Справа № 573/388/18
Номер провадження 6/573/10/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Кліщ О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2018 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, мотивуючи її тим, що відносно неї було установлено заборону на тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, яка була накладена на підставі ухвали Білопільського районного суду від 14 вересня 2017 року по справі №573/1845/17. На даний час вона повністю сплатила заборгованість.

Вивчивши надані матеріали суд дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає.

Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 14 вересня 2017 року (справа №573/1845/17, провадження №6/573/22/17) було тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, Сумської області, мешканку с.Вири, 24 км, буд.1, Білопільського району Сумської області до сплати заборгованості по аліментах в розмірі 6562 грн. 60 коп. за виконавчим листом №2-93/10, виданим 02 лютого 2010 року Білопільським районним судом Сумської області.

Як вбачається з довідки Білопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_1 повністю сплатила заборгованість за виконавчим листом №2-93 від 15 лютого 2010 року, який було видано Білопільським районним судом Сумської області на стягнення аліментів з неї на користь доньки Анастасії.

Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для закордонних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Цивільний процесуальний кодекс України не регулює порядок розгляду судом питання про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Так само не передбачено вирішення такого питання судом і Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзд в Україну громадян України».

Особа, яка вважає, що її права порушені в звязку з тимчасовим обмеженням у праві виїзду за межі України, має право оскаржити в апеляційному порядку лише ухвалу суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

На це звертали увагу Верховний Суду України, узагальнюючи судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України (узагальнення від 01.02.2013), та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах від 01.07.2015), зазначивши, що тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а припинення обмеження виїзду у звязку з виконанням обовязку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця. У разі врегулювання боргових зобовязань державний виконавець виносить відповідну постанову про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України, у якій вказуються номер та дата винесення судового рішення про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду з України.

Розділом ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України особи знімається у разі винесення виконавцем постанови про:

- повернення виконавчого документа до суду, який його видав, на підставі частини першої статті 38 Закону;

- закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1 3, 5 7, 9 12, 14, 15 частини першої статті 39 Закону;

- скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України у разі належного виконання особою зобовязань щодо сплати періодичних платежів.

Отже, тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а скасування обмеження виїзду у звязку з виконанням обовязку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця.

На підставі вищенаведеного суддя приходить до висновку, що заявнику за її заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон слід відмовити.

Керуючись ст.441 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відмовити.

Розяснити заявнику, що розгляд питання про зняття (скасування) обмеження щодо особи у праві виїзду за межі України належить до компетенції державного виконавця та/або на ухвалу суду, якою тимчасово обмежено у праві виїзду боржника за межі України може бути оскаржена в апеляційному порядку у відповідності до вимог ст. 353 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: