Справа № 591/7038/16-ц
Провадження № 2/591/232/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2018 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Шелєхової Г.В.

за участю секретаря судового засідання Бондар С.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачпросить зобовязати відповідача відшкодувати моральну шкоду в розмірі 4630,02 грн., а також стягнути понесені витрати на правову допомогу в сумі 3000,00 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що з вини відповідача 22 листопада 2016 року була залита її квартира, в результаті чого завдано матеріальну шкоду. Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт ремонт пошкоджених ділянок квартири становить 4630,02 грн.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача проти позову заперечив, надав письмові заперечення, просив відмовити в задоволенні позову та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 1500,00 грн.

Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми Клименко А.Я. відкрито провадження у справі, призначено до розгляду на 21 лютого 2017 року.

Протокольною ухвалою головуючого від 21 лютого 2017 року розгляд справи відкладено до 27 квітня 2017 року за клопотанням позивача.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 квітня 2017 року позовну заяву залишено без розгляду.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 21 червня 2017 року ухвалу Зарічного районного суду м. суми від 27 квітня 2017 року скасовано, направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Суддею Зарічного районного суду м. Суми Прокудіною Н.Г. призначено справу до розгляду на 19 вересня 2017 року.

19 вересня 2017 року розгляд справи відкладено до 22 листопада 2017 року.

Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми Шелєховою Г.В. від 13 листопада 2017 року, згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу від 06.11.2017 року прийнято позов до свого розгляду, призначено до розгляду на 7 грудня 2017 року.

Протокольною ухвалою головуючого від 7 грудня 2017 року в судовому засіданні оголошено перерву до 11 січня 2018 року для виклику свідків.

Протокольною ухвалою головуючого від 11 січня 2018 року відмовлено у прийнятті заяви про зменшення позовних вимог, оголошено перерву в судовому засіданні до 15 січня 2018 року для витребування додаткових документів для вирішення питання про проведення експертизи.

Протокольною ухвалою головуючого від 15 січня 2018 року оголошено перерву до 5 лютого 2018 року за клопотанням представника позивача.

Протокольною ухвалою головуючого від 5 лютого 2018 року оголошено перерву до 7 лютого 2018 року за клопотанням представника позивача.

Протокольною ухвалою головуючого від 7 лютого 2018 року оголошено перерву в судовому засіданні до 21 лютого 2018 року у звязку з витребуванням документів.

Протокольною ухвалою головуючого від 21 лютого 2018 року відкладено розгляд до 15 березня 2018 року для витребування документів.

Суд, вислухавши пояснення зявившихся учасників, свідків, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить позивачу, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину та витягом про реєстрацію (а. с. 138-140).

Згідно акту «Про залиття квартири житлового багатоповерхового будинку» складеного членами спеціальної комісії від 22 листопада 2016 року в складі голови комісії, майстра технічної дільниці ОСОБА_5, слюсара-сантехніка ОСОБА_6 , 20 листопада 2016 року в будинку №33 по вул. Івана Сірка у кв. 75 трапилося залиття, в результаті якого в кухні в кв. 75 на стіні залишилися плями, а на стелі біля каналізаційної труби відшарувалася шпаклівка. Причиною залиття зазначено неналежне відношення мешканця кв. 79 до користування системою водопостачання (а.с.6-7).

Власником квартири АДРЕСА_2 є відповідач по справі ОСОБА_4 (а.с.165-167).

Позивач на обгрунтування розміру завданих збитків посилається на довідку про вартість виконаних будівельних робіт та на акт приймання виконаних будівельних робіт.

Однак сам позивач в процесі розгляду справи пояснив, що ремонтні роботи в її квартирі не проводилися. Будь-яких інших доказів на підтвердження заподіяння шкоди та її розміру не надано.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5, інженер ТОВ «Жилищник», пояснила, що в квартирі №75 були плями на стіні біля робочої поверхні. Акт підписував мешканець квартири 79 ніби-то чоловік власниці, точно хто саме пояснити не змогла. Вказала також, що причиною залиття є неналежне відношення мешканців кв. 79, однак в чому саме воно полягає пояснити не змогла. Зазначила лише, що мешканець квартири №79 не сказав в чому причина залиття. Пояснила, що причину залиття вказала, оскільки її таким чином визначив слюсар.

Свідок ОСОБА_7, чоловік відповідача, пояснив, що жодних актів він не підписував. В їх квартирі вода не протікала, слюсар і майстер жодних поломок не виявили.

Згідно ст. 1166 ЦК України, відшкодуванню підлягає майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю.

Відповідно до ст. 22 ЦК України,, відшкодуванню підлягає шкода зокрема в розмірі витрат, які особа здійснила для відновлення пошкодженої речі.

Згідно положень ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року, із відповідними змінами, «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до норм ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодування в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Акт залиття не може слугувати достатнім доказом характеру пошкоджень квартири позивача, оскільки членами комісії не встановлено будь-яких обставин, що свідчили б про недбале ставлення відповідача до систем водопостачання у власній квартирі, акт також не містить визначення обсягу і характеру робіт, які необхідно виконати для відновлення стану кухні у квартирі №75. Вказаним актом фактично не встановлено, які саме дії чи бездіяльність мешканців квартири 79 стали причиною залиття.

Разом з цим, суд не приймає до уваги як доказ довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати та акт приймання виконаних будівельних робіт, оскільки вони не містять підпису замовника. До того ж позивач підтвердила той факт, що ремонтні роботи в квартирі не проводилися, тобто ніякі роботи виконані не були і позивачем виконані роботи не приймалися.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження розміру заподіяної позивачу шкоди. А отже позовні вимоги є необгрунтованими та не підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, на професійну правничу допомогу.

Відповідно, до ст. 137 ЦПК України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

24 листопада 2017 року між ОСОБА_4 та адвокатом ОСОБА_3 укладено договір про надання правової допомоги (а.с.127).

Згідно звіту про виконання договору про надання правової допомоги та квитанції №13 адвокатом було витрачено 1 год. на підготовку для подачі заперечень, 0,25 год. на підготовку для подачі заяви про виклик свідків, 0,25 год. на підготовку для подачі заяви про витребування доказів, 1 год. на участь в судових засіданнях, всього витрачено 2,5 год. Вартість наданих послуг становить 1500,00 грн. (а.с.133-134).

У відповідності із ст. 141 ЦПК України з позивача необхідно стягнути на користь відповідача 1500 грн. 00 коп. судових витрат.

Керуючись ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди відмовити у звязку з його необгрунтованістю.

Стягнути зі ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН НОМЕР_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) витрати на правничу допомогу в розмірі 1500 гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Сумської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлене 19 березня 2018 року.

Суддя Г.В. Шелєхова