Провадження № 2/235/9/18
Справа № 235/6244/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Назаренко Г.В.

за участю секретарів Муханової В.В., Макара О.Л.

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення суми авансу, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання розписки недійсною та такою, що складена під впливом обману та насильства, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми авансу.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 27 серпня 2013 року між ним та відповідачем був укладений договір у простій письмовій формі купівлі-продажу житлового будинку у формі розписки, згідно якого відповідач продав йому належний йому на праві власності житловий будинок за адресою: с. Удачне Красноармійського району Донецької області, вулиця Залізнична, 66. За продаж житлового будинку відповідач отримав від нього гроші в сумі 30000 грн. у присутності свідків.

Вищевказаний житловий будинок належить відповідачу в порядку спадкування майна, яке залишилось після смерті його матері ОСОБА_6, яка померла 29.11.2008р.

Усно між ними була домовленість про те, що відповідач до 1 січня 2014 року переоформить спадщину на своє імя та укладе із ним нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу житлового будинку.

Однак до сьогоднішнього часу відповідач так і не оформив спадщину та не уклав із ним договір купівлі-продажу житлового будинку у нотаріуса, що вимушує його звернутися до суду з цим позовом.

Отже, він мав намір купити житловий будинок, у звязку з чим за домовленістю з відповідачем він передав йому грошові кошти в сумі 30000 грн., про що видав відповідну розписку. Оскільки вони з відповідачем домовилися про укладення договору купівлі-продажу вказаного житлового будинку, але він не був укладений, то відповідач безпідставно отримав грошові кошти в розмірі 30000 грн., які зобовязаний повернути йому в якості авансу.

В жовтні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом про визнання розписки недійсною та такою, що складена під впливом обману та насильства, який ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 3 листопада 2016 року прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом, позови обєднані в одне провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27 серпня 20113 року ОСОБА_1 за місцем свого мешкання в ІНФОРМАЦІЯ_1, запропонувала йому попити кави з тортом разом із нею та її кумою ОСОБА_7, яка працювала медичним працівником швидкої допомоги м. Покровська. Він відлучався на вулиці покурити, і в цей час йому було підсипано в каву якийсь психотропний медичний препарат, який могла підлити ОСОБА_1

Відразу після того, як він випив кави, йому стало погано, все було як в тумані, він взагалі не памятає своїх дій. Можливо, в цей період і була написана розписка, але не з його волі і не свідомо.

В той вечір ОСОБА_5 разом із ними не було, ніякі грошові кошти від продажу свого будинку він не отримував. Більш того, він ніколи не бачив ОСОБА_5, ніколи його не бачив, ніколи з ним не спілкувався.

Він продовжив проживати у своєму будинку в смт. Удачне на вулиці Залізничній, 66, і тільки влітку 2015 року від слідчого дізнався, що існує розписка від 27.08.2013р., в якій він нібито продав вищевказаний будинок ОСОБА_5

Зважаючи на дані обставини 21.11.2015р. він вимушений був звернутися до Красноармійського ВП із заявою про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_1, ОСОБА_5 за ст.190 КК України за шахрайські дії, оскільки вони намагаються шляхом обману і зловживанням довірою заволодіти йог будинком. 21.11.2015р. Красноармійським ВП ГУНП в Донецькій області розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002851 за фактом ст.ст.15 ч.3, 190 КК України, слідство по якому триває.

В ході допиту свідка ОСОБА_8 зазначала, що в присутності своєї дочки ОСОБА_7 і ОСОБА_1 в будинку ОСОБА_7 вона підписала розсипку, не читаючи її зміст. ОСОБА_1 пояснила їй, що вона обмінялась своїм будинком, що знаходиться в смт. Межова по вулиці Петровського, 4, із нею її будинком.

Отже, ОСОБА_3 вважає, що оскільки ОСОБА_9 не була присутня при складанні розписки, не бачила факту передачі грошових коштів від ОСОБА_5 його, не підтвердила дійсність розписки, не знає і не бачила ОСОБА_5, а також його в момент складання тексту розписки, а також в виду того, що ОСОБА_1 Є бабою ОСОБА_5, а, отже, заінтересованою особою, розписка є недійсною, оскільки складена під впливом обману та внаслідок психологічного насилля над ним у період складання розписки. Будь-яких правовідносин між ним та ОСОБА_5 не могло бути, оскільки правочин оформлювався шляхом зловживання довірою та обманом по відношенню до нього та свідка ОСОБА_9, застосувавши шахрайські дії, що були направлені на пригнічення його психологічної свідомості та настання негативних наслідків.

Кримінальні провадження за ч.1 ст.125 та ч.1 ст.129 КК України, розпочаті відносно нього за заявою ОСОБА_1, закриті у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Угода між ним та ОСОБА_5 не може вважатися законною і правомірною та такою, що підтверджує всі обставини, викладені в розписці, оскільки при складанні розписки на нього відбувся тиск, а саме примус і насилля в період складання розписки з боку ОСОБА_1, у нього не було обєктивного і адекватного волевиявлення, і воно не відповідало його внутрішній волі, в момент складання розписки ОСОБА_5 не було, як і другого свідка ОСОБА_9, форма правочину не відповідає вимогам ст.657 ЦК України.

Обман ОСОБА_5С полягає в тому, що він не міг передати йому грошові кошти за продаж будинку, оскільки фізично не був присутнім при складанні розсипки. Обман полягав також в пригніченні його волі і застосуванні тиску на нього.

Насильницькі дії щодо нього вчиняла ОСОБА_1, яка ввела його в такий стан, при якому він не памятає, як була написана ця розписка, так як саме вона претендує безкоштовно, незаконним шляхом заволодіти його будинком.

Позивач про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився, не повідомив про причини неявки.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтримали первісний позов, просили його задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити, посилаючись на обставини, зазначені в позові і відсутність застосування до ОСОБА_10 будь-якого насильства та обману з боку ОСОБА_5

Відповідач та його представник ОСОБА_4 первісний позов не визнали, в якості підстав для невизнання позову послались на обставини, викладені у зустрічній позовній заяві, просили задовольнити зустрічний позов.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню повністю, а в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити повністю з наступних підстав.

Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідна суть спірних правовідносин.

Житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: с. Удачне, вулиця Залізнична, 65, належав на праві приватної власності ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 20.07.1987р., посвідченого виконкомом Удачненської селищної Ради народних депутатів Красноармійського району Донецької області, 20.07.1987р., зареєстрованого в БТІ м. Красноармійська 21.07.1987р. в реєстровій книзі № 4 за реєстровим № 708 (а.с.5, 6 т.1).

29 листопада 2008 року ОСОБА_6 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 01.12.2008р. виконкомом Удачненської селищної ради Красноармійського району Донецької області (а.с.4 т.1).

27 серпня 2013 року ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_5 як завдаток в рахунок оплати за придбання будинку, розташованого за адресою: с. Удачне Красноармійського району, вулиця Залізнична, 66, грошові кошти у розмірі 30000 грн., про що власноручно написав розписку та поставив у ній свій підпис (а.с.35 т.1).

Згідно ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником рахунок належних з нього за договором платежів на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належним з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Отже, правила ст.570 ЦК України поширюється на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання.

Внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобовязання може мати місце лише в разі наявності зобовязання, яке повинно було виникати на підставі договору.

Оскільки договору, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, а вони лише домовились укласти такий договір у майбутньому, то передана однією із сторін грошова сума є авансом, який підлягає поверненню.

Стаття 203 ЦК України містить в собі загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Зокрема, ч.3 цієї статті передбачає, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо йог недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст.230 ЦК України якщо одна із сторін правочину ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Сторона, яка застосувала обман, зобовязана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у звязку з вчиненням цього правочину.

Згідно ст.231 ЦПК України правочин вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним.

Винна сторона (інша особа), яка застосувала фізичний або психічний тиск до другої сторони, зобовязана відшкодувати збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у звязку з вчиненням цього правочину.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Положеннями ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З аналізу наданих суду учасниками справи доказів вбачається, що факти написання відповідачем ОСОБА_3 розписки проти його справжньої волі внаслідок застосування до нього фізичного чи психічного тиску з боку ОСОБА_1 або будь-якої іншої особи, а також введення його в оману щодо обставин, які мають істотне значення, не знайшли свого підтвердження в суді.

Так, згідно висновку експертів № 196/197/198-17 від 25.07.2017р. за результатами проведення комплексної судової почеркознавчої експертизи та технічної експертизи документів рукописний текст розписки від 27.08.2013р. і підпис від імені ОСОБА_3 виконаний не під впливом збиваючих факторів природних або штучних, а в звичайних умовах (а.с.172-180 т.2).

Крім того, свідок ОСОБА_9, як була допитана в порядку ст.87 ЦПК України, показала, що в будинку її дочки ОСОБА_7 за адресою: смт. Межова, вулиця Стаханова, 64, вона підписала текст розписки, при складанні якої були присутні також ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_1. Розписка складалась з приводу купівлі-продажу ОСОБА_3 будинку ОСОБА_5 в с. Удачне. Розписку їй надали ОСОБА_5 та ОСОБА_3, текст якої вона підписала не читаючи. В той день вона бачила ОСОБА_5 та ОСОБА_3 вперше, з ОСОБА_1 була знайома раніше, так як та є хрещеною матірю її онука. Зазначила, що у день підписання розписки ніхто із присутніх в будинку не її та не пив.

Відомостей про результати досудового розслідування у кримінальному провадженні, відкритого 21.11.2015р. за фактом шахрайських дій ОСОБА_1 відносно спірного житлового будинку Красноармійським ВП ГУПН в Донецькій області, передбаченого ч.3 ст.15, ст.190 КК України, учасниками справи суду надано не було.

Посилання відповідача ОСОБА_11 про те, що позивач не передав йому грошові кошти, так як знаходиться у розшуку як посібник терористів так званої Донецької народної республіки не заслуговує на увагу, так як ОСОБА_5 був оголошений у розшук ОВД Голосіївського УП ГУНП в м. Києві 08.09.2015р., тобто вже після початку антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, тоді як розписка про передачу грошових коштів була написана ОСОБА_11 27 серпня 2013 року.

Будь-яких інших доказів, що підтверджують факт написання розписки відповідачем ОСОБА_3 під впливом обману або застосування фізичного чи психічного насильства з боку відповідачів, суду не надано.

На підставі наведеного в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України у звязку із задоволенням первісного позову та відмовою у задоволенні зустрічного позову понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 300 грн., а також витрат на професійну правничу допомогу в розмір 6400 грн. підлягають покладенню на відповідача ОСОБА_3, а понесені відповідачем ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору та проведенню експертизи відшкодуванню йому не підлягають.

Відповідно до ст.ст.203, 215, 230, 231, 570 ЦК України, керуючись ст.ст.5, 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_5 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 суму авансу в розмірі 30000 (тридцяти тисяч) гривень, на відшкодування сплаченого судового збору 300 (триста) гривень, витрат на професійну правничу допомогу 6400 (шість тисяч чотириста) гривень.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання розписки недійсною та такою, що складена під впливом обману та насильства відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, повністю або частково до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення витання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_5, м. Донецьк, вулиця Балтійська, будинок 26, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3, с. Удачне Покровського району Донецької області, вулиця Залізнична, будинок 66, РНОКПП НОМЕР_2.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 28 березня 2018 року. Повне рішення складене 30 березня 2018 року.

Суддя Г.В. Назаренко