Справа № 336/6601/17
Пр. № 2/336/501/8
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2018 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі головуючого судді Щасливої О.В.

при секретарі Морозовій В.М.

з участю представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду с позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини.

В заяві вказує, що з 9 вересня 2009 року перебувала з відповідачем у шлюбі, який розірвано на підставі рішення суду від 20.01.2016 року, що набрало законної сили. Малолітній син сторін ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на утриманні позивача. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку щомісяця до його повноліття.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову. Просить про його задоволення.

Представник відповідача позов визнав частково, пояснивши, що відповідач визнає свій обовязок утримувати дитину. Проте просить суд врахувати, що він має статус фізичної особи-приватного підприємця третьої групи на єдиній системі оподаткування зі ставкою податку 5 %, тобто не отримує заробітну плату. Доход відповідача від здійснення підприємницької діяльності є мінливим і нерегулярним. У звязку з викладеним представник відповідача вважає, що визначення аліментів у твердій грошовій сумі є оптимальним способом участі в утриманні дитини, який забезпечить дієве виконання рішення суду.

У звязку з викладеним просить визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., заявивши, що крім вказаної суми, відповідач готовий прийняти на себе тягар сплати витрат, повязаних з навчанням дитини, розвитком його спортивних здібностей.

Вислухавши пояснення учасників справи, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на утриманні позивача (а. с. 6, 8).

Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Як випливає зі змісту 3 ст. 180 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України).

В силу ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З наведених положень сімейного законодавства в їх системному аналізі випливає, що вибір способу участі в утриманні дитини (шляхом стягнення аліментів в частці від заробітку або в твердій грошовій сумі) є прерогативою того з батьків, з яким проживає дитина.

У звязку з викладеним суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, оскільки, як зазначено, право вибору того чи іншого способу участі в утриманні дитини, які передбачені законом, належить виключно позивачеві, і суд не вправі посягати на цей вибір.

Визначаючи вказаний спосіб участі батька в утриманні дитини, обраний стягувачем аліментів, суд керується положеннями ст. 182 СК України і враховує обставини, які належить враховувати при визначенні розміру аліментів, та доходить висновку про відсутність обставин, які могли б зумовити стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини від заробітку відповідача, тому керуючись положеннями ч. 5 ст. 183 СК України про право особи звернутися за отриманням судового рішення про стягнення певної частки від заробітку (доходу) в безспірному порядку (на підставі судового наказу), вважає, що присудження аліментів у розмірі 1/4 частини доходу відповідача на утримання дитини буде домірним як майновому і сімейному стану відповідача, так і потребі неповнолітнього сина в утриманні.

Судовий збір, від сплати якого за законом звільнено позивача, відповідно до правил цивільного процесуального законодавства належить стягнути з відповідача у доход держави.

Керуючись ст. ст. 180, 182-184 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 77-81, 263-265, 352, 354, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, приватного підприємця, персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, приватного підприємця, на користь ОСОБА_3, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі ? (однієї четвертої) частини заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 21 листопада 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Решту вимог залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_4 у дохід держави судовий збір в сумі 640 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Суддя О.В. Щаслива