справа №619/4295/17
провадження №2/619/360/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 березня 2018 року Дергачівський районний суд
Харківської області
у складі: головуючого судді - Жорняк О.М.
за участю секретаря судового засідання - Коротченко А.А.,
Управління праці та соціального захисту населення Дергачівської РДА звернулося до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів, виплачених надміру у вигляді допомоги інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам у розмірі 2964 гривні 30 копійок.
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що згідно заяви від 24.12.2014 ОСОБА_1, яка тимчасово зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, призначено допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам на доньку інваліда ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Допомогу призначено відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» від 16.11.2000 №2109-ІІІ (зі змінами) та Порядку надання державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, затвердженого спільними наказом Міністерства праці та соціальної політики України, міністерства фінансів України, Міністерства охорони здоровя України від 30.04.2002 №226/293/169 (зі змінами).
При прийомі заяви з відповідними документами ОСОБА_1 особисто було повідомлено під підпис про те, що в разі змін, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги, необхідно повідомити управління праці.
При перевірці справи було зясовано, що ОСОБА_1 вчасно не повідомила управління праці про прийом на роботу. Після працевлаштування заявниця втратила право на надбавку на догляд за дитиною-інвалідом.
Після зясування даних обставин, а саме працевлаштування заявниці переплата державних коштів склала 2964 гривні 30 копійок.
Кошти отримані надміру не повернуті.
12.01.2018 після отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідача було постановлено ухвалу про відкриття провадження та розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 10 годин 30 хвилин 12.02.2018. Також запропоновано відповідачеві подати до суду відзив на позов, відповідь на відзив, заперечення, в яких викласти свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення.
Станом на 14.03.2018 року відзив на позов від відповідача до суду не надійшов. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутність.
У судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з'явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином. На адресу зареєстрованого місця проживання відповідача судом рекомендованим поштовим відправленням було направлено судові повістки про виклик в судові засідання, призначені на 12.02.2018, 14.03.2018, які УДППЗ «Укрпошта» були повернуті до суду з відміткою про закінчення терміну зберігання та з інших причин.
Згідно п.99 «Правил надання послуг поштового зв'язку», затверджених Постановою КМ України від 5 березня 2009 р. №270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.
Пунктом 110 цих Правил передбачено, що у разі коли адресат не з'явився за одержанням реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу протягом трьох робочих днів після доставки першого повідомлення про надходження зазначеного поштового відправлення, поштового переказу, йому під розписку вручається повторне повідомлення (крім повторних повідомлень про надходження рекомендованих поштових відправлень). Повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресованих до запитання та на абонементну скриньку, вкладаються відповідно до картотеки "До запитання" та до абонементної скриньки адресата.
Відповідно до п.117 зазначених Правил, поштові відправлення, поштові перекази повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання.
Відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
З урахуванням викладеного, вважається, що судовий виклик відповідачу вручений належним чином.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання та не подав відзив, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного.
На підставі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених сторонами обставин.
Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 77 ЦПК України) та допустимими (ст. 78 ЦПК України).
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Однак, згідно ст.82 ЦПК України, підставою для звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, які не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Як вбачається з матеріалів справи, що згідно заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації, субсидій та пільг від 24.12.2014 ОСОБА_1, яка тимчасово зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, рішенням Управління праці та соціального захисту населення Дергачівської РДА від 29.12.2014 призначено допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам на доньку інваліда ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.
При прийомі заяви з відповідними документами ОСОБА_1 особисто було повідомлено під підпис про те, що в разі змін, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги, необхідно повідомити управління праці.
Допомогу призначено відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» від 16.11.2000 №2109-ІІІ (зі змінами) та Порядку надання державної соціальної допомоги інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, затвердженого спільними наказом Міністерства праці та соціальної політики України, міністерства фінансів України, Міністерства охорони здоровя України від 30.04.2002 №226/293/169 (зі змінами).
Згідно п. 1 «Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, яка надають соціальні послуги» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 року № 558 щомісячна компенсаційна виплата призначається лише непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, яка не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги.
П. 15 Порядку передбачено, що фізичні особи, які одержують компенсацію, зобов'язані повідомити органи праці та соціального захисту населення, що призначають ці виплати, про обставини, які можуть виплинути на умови їх призначення. У разі виявлення таких обставин виплата компенсації припиняється з дня, що настає за днем виникнення таких обставин.
П. 16 Порядку передбачено, що структурні підрозділи з питань соціального захисту населення, що призначають та виплачують щомісячну компенсацію, здійснюють контроль за діяльністю фізичних осіб, які надають соціальні послуги.
П. 15 Порядку передбачено, що якщо фізична особа не повернула добровільно надміру виплачені суми, вони стягуються в судовому порядку на підставі заяви структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, що призначив компенсацію.
При перевірці ОСОБА_1 було зясовано, що вона працює відповідно до трудового договору від 24.03.2016, але вчасно не повідомила управління праці про прийом на роботу.
Після працевлаштування заявниця втратила право на надбавку на догляд за дитиною-інвалідом.
При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Задовольняючи позовні вимоги, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача понесені позивачем судові витрати.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави, оскільки позивач, станом на дату подання позову був звільнений від сплати судового збору в порядку п.19 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 1600 гривень 00 копійок.
На підставі ст.ст. 177, 509 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 82, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282,354 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держависуму судового збору у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Жорняк