Справа № 450/3153/17 Провадження № 2-о/450/26/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2018 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді Мельничук І. І.
присяжних Сосюка М. І.
Боцвіна В. С.
при секретарі Бідник І. Р.
за участю заявника ОСОБА_1
представника заявника ОСОБА_2
представника зацікавленої особи ОСОБА_3
зацікавленої особи ОСОБА_4
представника зацікавленої особи ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , заінтересовані особи Служба у справа дітей Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області, опікун ОСОБА_4 про усиновлення дітей, -
в с т а н о в и в :
заявники звернулися до суду із заявою, в якій просять суд задоволити заяву про усиновлення подружжям двох дітей - сиріт ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; усиновити ОСОБА_1 та ОСОБА_6 двох дітей - сиріт ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зобов`язати Пустомитівський районний відділ державної РАЦС ГТУЮ у Львівській області : внести до актового запису № 4 від 09 квітня 2012 року, складеного на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні зміни : вказати батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою : АДРЕСА_1 ; вказати матір`ю дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає за адресою : АДРЕСА_1 ; внести до актового запису № 11 від 05 липня 2013 року, складеного на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні зміни : вказати батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою : АДРЕСА_1 ; вказати матір`ю дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає за адресою : АДРЕСА_1 ; прізвище ім`я і по-батькові усиновлених після усиновлення залишити без змін: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; встановити місце проживання усиновлених дітей за місцем реєстрації батьків - усиновлювачів : АДРЕСА_1 ; відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦК України, після усиновлення припинити опіку за дітьми ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з боку призначеного опікуна ОСОБА_4 ; відшкодування судових витрат покласти на заінтересованих осіб.
В обгрунтування заяви вказують на те, що 10 липня 2017 року внаслідок ДТП загинув рідний брат заявниці ОСОБА_1 ОСОБА_9 , 1983 року народження та його дружина ОСОБА_10 , 1993 року народження. Після смерті подружжя залишилося двоє малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Оскільки батьки дітей померли вони являються дітьми сиротами. Розпорядженням № 550 від 03.08.2017 року Пустомитівської РДА опікуном зазначених дітей було визначено їхнього діда ОСОБА_4 . Враховуючи, що опікун ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , має похилий вік 55 років, а також особисто немає заробітку, який би давав можливість забезпечити всі матеріальні потреби двох дітей у майбутньому, приймаючи до уваги психологічно-соціальні фактори розвитку у соціумі двох малолітніх дітей, в яких немає матері та батька, заявники прийняли рішення про усиновлення вказаних двох малолітніх дітей сиріт, що залишилися після трагічної загибелі рідного брата ОСОБА_1 ОСОБА_9 та його дружини. Заявники перебувають у шлюбі з 17.06.2016 року. Власник дітей подружжя немає. Заявники мають постійне місце праці, ОСОБА_6 є військовослужбовцем, ОСОБА_1 працює офіційно в ТзОВ «Екотель», тобто мають офіційний стабільний дохід, який у 2017 році становив близько 13 000, 00 грн. в місяць. За віком заявники є молодими людьми 28 і 27 років, згідно висновків поліклініки Пустомитівської ЦРЛ є практично здоровими, хронічними, інфекційними та спадковими хворобами не страждають. Шкідливих звичок подружжя ОСОБА_11 не має, за місцем несення служби та праці характеризуються виключно позитивно, до кримінальної відповідальності не притягувалися. Житлові умови, згідно акту обстеження житлово-побутових умов, затвердженого 28 серпня 2017 року начальником служби у справах дітей Пустомитівської РДА, є задовільними, подружжя проживає в окремому житловому чотирикімнатному будинку житловою площею 86 кв.м. та загальною 105 кв.м. і має дві окремі кімнати для проживання дітей різної статі. Вказаний будинок є спадщиною за заповітом від померлої бабці спадкоємцю ОСОБА_1 , у даний час оформляється спадщина.

Заявники двічі звертались із письмовими зверненнями 01 вересня та 18 вересня 2017 року до опікуна дітей ОСОБА_4 за наданням згоди на усиновлення підопічних ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , однак, незважаючи на те, що згідно повідомлень про вручення, дані листи були доставлені, опікуном ОСОБА_4 було їх проігноровано. Оскільки заявники мали всі підстави вважати, що ОСОБА_4 став опікуном двох малолітніх дітей-сиріт з корисливих мотивів, як спадкоємців загиблих батьків, і він буде чинити перешкоди для їх усиновлення, щоб залишити дітей собі, і тому згоди не надав і не надасть, вони звернулись із відповідною заявою до Служби у справах дітей Пустомитівської РДА. 05 вересня 2017 року ними був отриманий висновок № 764/1 про можливість бути усиновлювачами та взяття на облік як кандидатів в усиновлювачі.

Крім того, 07 жовтня 2017 року і повторно 24 жовтня 2017 року, заявники, двічі звертались за наданням згоди на усиновлення до Служби у справах дітей Пустомитівської РДА у Львівській області, однак, незважаючи на те, що дані рекомендовані листи були отримані Службою у справах дітей відповідно 11 жовтня 2017 року і 25 жовтня 2017 року, з невідомих причин вони службовими особами Служби у справах дітей були безпідставно проігноровані і відповіді на них заявникам теж не надійшло. Оскільки згоди на усиновлення від опікуна і від Служби у справах дітей заявники не отримали, вони змушеними звернутися до суду за проведенням усиновлення без такої, оскільки усиновлення на їх думку відповідає інтересам двох малолітніх дітей.

Також зазначають, що вони мають переважне право на усиновлення двох малолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 оскільки : усиновлення проводиться подружжям, усиновлюється двоє малолітніх дітей брат і сестра, діти яких бажають усиновити заявники, є родичами усиновителя ОСОБА_12 , а саме племінниками., також ОСОБА_1 являється хрещеною матір`ю ОСОБА_13 , 2012 року народження. На підставі наведеного, просять задоволити подану ними заяву.

20.11.2017 року провадження у справі відкрито.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 подану заяву підтримала в повному обсязі, з підстав наведених у ній. Окрім того, суду пояснила, що діти знають, що їхні батьки померли. Після смерті бітьків дітям повідомив це психолог, якого на прохання заявників було запрошено, для того щоб уникнути ще більшого травмування дитячої психіки. Вказала, що обох дітей бачила у грудні 2017 року. Оскільки проживають біля дитячого садочку інколи бачить дитину ОСОБА_14 , там, коли та на прогулянці. Діти проживають із дідом, який є їхнім опікуном і бабою, які заперечують щоб заявники бачилися з ними. Вказала, що дітям буде краще із ними - молодими усиновлювачами, які зможуть у більшій мірі забезпечити їх гармонійний розвиток.

Заявник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності.

Представник заявників ОСОБА_1 та ОСОБА_6 ОСОБА_2 в судовому засіданні подану заяву підтримав. Пояснив, що заявники є молодим подружжям, являються родичами дітям, яких мають намір усиновити. Визначений уповноваженим органом опікун дітей їхній дід має вік 55 років і мінімальних дохід. Заявники мають стабільний дохід близько 13000,00 грн. в місяць. Мають своє окреме житло, а саме: житловий будинок, в якому є окремі дві кімнати для дітей різної статі. За місцем проживання та праці заявники характеризуються виключно позитивно. Заявник ОСОБА_1 є хресною мамою дитини ОСОБА_15 , 2012 року народження. А тому вказує, що заявники у відповідності до вимог Сімейного кодексу України мають переважне право на усиновлення, що відповідатиме при створенні умов для виховання дітей принципу родинності.

В судовому засіданні Представник служби у справах дітей Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області Мота В.І. просив суд у задоволенні заяви відмовити, оскільки діти до і після смерті батьків проживали у сім`ї опікуна ОСОБА_4 . Їм встановлено опіку як дітямсиротам. Окрім того, діти не є такими, які віднесені до категорії дітей, щодо яких можливе усиновлення.
В судовому засіданні зацікавлена особа ОСОБА_4 проти задоволення заяви заперечив.
Представник зацікавленої особи ОСОБА_4 ОСОБА_5 . В судовому засіданні подану заяву заперечив. Суду пояснив, що усиновлення є необхідним заходом у випадку, щодо дітей, які є обділені в увазі зі сторони держави і родини. Разом з тим, діти, щодо яких розглядається дана заява не є такими, оскільки проживають у родині їхнього опікуна, який являється батьком їхньої матері. Побутові умови у дітей є задовільними вони ні в чому не потребуються. Збереження родинних відносин між обома родинами як по маминій так по татовій лінії є необхідною мовою їхнього гармонійного розвитку. Разом з тим, у випадку задоволення заяви про усиновлення такий зв`язок буде втрачено. Діти знають, що їхні батьки померли, вони їх пам`ятають, тому не доцільним буде усиновлення щодо них та втрата дійсних родинних зв`язків, зокрема враховуючи бажання дідів і бабусів з обох сторін спілкуватися з дітьми та брати участь у їхньому вихованні. Окрім того, заявники як близькі родичі мають право спілкуватися з дітьми, допомагати у їхньому утриманні за бажанням та брати активну участь у їхньому житті. Разом з тим, подружжя заявників є молодою сім`єю, яка ще не має своїх дітей, а у випадку коли такі народяться відношення щодо бажання стати усиновлювачами може змінитися. Дохід який вони представили на оцінку суду не є таким, який на думку зацікавленої особи та його представника може бути достатім для повноцінного утримання двох дорослих та двох малолітніх дітей, а також утримання бидинку.
Суд заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши всі матеріали справи, вважає, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 207 СК України усиновлення дитини проводиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних гармонійних умов її життя.
З копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 13.07.2017 року вбачається, що ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 у віці 33 роки.
З копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 13.07.2017 року вбачається, що ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 у віці 24 роки.
Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 6 від 26.09.2017 року вбачається, що ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 , а її батьками є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 3 від 26.09.2017 року вбачається, що ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_10 , а його батьками є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
З копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 від 25.01.1984 року, копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 22.09.1990 року та копії свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_5 від 17.06.2016 року, вбачається, що заявниця ОСОБА_16 та померлий батько дітей, яких хочуть усиновити заявники ОСОБА_9 є рідними братом та сестрою.
Таким чином, судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 є рідною тіткою дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 по татовій лінії.

Згідно із копії Свідоцтва про таїнство хрещення та миропомазання ОСОБА_12 , заявниця по справі є хресною матір`ю ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Заявники ОСОБА_6 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що вбачається із копії свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_5 від 17.06.2016 року.
Судом встановлено, що рідних дітей у заявників немає.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює адміністратором готелю ТзОВ «Екотель» та позитивно характеризується за місцем праці.
ОСОБА_6 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_6 Національної гвардії України з 05 січня 2016 року, що вбачається зі довідки № 617 від 12.08.2017 року та характеризується відповідно до службової характеристики із позитивної сторони. Загальний стан здоров`я задовільний згідно із медичної характеристики від 11.08.2017 року.
Згідно із копії заповіту ві 24.02.2017 року, вбачається, що ОСОБА_17 на випадок смерті усе своє майно заповіла ОСОБА_1 , зокрема і будинок АДРЕСА_1 , копія технічного паспорта на імя ОСОБА_17 наявна в матеріалах справи.
ОСОБА_17 померла ІНФОРМАЦІЯ_11 , після її смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшло право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .
Судом встановлено, що у будинку АДРЕСА_1 проживають заявники та згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 14.08.2017 року № 48749622 відкрита спадкова справа після смерті ОСОБА_17 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 .
Станом на момент розгляду справи, зі спливом шестимісячного строку після смерті спадкодавця, заявником ОСОБА_1 не представлено суду доказів про набуття нею права власності на житловий будинок, який згідно заповіту вона отримала у спадок після смерті ОСОБА_17 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 .
Згідно розпорядження Пустомитівської РДА № 550 від 03.08.2017 року ОСОБА_4 зацікавленої особи по справі який проживає за адресою АДРЕСА_2 , призначено опікуном над дітьми ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_10 на родження та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
ОСОБА_4 є батьком померлої матері дітей ОСОБА_10 , 1993 року народження, а тому являється дідом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_10 на родження та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Судом встановлено, що ОСОБА_4 разом з дітьми-сиротами зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно висновку Служби у справах дітей Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської область від 05.09.2017 року № 764/1 заявники ОСОБА_6 та ОСОБА_1 взято на облік кандидатів в усиновлювачі служби у справах дітей Пустомитівської районної державної адміністрації з 05 вересня 2017 року за № 75.
Судом встановлено, що заявники ОСОБА_6 та ОСОБА_1 двічі зверталися до опікуна дітей ОСОБА_4 із проханням про надання згоди на усиновлення ними дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проте ОСОБА_4 вказані звернення проігноровано.
Окрім того, в матеріалах справи відсутня згода Служби у справах дітей Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської на усиновлення заявниками дітей-сиріт ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Свої заперечення щодо усиновлення представник Служби у справах дітей Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області висловив і у судовому засіданні.
Заявники у своїй заяві та поясненнях покликаються на те, що ОСОБА_4 став опікуном двох малолітніх дітей із корисливих мотивів, проте жодних доказів на підтвердження вказаного факту суду представвлено не було.
Таким чином, судом встановлено, що діти-сироти ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 перебувають під опікою ОСОБА_4 . До та після смерті батьків діти проживали в родині ОСОБА_4 та забезпечені сімейним вихованням.
Виходячи зі змісту ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Забезпечення дитині такого захисту і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом є обов`язком держави.
Згідно з п. «а» ст. 21 Конвенції ООН про права дитини, держави-учасниці, які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися в першочерговому порядку, і вони забезпечують, щоб усиновлення дитини дозволяли лише компетентні власті, які визначають згідно з застосовуваними законом і процедурами та на підставі всієї інформації, що має відношення до справи і достовірна, що усиновлення допустимо з огляду на статус дитини щодо батьків, родичів і законних опікунів і що, якщо потрібно, зацікавлені особи дали свою усвідомлену згоду на усиновлення на підставі такої консультації, яка може бути необхідною.
Так, судом встановлено, що після смерті батьків дітей обидві сторони: заявники та зацікавлена особа ОСОБА_4 , виявили бажання бути опікунами дітей і звернулись до служби у справах дітей з відповідними заявами. Між родинами тривали суперечки щодо того, хто має бути опікуном дітей. Службою у справах дітей було визначено опіку для дітей-сиріт, а саме їхнього діда по лінії матері, з яким вони проживали від народження, який брав безперервну участь у їхньому вихаванні та продовжує піклуватися про них після смерті батьків. Діти проживають у його сім`ї, забезпечені усім необхідним для повноцінного розвитку та росту. Опікун не надав згоди на усиновлення дітей заявниками.
Відмовляючи у задоволенні заяви про усиновлення суд виходить із того, що при усиновленні дітей однією із сторін інша втрачає зв`язок із дитиною, тому форма сімейного виховання як встановлення опіки, яка існує на даний час, в повній мірі забезпечує стабільні та гармонійні умови життя дітей. Усиновлення дітей є недоцільним, оскільки у випадку такого усиновлення будуть припинені правові зв`язки між дітьми, що призведе до порушення п. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушення права дитини на сімейне виховання, збереження сімейних зв`язків, що зокрема зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини (п. 83 рішення у справі Гаазе проти Німеччини від 8 квітня 2014 року).
З огляду на вищенаведене, беручи до уваги те, що суд не прийшов до переконання, що усиновлення відповідатиме найвищим інтересам дітей і забезпечить їх виховання як з батьківської, так і з материнської сторони, окрім того, сторони не надали доказів, що діти перебувають на місцевому обліку дітей, які можуть бути усиновлені, в задоволенні заяви слід відмовити в повному обсязі.
Керуючись ст. 3, 21 Конвенції ООН про права дитини, ст. 207, 214, 221, 224 СК України, ст.310-314 ЦПК України суд, -
в и р і ш и в :
в задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , заінтересовані особи Служба у справа дітей Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області, опікун ОСОБА_4 про усиновлення дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 03.03.2018 року.

СуддяІ. І. Мельничук

Присяжні М. І. Сосюк

В. С. Боцвін