КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/2429/18
Провадження № 2/520/4020/18
УХВАЛА

30.03.2018 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

при секретарі Шевчук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника позивача про забезпечення позову по справі за позовом

ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про повернення виконаного однією із сторін у зобовязанні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_3, в якій, з посиланням на ст.ст. 525, 530, 627, 628, 629, 1212 ЦК України, просить суд стягнути з ОСОБА_3 на його користь грошові кошти в розмірі 1 337 321,81грн., а також судові витрати та витрати на правову допомогу.

Одночасно з позовною заявою представником позивача було надано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, загальною площею 76 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, буд. 101А/58, приміщення 101, та на нерухоме майно, загальною площею 31,7 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, які належать ОСОБА_3.

В обґрунтування наданої заяви представник позивача посилається на те, що 05 вересня 2015 року між ОСОБА_3 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) було укладено попередній договір, згідно п. 1 якого, ОСОБА_3 зобов'язується продати, а ОСОБА_2 зобовязується купити квартиру, загальною площею 103,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно п.3 попереднього договору, як зазначає представник позивача, відповідач отримав від позивача в рахунок майбутнього продажу вказаної в цьому договорі нерухомості грошову суму у розмірі 44 031,15грн., що в еквіваленті складає 2000,00 доларів США за курсом НБУ станом на 04.09.2015р. повністю при підписання цього договору.

Представник позивача вказує, що решту грошової суми у гривні, що в еквіваленті буде складати 56 000,00 доларів США за курсом НБУ станом на день сплати, позивач зобовязувався сплатити: не пізніше 07.09.2015р. суму у гривні, що в еквіваленті буде складати 48 000,00 доларів США за курсом НБУ станом на день сплати; не пізніше 31.03.2016р. суму у гривні, що в еквіваленті буде складати 8000,00 доларів США за курсом НБУ станом на день сплати, а відповідач зобовязується продати та підписати договір купівлі-продажу вказаної в цьому договорі нерухомості не пізніше 31.03.2016р. Змінення суми та строків виконання зобовязання можливе за згодою сторін. В разі зміни офіційного курсу долару США за даними НБУ сума договору у гривні підлягає корегуванню пропорційно зміни цього курсу без додаткового погодження сторін.

Так, представник позивача зазначає, що 07.09.2015 року відповідачем - ОСОБА_3 на підтвердження отримання грошових коштів від ОСОБА_2 в розмірі 1 337 321,81, що в еквіваленті складає 48 000,00 доларів США, було підписано заяву, яку посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4, що, на думку представника позивача, є документальним доказом та підтвердженням отримання грошових коштів.

Разом з тим, як вказує представник позивача, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 24.11.2017року, спірне нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 103,6 кв.м., належить на праві приватної власності іншій особі, на підставі договору купівлі-продажу від 06.03.2017року, що є грубим порушенням п. 8 умов укладеного попереднього договору від 05.09.2015року.

З урахуванням викладеного, оскільки на думку представника позивача невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення судом позовної заяви, представник позивача просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, буд. 101А/58, приміщення 101, та на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, які належать на праві приватної власності ОСОБА_3.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 30.03.2018рокубуло прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про повернення виконаного однією із сторін у зобовязанні. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 16 травня 2018року о 12 годині 30 хвилин в приміщенні Київського районного суду м. Одеси (м. Одеса, вул. Варненська, 3б, каб.248).

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 заявив до відповідача ОСОБА_3 майнові вимоги, тобто просить стягнути з ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 1 337 321,81грн., які, як стверджує позивач, були отримані ОСОБА_3, відповідно до п.8 укладеного між ними попереднього договору.

Так, з копії нотаріально посвідченої заяви від 07 вересня 2015року, яка наявна у матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 1 053 253,97грн., що в еквіваленті складає 48 000 доларів США (за курсом НБУ станом на 07.09.2015року (100 доларів США 2194,2791грн.), до підписання цієї засіви у виконання ОСОБА_2 умов попереднього договору, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотарільного округу ОСОБА_4М, 05.09.2015року за реєстровим №4688.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна вбачається, що відповідачу - ОСОБА_3 на праві приватної власності належить нерухоме майно, загальною площею 76 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, буд. 101А/58, приміщення 101, та нерухоме майно, загальною площею 31,7 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб .

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

З урахуванням вказаного вище розяснення Пленуму Верховного суду України, суд вважає, що тимчасове обмеження права розпоряджатися нерухомим майно, загальною площею 76 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, буд. 101А/58, приміщення 101, без обмеження права володіння та користування ним, не зашкодить істотним чином правам та охоронюваним законом інтересів відповідача.

При розгляді заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов'язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги предмет та ціну позову, суд вважає вимоги представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, загальною площею 76 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського, буд. 101А/58, приміщення 101, та належить на праві приватної власності ОСОБА_3,співмірними із заявленими позовними вимогами, вбачає імовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у випадку не задоволення судом в цій частині заяви представника позивача.

Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви представника позивача в частині накладення арешту на нерухоме майно, загальною площею 31,7 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна вбачається, що нерухоме майно, загальною площею 31,7 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, перебуває в іпотеці ОСОБА_5 на підставі договору іпотеки, серія та номер: 894, виданий 22.06.2015, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6.

Таким чином, судом встановлено, що вказане нерухоме майно, на яке представник позивача просить суд накласти арешт, знаходиться в іпотеці ОСОБА_5, у звязку з чим, суд вважає, що в даному випадку наявність арешту на вищезазначеному майні істотним чином буде порушувати права ОСОБА_5, якого не залучено до участі у справі.

Крім того, суд вважає недоцільним накладати арешт на вищезазначене майно, оскільки вже існує обтяження щодо вільного його розпорядження, тобто заборона відчуження, яка встановлена іпотечним договором, у звязку з чим, відповідач ніяким чином не може здійснити його відчуження.

У звязку із знаходженням судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. 27 березня 2018року у відпустці, а з 28 березня 2018року по 29 березня 2018року, включно, у відрядженні, ухвалу складено та підписано 30.03.2018року.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт нерухоме майно, загальною площею 76 кв.м., яке знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Дача Ковалевського, будинок 101А/58, приміщення 101, та належить на праві приватної власності ОСОБА_3, зареєстрований за адресою: 65016, АДРЕСА_4, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії КЕ849337, виданий Малиновським РВ УМВС України в Одеській області 04.12.1997року.

В решті вимог відмовити.

Копію ухвали невідкладно надіслати сторонам для відома, Управлінню державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради для виконання.

Ухвала про забезпечення позову набирає чинності в момент її підписання суддею, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Строк пред'явлення ухвали про забезпечення позову до виконання три роки.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом п'ятнадцятиднів з дня її складення, однак оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалу складено та підписано 30.03.2018року.

Суддя Петренко В. С.