Справа № 265/8818/17
Провадження № 2/265/522/18
У Х В А Л А

09 січня 2018 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, ознайомившись з позовною заявою Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, -

В С Т А Н О В И В:

УСЗН Лівобережного району Маріупольської міської ради звернулося до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до ОСОБА_2 про стягнення надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в сумі 569,14 гривень.

Зокрема, в позовній заяві позивач в особі начальника управління ОСОБА_3 просить суд звільнити УСЗН Лівобережного району Маріупольської міської ради від сплати судового збору за подачу даного позову до суду, посилаючись на п. 19 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до якого органи виконавчої влади Автономної Республіки Крим, структурні підрозділи місцевих держаний адміністрацій, виконавчі органи міських рад, на які покладено завдання щодо вирішення витань соціального захисту населення мають пільги щодо спати судового збору.

Вирішуючи питання про звільнення позивача від сплати судового збору, суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Аналогічна норма дублюється у статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Водночас, суд зауважує, що п. 19, на який посилається позивач, було виключено зі ст.. 5 ЗУ «Про судовий збір» на підставі Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року.

Проте, враховуючи практику Європейського Суду з прав людини (рішення від 19.06.2001 року Справа "Креуз проти Польщі" (CASE OF KREUZ v. POLAND) - заява N 28249/95), де суд дійшов висновку, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету, для забезпечення права позивача в доступі до правосуддя, суддя вважає за можливе задовольнити клопотання позивача частково та відстрочити позивачу сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

За таких обставин, керуючись ст. 136 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання начальника УСЗН Лівобережного району Маріупольської міської ради ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору по справі за позовом Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг задовольнити частково.

Відстрочити Управлінню соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради сплату судового збору за подання вищевказаного цивільного позову до ухвалення судового рішення у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Гноєвой С.С.