ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/1547/17
провадження № 2/691/123/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі судді Синиці Л.П., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

позивач, керуючись ст.110 СК України ст. ст. 3, 15, 118, 119 ЦПК України, звернулася до суду з вимогою про розірвання шлюбу, з ОСОБА_3, що зареєстрований 24.04.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Городищенського районного управління юстиції, актовий запис №24, з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння між ними. Шлюбні відносини припинилися з листопада 2017 року, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі, оскільки існує лише юридично. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю немає (буде вирішуватися після розірвання шлюбу). Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання якої просить визначити з нею. Прізвище набуте в шлюбі залишити.

До суду сторони не зявилися, повідомлені належним чином. Позивач надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримує, та просить їх задовольнити. Відповідач не зявився без повідомлення причин, повідомлений належно, що підтверджується матеріалами справи (інформацією з електронного ресурсу Укрпошти, та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №282).

Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, врахувавши думку позивача, та вивчивши наявні докази у справі, приходить до наступного.

За нормами ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України розривається.

Вбачається, 24.04.2004 року, ОСОБА_5, позивач по справі, та ОСОБА_3, відповідач по справі, у відділі реєстрації актів цивільного стану Городищенського районного управління юстиції у Черкаській області зареєстрували шлюб (Свідоцтво про одруження 1-СР №092416, актовий запис №24 від 24.04.2004р.).

18.09.2006 року, в подружжя, народилася дочка ОСОБА_4 (Свідоцтво про народження ОСОБА_3 1-СР №032606, актовий запис №100 від 11.10.2006р.).

Подружжя проживає окремо, спільного господарства не ведуть.

За нормами ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Позивач вказує що збереження сім'ї суперечить її інтересам, та наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідно до п.10 постанови ПВС України від 21.12.2007 №11 «Про судову практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», охорона сім'ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечите інтересам одного з них чи інтересам дітей.

Стаття 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, передбачає, що чоловіки і жінки, які досягли повноліття користуються однаковими правами щодо одруження, щодо його розірвання.

Ніхто з подружжя не ставить питання про примирення.

Суд приймає до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими. Відмова буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимо. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Виходячи із тих обставин, що шлюб між сторонами існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, підтримання стосунків, суд, вбачає відсутньою морально-правову основу шлюбу, і приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу.

Суд, відповідно до заявленого, визначає місце проживання дитини з матірю та залишає позивачу після розірвання шлюбу прізвище набуте у шлюбі.

Керуючись ст. ст. 24, 104, 105, 110-112, 113 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 2, 4, 5 - 8, 10 - 13, 18, 76 - 81, 83, 89, 258 - 260, 263 - 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Шлюб, укладений 24.04.2004 року ОСОБА_3 та Пилипей (дошлюбне прізвище ОСОБА_5) ОСОБА_6, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Городищенського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №24 - розірвати.

ОСОБА_2 після розірвання шлюбу за собою залишає прізвище набуте в шлюбі «Пилипей».

Місце проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, після розірвання шлюбу, визначити з матірю ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення/отримання рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя ОСОБА_7