Номер провадження 2-о/754/172/18
Справа №754/755/18
РІШЕННЯ

Іменем України

20 березня 2018 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді Зотько Т.А.,

за участі секретаря судового засідання - Малинки А.Ю.,

представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 19.01.2018 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, відповідно до якої просить встановити факт того, що він приймав участь та виконував заходи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони у період з 26 квітня 1986 року по 01 серпня 1987 року.

Свої вимоги ОСОБА_2 мотивує тим, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, безпосереднім учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, та внаслідок участі в роботах по ліквідації наслідків наварії на Чорнобильській АЕС, ним 02.08.2004 було довічно отримано другу групу інвалідності, яка пов'язана з виконанням робіт по ліквідації вказаних наслідків.

У період, за який заявник просить встановити факт, ОСОБА_2 працював слюсарем 5-го розряду з ремонту устаткування машинних цехів в турбінному цеху №1 Чорнобильської атомної електростанції. Крім того, на момент катастрофи, заявник був залучений до складу невоєнізованого формування Цивільної оборони та виконував роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження на промисловому майданчику з 26.04.1986 по 01.08.1987. ОСОБА_2 у травні 2017 року звернувся з відповідними документами до заінтересованої особи про встановлення йому статусу інваліда війни та видачу посвідчення, відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», однак, Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в своєму листі йому відмовило, посилаючись на те, що не було надано документів, підтвердждуючих факт залучення до формувань цивільної оборони.

Ухвалою судді від 22.01.2018 було відкрито окреме провадження у справі.

В підготовчому засіданні від 14.02.2018 було вирішено питання щодо допиту свідка, закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні.

У судовому засіданні представник заявника - ОСОБА_1 заяву підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у ній, та просила суд про її задоволення.

Представник заінтересованої особи - Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, поважності причин неявки у судове засідання суду не повідомив (а.с.29).

За даних обставин, заслухавши думку заявника, та враховуючи положення ст.223 ЦПК України суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності представника Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації на підставі наявних у справі матеріалів.

Заслухавши пояснення представника заявника, покази свідка - ОСОБА_3, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку, що доводи заявника є обґрунтованими і заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до посвідчення, заявник є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, 1-ї категорії (а.с.4).

Згідно копії довідки МСЕК серії КИ-1 №094714, ОСОБА_2 є інвалідом другої групи довічно, яким став внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи (а.с. 5).

Відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, віднесені до інвалідів війни.

Вищезгаданими законами, так само як і іншими законодавчими та нормативно-правовими актами України, будь-яких інших уточнень, конкретизації або встановлення обмежень не здійснювалось. Тобто, відповідно до їх змісту, для отримання зазначеного статусу необхідно дотримання таких умов: наявність інвалідності, отриманої внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи та підтвердження факту участі в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони.

З копії трудової книжки вбачається, що ОСОБА_2 з 11.08.1980 року по 26.09.1988 року працював на Чорнобильській атомній електростанції (з 11.08.1980 по 09.03.1982 - слюсар з ремонту обладнання машинних цехів 4 розряду 1 цеху централізованого ремонту; з 10.03.1982 по 31.10.1986 - слюсар з ремонту обладнання машинних цехів 4 розряду в турбінному цеху №1; з 01.11.1986 по 26.09.1988 - слюсар (черговий) 5 групи в турбінному цеху) - (а.с.6-7).

18.05.2017 року Управлінням праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації заявнику було направлено відповідь про те, що наданих ним документів не достатньо для підтвердження факту залучення і виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони (а.с.10).

Відповідно до вимог чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС нормативно-правових актів з питань Цивільної оборони, в першу чергу - Положення про Цивільну оборону СРСР, затверджене постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР №1111 - 1976 року; наказу заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР №90 від 06.06.1975 року (Положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами) та №92 від 29.06.1976 року (Настанова про організацію та ведення Цивільної оборони в районі (сільському на сільськогосподарському об'єкті народного господарства), Розпорядження ЦО СРСР від 26.04.1986 року, начальника ЦО УРСР від 28.04.1986 року, начальника ЦО Київської області - голови Київської обласної Ради народних депутатів трудящих за 1986 рік (№01 від 29.04.1986 року, №02 від 30.04.1986 року, №16 від 04.05.1986 року, №52 від 19.05.1986 року та ін.), Цивільна оборона організовувалась за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктів та на всіх об'єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувались в обов'язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі - чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційні приписи та жінки від 16 до 55 років за винятком вагітних жінок та жінок, які мають малолітніх дітей.

Згідно з ст. 10 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків) залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 показав суду та підтвердив той факт, що заявник, працюючи разом з ним на ЧАЕС, приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 26.04.1986 року у складі невоєнізованих формувань цивільної оборони.

Обставин, які б давали підстави сумніватись у такому висновку - судом не встановлені.

Згідно з п.9 ч.2 ст. 7 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до інвалідів війни належать інваліди, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувавши обставини справи, з метою сприяння у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод та інтересів особи, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_2 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5-13, 76-81, 259, 263-265, 293, 315, ЦПК України, ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постарждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа: Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що ОСОБА_2 у період з 26 квітня 1986 року по 01 серпня 1987 року приймав участь та виконував заходи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 29.03.2018.

Суддя: