Справа № 447/1190/17 Головуючий у 1 інстанції: Бачун О.І.
Провадження № 22-ц/783/6425/17 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. і Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Цапа П.М.;

позивачки ОСОБА_3 і її представника - адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5, представника ОСОБА_6, на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 26 вересня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7, третя особа - Новороздільська міська рада Львівської області, як орган опіки та піклування, в кінцевій редакції позовних вимог якого просила суд ухвалити рішення, яким встановити порядок її участі у вихованні та спілкуванні з її малолітньою онукою ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: в кожну другу та останню неділю місяця (або за домовленістю між сторонами в інший час) в період доби з 12:00 год. до 18:00 год. поблизу місця проживання малолітньої - на АДРЕСА_1, з можливістю відвідування малолітньою місця проживання позивачки в АДРЕСА_2

Позовні вимоги обгрунтовувалися тим, що відповідачка є колишньою невісткою позивачки і такою, що чинить перешкоди у спілкуванні позивачки з її малолітньою онукою (а.с. 2-4, 42-43).

Оскаржуваним рішенням (з урахуванням ухвали суду від 30.10.2017 року про виправлення описки; а.с. 61) позов задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_6 не чинити перешкод ОСОБА_3 у спілкуванні з онукою ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом надання систематичних побачень та можливості вільного спілкування з онукою.

Встановлено графік побачень з ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1:, в кожну другу та останню неділю місяця (або за домовленістю між сторонами в інший час) в період доби з 12:00 год. до 18:00 год. поблизу місця її проживання у АДРЕСА_3 з можливістю відвідування ОСОБА_8 місця проживання позивачки АДРЕСА_4

Дане рішення оскаржив представник відповідачки.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального і процесуального права.

Стверджує, що позивачка протягом трьох останніх років у жодний спосіб не цікавилася онукою і лише після того, як відповідачка утворила нову сім'ю (її нового чоловіка малолітня ОСОБА_8 називає батьком) і звернулася до суду з позовом про позбавлення сина позивачки батьківських прав відносно доньки, позивачка „згадала, що має внучку".

Категорично заперечує твердження позивачки про надання матеріальної допомоги малолітній зі сторони, як позивачки, так і її сина - батька дитини, яким відповідачка ніколи не чинила перешкод у здійсненні їх прав на виховання онуки і (відповідно) доньки.

Вважає „неприпустимим" відвідування малолітньою позивачки за місцем проживання позивачки, оскільки „дівчинка може боятися, а перебування у домі позивачки без матері може негативно вплинути на психіку дитини, завдати їй стресу" (а.с. 51-54).

Представник апелянта, будучи під власноручну розписку повідомленим про час і місце апеляційного розгляду справи (а.с. 96), в судове засідання не з'явився і подав до суду заяву про перенесення судового засідання - з посиланням на те, що він приймає участь у іншій судовій справі в суді першої інстанції (а.с. 101).

Відповідачка (апелянт) про причини своєї неявки суд не повідомила.

Позивачка категорично заперечила проти відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що вона позбавлена можливості спілкування з онукою вже тривалий час.

За вище наведених обставин колегія суддів вважає можливим апеляційний розгляд справи за відсутності відповідачки і її представника.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення доводів апеляційної скарги зі сторони позивачки і її представника, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім'ї та родичів визначено Сімейним кодексом України (далі - СК України).

Відповідно до частини 2 статті 1 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов'язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім'ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.

Частиною 7 ст. 7 СК України встановлено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а частиною 8 ст. 7 СК України - що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Відповідно до частин 9 та 10 статті 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Так, згідно зі статтею 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Таким чином, законодавством України закріплено право позивачки ОСОБА_3, як баби малолітньої ОСОБА_8, на спілкування зі своєю онукою та право брати участь у її вихованні.

Законодавством також встановлено обов'язок батьків або інших осіб, з якими проживає дитина, не чинити перешкоди у здійсненні бабою своїх прав щодо виховання онуки та правовий механізм захисту цього права у випадку його порушення у судовому порядку.

За вище наведеного суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про можливість задоволення позову.

Як стверджується Довідкою про обстеження матеріально-побутових умов сім'ї позивачки, до складу згаданої сім'ї також входять двоє малолітніх дітей, 2007 та 2013 років народження, які постійно проживають також і з позивачкою (а.с. 34-36), а відтак доводи апеляційної скарги стосовно „неприпустимості" відвідування малолітньою, ІНФОРМАЦІЯ_1, позивачки за місцем проживання останньої, оскільки „дівчинка може боятися, а перебування у домі позивачки без матері може негативно вплинути на психіку дитини, завдати їй стресу", є надуманими і також до уваги прийматися не можуть.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, яка не спростовує висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5, представника ОСОБА_6, залишити без задоволення, а рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 26 вересня 2017 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 26 березня 2018 року.

Головуючий:

Судді:

.