Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача - Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області за яким просить суд: зняти арешт, накладений на все майно позивача на підставі постанови відповідача про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.03.2011 року.

В обґрунтування позову позивач зазначив наступне.

На виконанні Ужгородського МВ ДВС знаходиться виконавче провадження № 19780681 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі по 700 гривень щомісячно починаючи з 01.10.2009 року і до досягнення дитиною повноліття.

15.03.2011 року Ужгородським міським відділом ДВС ході виконавчого провадження № 19780681 накладено арешт на все майно належне позивачу. Станом на момент звернення до суду заборгованість по сплаті аліментів відсутня, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах № 17-19780681/17 від 27.11.2017 року виданого Ужгородським МВ ДВС.

Позивач у судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом повідомлений належним чином.

Відповідач в судове засідання повторно не прибув, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення від нього не надходило.

Судове засідання у справі було призначене на 05.03.2018 року на 09 год. 00 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання рішення суду було відкладено на строк не більш як десять днів, тому у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступних висновків.

15.03.2011 року старшим державним виконавцем Міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за якою було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 із забороною здійснювати відчуження будь якого майна, яке належить боржнику лише в межах суми боргу.

Дана постанова винесена на підставі виконавчого листа № 2п-1652/10, виданого 21.05.2010 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 700 гривень щомісячно починаючи з 01.10.2009 року.

Позивачем також надано до матеріалів позовної заяви розрахунок від 27.11.2017 року № 17-19780681/17 заборгованості по аліментах згідно виконавчого листа № 2п-1652/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 700 гривень, з якого вбачається, що заборгованість по сплаті аліментів станом на 06.10.2017 року відсутня.

Крім того, судом було здійснено запит до Єдиного реєстру боржників, з якого вбачається, що по запиту ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 інформацію у даному реєстрі відсутня.

Відповідно до ч.ч. 1 і 5 ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За положенням ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як зазначено у ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Таким чином, судом встановлено, що станом на 06.10.2017 року ОСОБА_1 не має заборгованості по аліментах за виконавчим листом № 2п-1652/10 від 21.05.2010 року, виданим Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області по стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі у розмірі 700 гривень щомісячно починаючи з 01.10.2009 року, інших підстав для перебування під арештом майна ОСОБА_1 судом не встановлено, а отже суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а право власника щодо розпорядження своїм майном підлягають поновленню, шляхом зняття арешту з його майна.

Керуючись ст. 317, 319, 321, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 247, 263-265, 273, 352-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву задовольнити.

Зняти арешт з усього належного ОСОБА_1 (м. Ужгород, вул. Заньковецької, 3/106, ідентифікаційний код НОМЕР_1) майна, накладений за постановою старшого державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 від 15.03.2011 року у виконавчому провадженні ВП № 19780681.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5