Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 328/589/17 Головуючий у 1-й інстанції: Олійник М.Ю.
Пр. №22-ц/778/1653/18 Суддя-доповідач Гончар М.С.
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

03 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі головуючого судді - доповідача Гончар М.С.,

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Михайлівського районного суду Запорізької області від 02 січня 2018 року про задоволення заяви ОСОБА_2 про виправлення описок в рішенні Михайлівського районного суду Запорізької області від 19 травня 2017 року у цивільній справі № 328/589/17 за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання конституційного права на власність, визнання факту ненадходження друкарських машинок в камеру зберігання речових доказів, визнання факту отримання друкарських машинок на відповідальне зберігання в неробочому стані, відшкодування моральної шкоди шляхом публічного вибачення

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Михайлівського районного суду Запорізької області від 02 січня 2018 року (а.с. 102) вищезазначену заяву ОСОБА_2 про виправлення описок в рішенні Михайлівського районного суду Запорізької області від 19 травня 2017 року у цивільній справі № 328/589/17 задоволено, виправлено описки в рішенні Михайлівського районного суду Запорізької області від 19 травня 2017 року у цивільній справі № 328/589/17, а саме: в мотивувальній частині рішення, найменування Токмацього ГУ УМВС України в Запорізькій області, зазначено правильно - Токмацьке МВ ГУ УМВС України в Запорізькій області, в іншій частині зміст рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 19 травня 2017 року залишено незмінним.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав вищезазначену апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 354 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дні її проголошення.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржується ухвала суду першої інстанції постановлена 02.01.2018 року, без участі ОСОБА_2

Згідно із ст. 354 ч. 2 п. 2 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З матеріалів справи вбачається, що 10.01.2018 року ОСОБА_2 отримав копію повного тексту оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с. 106).

Звідси, 15-денний строк для апеляційного оскарження вищезазначеної ухвали суду першої інстанції для ОСОБА_2 почав збігати саме з 10.01.2018 року.

При вищевикладених обставинах, апеляційну скаргу ОСОБА_2 було направлено поштою до апеляційного суду через суд першої інстанції лише 28.02.2018 року (конверт з відміткою поштового відділення а.с. 106), тобто із пропуском строку на апеляційне оскарження, передбаченого ст. 354 ЦПК України, який збіг 25.01.2018 року.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 12 березня 2018 року (а.с. 128) вищезазначена апеляційна скарга ОСОБА_2 була залишена без руху, скаржнику надано строк

- десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для надання суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Михайлівського районного суду Запорізької області від 02 січня 2018 року із викладенням поважних причин пропуску останнього та зазначенням підстав для поновлення цього строку.

30.03.2018 року ОСОБА_2 у встановлений судом строк направив поштою апеляційному суду заяву про поновлення строку (а.с. 131) на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції у цій справі із зазначенням начеб - то поважних причин для його поновлення.

Заява обґрунтована тим що, вищезазначена апеляційна скарга була подана ОСОБА_2 у передбачені законодавством строки, проте при її подачі, скаржник ОСОБА_2, можливо, помилився із підрахунками 15-тиденного строку на подачу його апеляційної скарги, враховуючи його похилий вік та перебіг поштової кореспонденції, просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Михайлівського районного суду Запорізької області від 02 січня 2018 року у цій справі.

При цьому, ОСОБА_2 не спростовано належними, допустимими доказами у цій справі факт отримання особисто ОСОБА_2 копії повного тексту оскаржуваної ухвали суду першої інстанції у цій справі саме: 10.01.2018 року (поштове повідомлення а.с. 106), тому вищезазначені причини пропуску строку на апеляційне оскарження вищезазначеної ухвали суду першої інстанції у цій справі слід визнати неповажними.

Оскільки, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Відповідно до положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, згідно з якою кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов'язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

За приписами ст. 126 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

В силу вимог ст. 127 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вищевказані ОСОБА_2 причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження вищезазначеного судового рішення не свідчать про наявність об'єктивних перешкод для звернення останнього з апеляційною скаргою у цій справі до апеляційного суду у передбачений законом строк.

Згідно із ст. 2 ч. 3 п. 2,4,5 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність.

У відповідності до ст. 12 ч. 1,2,3,4 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Навіть з часу отримання повного тексту оскаржуваної ухвали 10.01.2018 року ОСОБА_2 мав реальну можливість визначитись зі своїми правами та в межах визначеного законом строку подати апеляційну скаргу.

Проте, апеляційну скаргу ОСОБА_2 було направлено поштою апеляційному суду лише 28.02.2018 року (конверт а.с. 124).

В силу вимог ст. 358 ч. 1 п. 4 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Відповідно до ст. 3 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

У відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Із практики Європейського Суду випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного ст. 8 Конституції України.

При вищевикладених обставинах, вказані ОСОБА_2 в заяві від 30.03.2018 року обставини для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Михайлівського районного суду Запорізької області від 02 січня 2018 року у цій справі слід визнати неповажними, підстави, передбачені ст. 354 ч. 2 п. 2 ЦПК України, для поновлення апеляційним судом пропущеного строку у цій справі ОСОБА_2, взагалі відсутні, оскільки ОСОБА_2 подав вищезазначену апеляційну скаргу на ухвалу пізніше, ніж протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому копії цієї ухвали суду першої інстанції, тому у задоволенні заяви ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а також слід відмовити у відкритті апеляційного провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою ОСОБА_2 у цій справі.

Керуючись ст. ст. 354, 357 ч. 6, 358 ч. 4, 381 ч. 2 ЦПК України, в редакції, чинній з 15.12.2017 року, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Михайлівського районного суду Запорізької області від 02 січня 2018 року у цій справі відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Михайлівського районного суду Запорізької області від 02 січня 2018 року у цій справі відмовити.

Копію цієї ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі, для відома.

Касаційна скарга на ухвалу подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали складений 03 квітня 2018 року.

Головуючий суддя - доповідач М.С. Гончар