Є.У. № 366/3625/17-ц;
Пр.№2/366/34/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 березня 2018 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючої - судді Тетервак Н.А.,

при секретарі - Німченко Н.Ю.,

за участю сторін:

позивача- Матвієнко В.М.,

представника позивача- адвоката ОСОБА_1,

відповідача- ОСОБА_3,

представника відповідача-адвоката ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в смт. Іванків справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної(немайнової)шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної(немайнової)шкоди,мотивуючи тим,що 11.07.2017 року відповідач, який перебував у нетверезому стані, вчинив з нею сварку та бійку,під час якої спричинив їй тілесні ушкодження,пошкодив її одяг та спричинив моральну шкоду(завдав душевні страждання).

Позивачка просить стягнути з відповідача кошти на придбання ліків в сумі 1800 грн. 55 коп., судовий збір 640грн.,а всього: 2440грн. 55 коп., також та стягнути моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позов.

Позивач ОСОБА_2 суду пояснила,що 11 липня 2017 року вона прийшла з роботи (з городу). Почула біля свого двору якийсь гуркіт та попросила свого онука подивитися,що там робиться. Онук сказав,що біля двору сусід розвертається конем по їх балії. Вона вийшла на вулицю і побачила, як її сусід ОСОБА_3 розвертається біля сусіда і їде прямо на неї. Потім ОСОБА_3 зліз з воза і почав її «товкти». ОСОБА_3 був п»яний,»готовий». Вибив з її вуха сережку,яку вони знайшли аж на другий день. Наступного дня до неї подзвонив син і вона розповіла йому,що її побив сусід. Син приїхав ,пішов до ОСОБА_3. Дружина ОСОБА_3 позвала його і ОСОБА_3 при ній, обзиваючи себе, говорив,»що це горілка». Став на коліна та просив пробачення. Вона сказала , що поїде в Київ до лікаря,а він буде відшкодовувать шкоду.

Син відвіз її до лікаря-невропатолога,який прописав їй ліки та сказав пройти МРТ. З чеками вона приїхала додому та показала їх ОСОБА_3, який сказав,що у нього грошей немає. Запропонував відробити щось конем або зробить щось з дерева. Вона відмовилася.

На другий день ОСОБА_3 був тверезий,прибрав поламані ним кущі бузку та троянд,та березу,яку він вирвав із коренем.

Бійка продовжувалася біля півгодини,що бачив свідок ОСОБА_5 Раніше ОСОБА_3 тільки обзивав її нецензурною лайкою,але в бійку не кидався,а це побив. Дома ж ОСОБА_3 влаштовує дебоші.

Відповідач та представник відповідача позов не визнали.

Відповідач ОСОБА_3 суду пояснив,що 11 липня його попросили зробить роботу і він, зробивши її, повертався додому. Повертався він на коні,запряженому у воза. Кінь-це не трактор,ним управлять не просто. Його кінь чогось злякався, і він краєм колеса зачепив балію, яка з піском знаходилася біля двору ОСОБА_2. ОСОБА_2 вийшла з двору та почала його «матюгать», обзивала різними словами,а потім пішла до його двору та зламала три деревця,що росли біля його двору. Щоб ОСОБА_2 не ламала його дерева,він почав її відтягувать від дерева, взявши за футболку. Футболка порвалася,але ОСОБА_2 він не бив.

Він п»яним не був, а випив всього 50 грамів горілки.

На другий день він підібрав пісок, який розсипав із балії,а квіти та дерева біля двору ОСОБА_2 він не ламав і їх не прибирав.

Все,що сталося 11.07.17 бачила сусідка, яка живе навпроти їх двору.

У них з позивачкою конфлікт з самого початку,як він поселився в цьому будинку,так як позивач хотіла,щоб він купив будинок у неї,що він спочатку і збирався,але коли ОСОБА_2 значно підняла суму, то він відмовився та купив хату поряд з будинком ОСОБА_2, яка заявила,що спокою йому не дасть.

Свідок ОСОБА_8 - дочка позивачки, - суду пояснила,що 11.07.2017 року була дома у матері в с.Зірка Поліського району Київської області,знаходилися з матір»ю в будинку, коли почули на вулиці якийсь дивний звук,похожий на гуркіт: «гуп-гуп». Відправили на вулицю 13-річного сина подивитися,що там робиться. Син прийшов та сказав,що сусід їздить по їх квітах. Тоді на вулицю вийшла мати-ОСОБА_2,а через якийсь час,почувши крик,вийшла і вона. Вона побачила,що мати стояла біля їх воріт,біля хвіртки,футболка на ній була розірвана, хоча вона виходила з будинку у цілій футболці. ОСОБА_3 стояв поруч з матір»ю і їй погрожував, лаявся та виражався нецензурною лайкою,замахувався вдарити матір. Вона стала між матір»ю та ОСОБА_3. ОСОБА_3 був п»яний, продовжував кричать та виражаться нецензурною лайкою, але її вдарити не посмів. У них біля двору росли квіти,дерева, стояли каструлі з піском, так як вони хотіли робити ремонт, які ОСОБА_3 поперевертав своїм конем.

Свідок ОСОБА_9(син позивачки),суду пояснив,що 12.07.17 ,як завжди,він подзвонив до матері,але у неї був якийсь не такий голос. Він запитав.що у неї трапилося, і вона поскаржилася,що сусід ОСОБА_3 її побив. В той же день він приїхав в село зірка до матері та пішов до сусіда. Його біля двору зустріла дружина ОСОБА_3,яка і позвала самого ОСОБА_3. ОСОБА_3 сказав,що матір вдарив «по п»яні»,щоб не притягували його до кримінальної відповідальності, стояв на колінах та просив пробачення. Говорив,що такого вже не буде.

Наступного дня він повіз матір в лікарню, в м.Київ,на Вишгородську,госпіталь МВС. Лікар направив матір на МРТ,а потім приписав лікування. Коли вони повернулися з лікарні,то ОСОБА_3 заявив,що за лікування він не буде платити.

З Рапорту Начальнику Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУНП в Київській області від 11.07.2017 року слідує,що 11.07.2017 року отримано заяву та зареєстровано в ЄО за №3457 від 11.07.2017 року інша подія. Фабула: 11.07.2017 о 19:03 надійшло повідомлення зі служби 102 про те,що 11.07.2017 року за адресою АДРЕСА_1.Повідомила, що її побив сусід ОСОБА_3. Заявник ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с. 42).

З копії заяви ОСОБА_2 від 11.07. 2017 року на ім»я начальника Іванківського ВП Вишгородського відділу ГУНП в Київській області слідує,що вона просить не відкривати кримінальне провадження по факту її побиття та нанесення матеріальних збитків,так як не має змоги їхати до суд-мед експерта,а просить притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності та повернення матеріальних збитків. Направлення на СМЕ брати не буде.

Заяву 11.07.2017 року відібрав поліцейський Іванківського ВП ГУНП в Київській області ст.сержант В.С. Волощенко.(а.с. 6).

З письмових пояснень ОСОБА_2 до Іванківського ВП Вишгородського ВПНП в Київській області від 11.07.2017 року слідує,що 11.07. 2017 року,після 17 год. вона почула біля двору гуркіт. Внук повідомив,що їх сусід ОСОБА_3 кругами їздить біля їх двору. Вона вийшла на вулицю та побачила ОСОБА_3, який конем рухався прямо на неї. Потім ОСОБА_3 зупинив коня,зліз із підводи та почав рухатися до неї. Вона зробила ОСОБА_3 зауваження стосовно того,що він пошкодив її балію,відро та каструлю, які стояли біля її паркану,на що ОСОБА_3 почав хватати її за футболку,яку розірвав та кидався в бійку. Під час цієї події вона загубила золоту сережку. Невідома особа,яка проїжджала мимо їх двору,зупинилася та почала їх розбороняти.

З письмових пояснень ОСОБА_3 до Іванківського ВП Вишгородського ВПНП в Київській області від 12.07. 2017 року слідує, що 11.07.20-17 року після роботи він вжив трохи спиртного і біля 18 години перебував біля свого господарства Під час розмови з ОСОБА_2, у них виникла конфліктна ситуація,під час якої він обзивав ОСОБА_2 нецензурною лайко,та як ОСОБА_2 зухвало себе поводила, пошкодила його дерева, але фізичну силу до неї не застосовував,в бійку не кидався. Він намагався відштовхнути, щоб «уникнути можливих дій».

Розуміє,що вів себе непристойно. (а.с. 11,47).

З Офіційного застереження про недопустимість протиправної поведінки від 12.07. 2017 року слідує,що ОСОБА_3 винесено офіційне застереження відповідно до ст.11 Закону України «Про Поліцію» у вигляді п о п е р е д ж е н н я, у зв»язку з вчиненням останнім протиправних дій відносно сусідки . Вину свою визнає.

З Постанови АА №841599 від 12.07.2017 року слідує,що ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього накладено стягнення у вигляді -попередження.(а.с. 49).

З Офіційного застереження про недопустимість протиправної поведінки від 12.07. 2017 року слідує,що І.П. Іванківського ВП л-т поліції Дещенко Олексій Валентинович на підставі ст. 11 Закону України «Про Поліцію» виніс офіційне попередження про недопустимість протиправної поведінки «ОСОБА_3 у зв»язку з тим,що вчинив протиправні дії відносно сусідки. Вину свою визнаю.»( а.с. 48).

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

2. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Позивач посилається на те,що її сварку та бійку з ОСОБА_3 бучив свідок ОСОБА_5,який був допитаний працівниками поліції та копія пояснень якого міститься у матеріалах справи.

Свідок ОСОБА_5 в судове засідання не з»явився, а отже, суд не може брати покази даної особи як належні докази, оскільки даний доказ не є належним та допустимим: свідок не допитаний судом.

Отже, в судовому засіданні встановлено,що не оспроюється сторонами,що 11 липня 2017 року, приблизно о 17-18 годині, в АДРЕСА_2 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який знаходився у стані алкогольного сп»яніння та перевернув балію, що належить ОСОБА_2 і яка заходилася за територією її господарства по АДРЕСА_1,виникла сварка,під час якої ОСОБА_3 обзивав ОСОБА_2 нецензурною лайкою.

Також в судовому засіданні встановлено, що також не оспорюється сторонами, що під час сварки ОСОБА_3 потягнув за футболку ОСОБА_2 від дерева, внаслідок чого футболка порвалася.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України(далі-ЦК України) , майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК України,особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

ОСОБА_3 не довів,що матеріальна шкода,а саме:порвана на ОСОБА_2 футболка,не з його вина ,матеріальна шкода за нанесену шкоду має бути ним відшкодована винною особою в повному обсязі.

Однак, позивач не оцінила вартість пошкодженого(знищеного) майна,а тому суд не може вирішувати питання в цій частині.

Позивач просить стягнути кошти за придбані ліки та моральну шкоду,завдану діями відповідача.

З «Ультразвукового исследования сосудов головы и шеи. Протокол №507678 ОСОБА_2 от 18.12. 2017 года» слідує,що у ОСОБА_2: «атеросклеротические изменения в экстракраниальных отделах МАГ с явлениями умеренного стенозирования обеих ВСА. Признаки выраженной венозной дисциркуляции. Рекомендации: УЗДГ контроль в динамике. Контроль показателей липидограммы (холестерин!)»(а.с.32)

З Консультативного висновку спеціаліста від 18.12. 2017 року слідує,що у ОСОБА_2 виявлено ДЗ:Церебральний атеросклероз з помірними стеноз мінами. ПОСТТРАВМАТИЧНА ЗЧМТ,струс головного мозку 11.07.2017 р. і судинна енцефалопатія ІІст. На основі ХНМК в ВББ зі стійким церебрально-астенічно-лімфатичним синдромом. Рекомендовано лікування: Актовегін, Танакан, Бетасерк, Детралекс,аналіз крові і ін.

На підставі яких документів лікарем внесено в Консультативний висновок від 18.12. 2017 року що 11.07.2017 року у ОСОБА_2 був струс головного мозку(ЗЧМТ), у висновку не вказано.

З позовом позивач звернулася до суду 13 листопада 2017 року,а вказаний висновок долучила в судовому засіданні 09.01.2018 року( а.с. 51,60).

Позивач стверджує,що відповідач їй наносив тілесні ушкодження,внаслідок яких у неї стався струс головного мозку (ЗЧМТ), що в свою чергу заперечує відповідач.

Відповідно до п.4,п.5 ч.2 ст.43 ЦПК України, учасники справи зобов»язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки,встановлені законом або судом,не приховувати докази;надавати суду повні і достовірні пояснення з питань,які ставляться судом,а також учасниками справи в судовому засіданні.

З позовної заяви слідує,що відповідач бив позивачку по голові, від чого у неї з вуха вилетіла сережка; а також на її тілі були тілесні ушкодження у вигляді великих синяків на правій руці,на правій стороні грудей,на лівій стороні обличчя в області щелепи та вуха.

Тобто, з даної інформації слідує,що позивачці було нанесено не один,а декілька ударів, але саме скільки, позивач не вказує, ні в заяві до відділу поліції, ні у своїх поясненнях інспектору Іванківського РВ(а.с. 44). З пояснень позивача інспектору слідує,що під час сварки вона загубила сережку, яку потім знайшла. В судовому засіданні позивачка стверджує,що сережка випала від удару у вухо.

Також з пояснень позивача слідує,що до експерта для встановлення тяжкості тілесних ушкоджень вона не зверталася,від внесення відомостей до ЄРДР про скоєне проти неї кримінальне правопорушення відмовилася,мотивуючи тим,що пожаліла відповідача,хоча останній,зі слів свідка ОСОБА_9 на другий день, а саме 12.07.2017 року відмовився відшкодовувати позивачу будь-яке лікування.

Відповідно до вимог ЦПК України, для з»ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки,мистецтва,техніки,ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі( ст.143 ЦПК Укр. в ред.2004 р., із змінами). Аналогічна норма закріплена в ст.ст.102-113 ЦПК України, які також надають право стороні самостійно надати висновок експерта до суду.

Позивач не заявляла клопотання про призначення експертизи.

Позивач надала суду Консультаційний висновок від 18.12. 2017 року та «Ультразвукове обстеження» від 18.12. 2017 року. Подія,тобто сварка та побиття, сталися 11 липня 2017 року,однак, більш ранніх, ніж за 18.12. 2017 рік медичних документів про стан свого здоров»я після події,що сталася 11.07.2017 року, позивач суду не надала.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, встановити, чи має відношення Посттравматична ЧМТ, а також діагнози:»атеросклеротические изменения в экстракраниальных отделах МАГ с явлениями умеренного стенозирования обеих ВСА. Признаки выраженной венозной дисциркуляции»,- що вказані у висновку від 18.12. 2017 року, до подій, що сталися 11.07.2017 року і як саме подія 11.07. 2017 року вплинула на стан здоров»я позивача, у суду не виявляється можливим.

Крім того, відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, обов'язок щодо доказування покладається на сторони.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази щодо наявності на тілі позивача синяків, ушибів та інших ушкоджень позивач не надала. Даний факт не зафіксовано медичними документами.

Отже, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача матеріальної шкоди на лікування позивача, оскільки факт нанесення тілесних ушкоджень,причинний зв»язок між вказаними подіями та станом погіршенням стану здоров»я позивача, необхідність у придбанні саме вказаних ліків, позивачем не доведено.

Відповідно до ст.ст 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.1167ЦК, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Позивач просить стягнути моральну шкоду в сумі 5000гривень.

Отже, судом встановлено,що між позивачем та відповідачем сталася сварка,під час якої відповідач обзивав позивачку брутальними словами, ненормативною лексикою, потім відтягував позивачку від дерев,внаслідок чого розірвав її футболку,після чого позивач залишалася на вулиці у напівоголеному стані, а після вказаної сварки вимушена була звертатися спочатку до поліції,потім син возив її до лікарні, де їй надавали медичну допомогу,тобто, діями відповідача позивачу спричинено моральну шкоду.

Як слідує з Посвідчення громадянина,який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія І) Серія НОМЕР_1 ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,і інвалідом, оскільки відповідно до ст.14»Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» посвідчення Категорії 1 видаються: »Інвалідам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи,щодо яких встановлено причинний зв»язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою,хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - категорія 1».

Позивач не надала довідку про групу інвалідності.,однак діагнози,вказані у Консультативному висновку від 18.12. 2017 р. можуть стосуватися і більш раннього захворювання позивачки,оскільки посвідчення видано 13.02. 1996 року.

Разом з тим, слід зауважити,що позивач з 1996 року має відповідну групу інвалідності,тобто, хронічні захворювання,а отже,сварка з ОСОБА_3,який перебував у нетверезому стані та пошкодив балію, каструлі,відро,які позивач приготувала для ремонту в будинку та розмістила за ворітьми свого господарства, а також розірвав футболку,виставивши оголене тіло позивачки напоказ, спричинило позивачу моральну страждання,а тому позов в частині стягнення моральної шкоди слід задовольнити частково.

В решті позовних вимог- відмовити.

Оскільки позивач сплатила судовий збір,від якого вона звільнена відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в сумі 640 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача,оскільки відповідач як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС звільняється від сплаті судового збору як позивач, але не як відповідач.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2(паспорт НОМЕР_2),проживає в АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1(ідентифікаційний кодНОМЕР_3) ,проживає в АДРЕСА_1 моральну шкоду в сумі 2000 (Дві тисячі)гривень.

В решті вимог- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 640грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи,зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Київської області або через Іванківський районний суд Київської області.

Повний текст рішення виготовлено 29 березня 2018 року.

Суддя: Н.А. Тетервак