оренду ОСОБА_1 земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, загальною площею 0,0662га, для ведення особистого селянського господарства (обслуговування зерноскладу)», а також зобов»язати Малорожинську сільську раду, Косівського району, Івано-Франківської області вирішити заяву щодо передачі у власність ОСОБА_1 земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, загальною площею 0,0662га, для ведення особистого селянського господарства (обслуговування зерноскладу).

Що стосується матеріальної та моральної шкоди, яку просить стягнути позивач з відповідача, то суд вважає, що її слід задоволити частково на суму 1000грн., оскільки саме така сума буде достатньою для відшкодування такої шкоди.

На підставі наведеного, ст.19 Конституції України, ст..ст.317, 319, 321, 328 ЦК України, ст.ст.116, 152, 154 ЗК України та керуючись ст.ст. 263-265, 280-282 ЦПК України , суд , -

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Визнати протиправними дії Малорожинської сільської ради, Косівського району, Івано-Франківської області та скасувати пункт 2 рішення Малорожинської сільської ради, Косівського району, Івано-Франківської області сьомого демократичного скликання /восьмої сесії/ від 07 лютого 2017року №14-8/2017 «керуючись ч.5 ст.120 Земельного кодексу України, надати в оренду ОСОБА_1 земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, загальною площею 0,0662га, для ведення особистого селянського господарства (обслуговування зерноскладу)».

Зобов»язати Малорожинську сільську раду, Косівського району, Івано-Франківської області вирішити заяву щодо передачі у власність ОСОБА_1 земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, загальною площею 0,0662га, для ведення особистого селянського господарства (обслуговування зерноскладу).

Стягнути з Малорожинської сільської ради, Косівського району, Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 1000 (одна тисяча)грн. матеріальної та моральної шкоди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І. Крилюк