Постанова

Іменем України

21 березня 2018 року

м. Київ

справа № 466/9283/16-ц

провадження № 61-12071св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Синельникова Є. В. (суддя - доповідач), Хопти С. Ф., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_3,

заінтересована особа - ОСОБА_4,

особа, яка не брала участі у справі - ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_5, яка подана представником ОСОБА_6, на ухвалу апеляційного суду Львівської області у складі колегії суддів: Бойко С. М., Копняк С. М., Ніткевича А. В.,

від 06 червня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

02 квітня 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме: факту, що ОСОБА_3 є рідною сестрою ОСОБА_7

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова у складі судді

Луців-Шумської Н. Л. від 23 грудня 2016 року заяву ОСОБА_3 задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідною сестрою ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_5 звернулася до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що оскарженим рішенням суду вирішено питання про її права та обов'язки, проте її не було залучено до участі у справі.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 06 червня 2017 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 грудня 2016 року закрито.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що оскарженим судовим рішенням не було вирішено питання про права та обов'язки ОСОБА_5, оскільки остання не довела, що вона відноситься до спадкоємців четвертої або іншої черги за законом.

У касаційній скарзі, яка надійшла до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 05 липня 2017 року, представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу до апеляційного суду для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд дійшов передчасного висновку про те, що факт віднесення ОСОБА_5 до четвертої черги спадкоємців після смерті ОСОБА_7 не є офіційно встановленим, оскільки триває судовий розгляд позовної заяви ОСОБА_5 про визнання її спадкоємцем після смерті ОСОБА_7

03 жовтня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшов відзив (заперечення) представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, в якому заявник просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу апеляційного суду - без змін. Відзив мотивований тим, що апеляційний суд правильно закрив провадження у справі, оскільки оскарженим рішенням суду першої інстанції лише встановлено факт родинних відносин та не вирішувалося питання про права та обов'язки ОСОБА_5

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних від 06 грудня 2017 року справу за заявою

ОСОБА_3, заінтересована особа - ОСОБА_4, про встановлення факту родинних відносин призначено до судового розгляду.

Статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»

(далі - ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Пунктом 4 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

03 березня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Звертаючись із заявою про встановлення факту родинних відносин,

ОСОБА_3 посилалася на те, що після смерті її сестри ОСОБА_7 відкрилася спадщина, оформити яку вона не змогла, оскільки виявилися розбіжності у написанні їх прізвищ.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_5 зазначала, що оскарженим судовим рішенням вирішено питання про її права та обов'язки, оскільки існує спір про встановлення кола спадкоємців, наразі триває судовий розгляд про визнання ОСОБА_5 спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_7

В Єдиному державному реєстрі судових рішень міститься рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 липня 2017 року, яким у задоволенні позову ОСОБА_5 до Львівської міської ради, треті особи: ОСОБА_9, ОСОБА_3, про визнання спадкоємцем четвертої черги, такою, що постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та прийняла спадщину, відмовлено (справа № 461/4689/15-ц).

Відмовляючи у задоволенні позову у справі № 461/4689/15-ц, суд виходив із того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, проживала із ОСОБА_5 однією сім'єю, була пов'язана спільним бюджетом, побутом, вони мали взаємні права та обов'язки, спільно несли витрати по утриманню квартир.

У відповідності до частини першої статті 292 ЦПК України, у редакції, яка була чинна на момент подачі апеляційної скарги, право на апеляційне оскарження мають сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

Як роз'яснив судам Пленум Верховного Суду України у пункті 8 постанови від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПКУкраїни, в редакції від 07 липня 2010 року, яка була чинна на момент подачі апеляційної скарги, права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК України постановляє ухвалу про відмову у прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

Враховуючи вищевказані норми процесуального законодавства та фактичні обставини справи, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 23 грудня

2016 року не вирішувалося питання про права та обов'язки ОСОБА_5, пов'язані з правом на спадкове майно після смерті ОСОБА_7

ОСОБА_5 скористалася своїм правом та звернулася до суду із позовом про визнання її спадкоємцем четвертої черги, а судове рішення, яким встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_7 та ОСОБА_3, не впливає на її право на спадкування.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала апеляційного суду постановлена з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Частиною першою статті 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 402, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_5, яка подана представником ОСОБА_6, залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Львівської області від 06 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді О. В. Білоконь

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

Ю. В. Черняк