Справа № 444/2975/17
Провадження № 2/444/316/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Будзан Н.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району, 3-ті особи : Жовківська района державна адміністрація, Рава-Руська державна нотаріальна контора про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із позовом про прийняття спадщини. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідно сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ №093149 від 25.12.1995 року ОСОБА_3, яка мешкає в с. 3абіря, Жовківського району Львівської області на підставі 2 сесії ОСОБА_2 сільської ради від 17.10.1994 року отримала у приватну власність земельну ділянку площею, 0.62 га. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства. Мама, ОСОБА_3, померла 12.10.2002 року в віці 72 років. Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, її мамою є ОСОБА_3. Батько позивачки ОСОБА_5 помер раніше від матері позивачки - 04.12.1985 року. Інших дітей чи спадкоємців немає та не було. Відповідно до заповіту від 28.12.1998 року ОСОБА_3, зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого все своє майно заповіла своєму внуку, а сину позивачки ОСОБА_6. ОСОБА_6 помер 11.08.2005 р. За спадщиною не звертався після смерті баби, дружини чи дітей не мав. Позивач звернулася до нотаріуса Рава-Руської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 і отримала витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 30.11.2017 року №450095369. Рава-Руська державна нотаріальна контора листом від 04.12.2017 року відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки спадкоємцем не подано сертифікату встановленої форми. Додатково повідомлено, що після смерті ОСОБА_3, яка померла 12.10.10.2002 року, в Рава-Руській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа №186/2017р. Заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) подана ОСОБА_1 30.11.2017 року за № 300. Відповідно витягів з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища вбачається, що ОСОБА_3 стала Курман, а Курман стала Максимик. Відповідно до листа відділу у Жовківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області оцінка земель площею 0.62га (сертифікат серії ЛВ N9093149) на території ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району становить 13292.63 гривень.

У звязку із чим позивач звернулась до суд з даним позовом та просить такий задоволити.

Позивач у підготовче судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності.

Представник третьої особи Рава-Руської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник третьої особи Жовківської районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак подав на адресу суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Проти задоволення позову не заперечують.

А тому, судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін по справі та на підставі поданих до суду доказів.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків .

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтями 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуаних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилася 09 квітня 1955 року в с. Забір»я Жовківського району Львівської області та зареєстрована за адресою: с.Забір»я Жовківського району Львівської області, що стверджується копією паспорта громадянина України серія КВ 668889, вид. Жовківським РВ УМВС України у Львівській області.

З копії свідоцтва про народження серії І-АГ № 1165282 вбачається, що ОСОБА_4 народилася 09.04.1955 року в с. Забір»я Жовківського району Львівської області і її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

З копії свідоцтва про смерть серії ІІ-СГ № 360997 вбачається, що ОСОБА_5 помер 04.12.1985 року.

З копії свідоцтва про смерть серії І-СГ № 248002 вбачається, що ОСОБА_3 померла 12.10.2002 року у віці 72 роки.

З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-СГ № 000494 вбачається, що шлюб між гр. ОСОБА_7 і гр. ОСОБА_8 розірвано. Прізвище після розірвання шлюбу громадянина ОСОБА_8 та громадянки ОСОБА_8.

Відповідно витягів з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища вбачається, що ОСОБА_3 стала Курман, а Курман стала Максимик.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження яким, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповідає своєму онукові ОСОБА_6, що стверджується копією заповіту, посвідченого секретарем Забірської сільської ради Жовківського району Львівської області 28.12.1998 року. Заповіт заповідачем не змінено та не скасовано.

ОСОБА_6 помер 11.08.2005 року у віці 28 років, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 024342.

З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 50095369, який надала Рава-Руська державна нотаріальна контора вбачається, що спадкодавець ОСОБА_3, яка померла 12.10.2002 року, номер спадкової справи у Спадковому реєстрі 61656636 (номер у нотаріуса 186/2017).

З копії сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 093149, вбачається, що такий виданий ОСОБА_3, яка мешкає в с. Забір»я Жовківського району Львівської області, в тому, що на підставі рішення 2 сесії ОСОБА_2 сільської Ради народних депутатів від 17.10.1994 року їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,62 га без контурного визначення меж на місцевості. Земельна ділянка розташована не території с. Забір»я ОСОБА_2 сільської Ради народних депутатів. Землю передано для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства.

З листа відділу у Жовківському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 18.12.2017 року вбачається, що оцінка земель площею 0,62 га. (Сертифікат серії ЛВ № 093149), які розташовані на території ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області, становить 13292,63 грн., з урахуванням коефіцієнтів індексації.З

З листа Рава-Руської державної нотаріальної контори від 04.12.2017 року № 600/01-16 вбачається, що Рава-Руська державна нотаріальна контора відмовляє гр. ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті її матері ОСОБА_3, яка померла 12.10.2002 року, оскільки спадкоємцем не подано сертифіката на право на земельну частку (пай) згідно форми, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)». Додатково повідомляють, що після смертіГоловацької ОСОБА_9, яка померла 12.10.2002 року, в Рава-Руській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 186/2017 р. Заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) подана ОСОБА_1 30 листопада 2017 року за № 353. Дана справа не може бути вирішена в нотаріальному порядку.

Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 р. № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори.

З позовної заяви вбачається, що позивач в порядку спадкування має право на все майно померлої, а також і земельну ділянку площею 0,62 га. Однак, враховуючи те, що право на земельну ділянку не було зареєстровано померлою, позивач не може оформити своє право власності та не має можливості переоформити таке право в нотаріальній конторі.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно ст. 1216-1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути зареєстровано право власності на імя померлої ОСОБА_3, а тому позовні вимоги позивача слід задоволити.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст. 12, 13, 23, 76, 268, 258, 259, 264, 265, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 після ОСОБА_3, яка померла 12.10.2002 року право на землю (середню земельну частку) площею, 0.62 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, земельна ділянка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області, цільове призначення для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства на яку померла мала право відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ № 093149 від 25.12.1995 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, однак з врахуванням п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя Мікула В. Є.