Справа № 489/5520/17
Номер провадження 2/489/757/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання - Ковальова С.В,

за участю сторін:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2017 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до ДП НКВГ «Зоря»-«Машпроект», яким просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 72 146 грн. 70 коп. та зобовязати відповідача відшкодувати завдану матеріальну шкоду. Свої вимоги мотивував тим, що внаслідок скоєння ДТП з вини працівника відповідача його автомобілю завдано матеріальних збитків на суму 148 183 грн. 64 коп. На час вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в СК «АХА «Страхування», якою позивачу сплачено страхове відшкодування у розмірі 76 036 грн. 94 коп., проте решта завданої шкоди позивачу до теперішнього часу не відшкодована.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, вказував, що спричинена працівником підприємства шкода відшкодована страховиком відповідача в повному обсязі, а тому підстави для стягнення решти матеріальних збитків позивача відсутні.

Третя особа вважала, що відсутні підстави для задоволення позову, оскільки утилізаційна (залишкова) вартість автомобіля «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_1 складає 36 424 грн. 00 коп., отже, з урахуванням суми страхового відшкодування, позивач не має збитку.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши виниклі між сторонами правовідносини та надані докази, суд при вирішенні справи виходить з такого.

25 травня 2017 року по вул. Курортній, 2-б в м. Миколаєві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Toyota Hi Ace», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, та транспортного засобу марки «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_3, під керуванням сестри позивача - ОСОБА_5 При цьому, ОСОБА_3 не обрав безпечної швидкості руху та при виникненні перешкоди в русі не вжив усіх заходів щодо безпечного її обїзду, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом ОСОБА_5

Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21.08.2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 340 грн. 00 коп.

Також зі змісту вказаної Постанови вбачається, що третя особа ОСОБА_3 на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди перебував у трудових відносинах з відповідачем.

ОСОБА_4 є власником пошкодженого автомобіля марки «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_3, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідно до Полісу № АМ/0224484 про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів автомобіль позивача - марки «Renault Megane», застраховано в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на імя ОСОБА_5.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що цивільно-правова відповідальність транспортного засобу відповідача зареєстрована в страховій компанії АТ «СК «АХА Страхування».

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду завдану їхнім працівником під час виконання трудових обов'язків.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. ч. 2, 5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно із звітом № 112/05-17 від 20 червня 2017 року ринкова вартість автомобіля «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_1, на дату огляду 25 травня 2017 року складає 112 460 грн. 94 коп., вартість відновлювального ремонту становить 148 183 грн. 64 коп., вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складає 76 032 грн. 90 коп.

З матеріалів справи вбачається, що АТ «СК «АХА Страхування» виплатила позивачу страхове відшкодування згідно полісу у розмірі 76 036 грн. 94 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що різниця між фактичним розміром шкоди у вигляді відновлювального ремонту транспортного засобу позивача і сплаченою йому страховою виплатою складає 72 146 грн. 70 коп., яку має повернути йому відповідач як роботодавець особи, винної в скоєнні ДТП.

Згідно наданого відзиву, відповідач посилався на те, що його страховиком позивачу на підставі норм чинного законодавства, зокрема ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодовано матеріальну шкоду в повному обсязі, через що вимоги останнього є безпідставними та не можуть бути задоволені.

Однак, з такими доводами жодної сторін неможливо погодитись в повній мірі .

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 1 березня 2013 року, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, повязаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 10 ЦПК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.

Відповідно до п.1 ст. 30 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом(рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.Згідно п. 2 ст. 30 вказаного Закону, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

З Розрахунку розміру страхового відшкодування по пошкодженому транспортному засобу, складеного АТ «СК «АХА Страхування» на підставі Звіту №112/05-17 ОСОБА_6, вбачається, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_1, становить 148 183 грн. 64 коп., а ринкова вартість складає 112 460 грн. 94 коп., тобто транспортний засіб позивача у відповідності з п.8.2 Методики товарної експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року за №142/5/2092, зареєстрованої 24 листопада 2003 року №1074/8395 зі змінами та доповненнями, відновлювати економічно недоцільно, а тому матеріальний збиток приймається рівним ринковій вартості транспортного засобу на момент пошкодження.

За даними Розрахунку утилізаційна (залишкова) вартість автомобіля «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_1 складає 36 424 грн. 00 коп.

АТ «СК «АХА Страхування» сплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 76 036 грн. 94 коп., що сторонами по справі не спростовувалось, а отже не може бути піддано судом сумнівам.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням, яка становить 36 424 грн. 00 коп. (112 460 грн. 94 коп. - 76 036 грн. 94 коп.).

Разом з тим, вимоги позивача в частині зобовязання відповідача відшкодувати йому спричинену майнову шкоду не можуть бути задоволені, оскільки виниклі між сторонами правовідносини мають майновий характер та вирішення питання про стягнення на користь позивача майнової шкоди, виключає подальше зобовязання відповідача вчиняти ті ж самі дії (з відшкодування шкоди).

Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 141-142, 200, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до Державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 36 424 грн. 00 коп.

В задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Стягнути з Державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 03.04.2018 року.

Суддя Н.С. Тихонова