233 Справа № 233/1246/18
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

29 березня 2018 року м. Костянтинівка

Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Наумик О.О., розглянувши матеріали заяви в порядку окремого провадження ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просить встановити факт смерті її чоловіка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 23 березня 2017 року у місті Донецьк.

Заява не дотримує вимог ЦПК України щодо її форми та змісту.

Так, заява надана в ксерокопії, що нормами діючого ЦПК не передбачено.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦПК України , заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

За приписами частини 1 статті 317 ЦПК України - заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

За текстом позовної заяви ОСОБА_1 проживає у м. Костянтинівка, проте доказів на підтвердження проживання у ІНФОРМАЦІЯ_2 заявником не надано, що унеможливлює вирішення судом питання про дотримання правил підсудності.

Також, з наданих заявницею документів не можливо встановити, що заявниця знаходилася у родинному звязку, а саме у шлюбі з особою, факт смерті якої просить встановити.

Отже, заявниці необхідно надати докази, які б підтверджували перебування її з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у шлюбі.

Також, згідно зі ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Проте зазначені вимоги закону заявницею не дотримано: Відмова у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_3 ДРАЦС від 26.03.2018 р. № 15.18-62-793 надана в ксерокопії, тоді як слід надати оригінал, копії інших доказів не засвідчені належним чином.

Крім того, окрім копії свідоцтва про смерть зразка т.з. «ДНР» та фото з кладовища, заява не містить зазначення доказів на підтвердження факту смерті 23 грудня 2017 року ОСОБА_2. Такими доказами у даному випадку можуть бути Довідка про причину смерті, Лікарське свідоцтво про смерть, Договір-замовлення на поховання померлого, Дозвіл на поховання, квитанції про оплату ритуальних послуг, покази свідків тощо.

За наведених обставин заяву належить залишити без руху, надавши заявниці строк для виправлення недоліків.

Керуючись ст.ст.185, 294, 315-318 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву в порядку окремого провадження ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України залишити без руху, надавши заявниці для виправлення недоліків строк десять днів з дня отримання копії ухвали.

В разі неусунення недоліків у зазначений строк заява буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: