№ 263/2955/18
№ 2о/263/211/2018
УХВАЛА

15 березня 2018 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, перевіривши матеріали заяви ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю, заінтересована особа: Маріупольська міська рада,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 14.03.2018 року надійшла заява ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю з ОСОБА_3, який помер 12.06.2017р., у період з 2011р. по день смерті останнього.

Ознайомившись із матеріалами заяви, суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, провадження в цивільних справах здійснюються відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У звязку з цим, оскільки заява надійшла до суду 07 лютого 2018 року, справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Частиною 3 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

На порушення указаних вимог заявником не додане підтвердження про те, що ним не подано іншого позову, заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав, а копії документів, доданих до заяви належним чином не посвідчені.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч. ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

На порушення указаних вимог заявником до заяви додані копії документів, які належним чином не посвідчені.

Крім того, заявником не конкретизовано ступінь споріднення з ОСОБА_3, хоча заявник зазначає, що вони були родичами. Такі обставини заявник має вточнити.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Заявником заявлено клопотання, в якому він просив суд звільнити його від сплати судового збору у звязку з тяжким матеріальним становищем.

При розгляді клопотання суддя зазначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, всупереч вищевказаній нормі закону, заявником не надано до суду жодного доказу, на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, а відтак заявлене клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до пп. 2 п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлює прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року у розмірі 1762 гривень.

Тобто ставка судового збору за подання фізичною особою до суду заяви у справах окремого провадження з 1 січня 2018 року становить 352,4 гривень.

Судовий збір за подання позовної заяви до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області необхідно перерахувати або внести за такими реквізитами: одержувач: Маріуп. УК/Жовтнев. р-н/22030001 (Жовтневий районний суд м. Маріуполя); Код ЄДРПОУ (банку): 37989721; Код ЄДРПОУ (суду): 02895610; Банк одержувача: ГУ ДКСУ у Донецькій області; р/р: 0052; МФО: 834016.

На підтвердження оплати судового збору до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області необхідно надати оригінал квитанції про оплату з урахуванням суми вже сплаченого судового збору.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки положеннями цього Кодексу, які регулюють питання щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення, не врегульоване питання про залишення заяви про встановлення факту без руху, то суд застосовує аналогію закону та вважає, що таку можливо залишити без руху відповідно до положень ч. 1 ст. 185 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, слід дійти висновку про залишення заяви без руху та надання заявнику строку для усунення недоліків протягом 5 днів з дня отримання ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 3, 95, 175, 177, 185, 294 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю, заінтересована особа: Маріупольська міська рада, залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення вищевказаних недоліків протягом 5 днів з дня отримання ухвали суду.

У випадку невиконання ухвали заява буде вважатися не поданою та повернута заявнику.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала набуває законної сили негайно.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя О.М. Томілін