ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року м. Суми

Справа №583/1242/17

Номер провадження 22-ц/788/384/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Хвостика С. Г. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27 грудня 2017 року ухвалене під головуванням судді Ільченко В.М. у приміщенні Охтирського міськрайонного суду Сумської області (повне судове рішення складене 04 січня 2018 року)

у цивільній справі за позовом Охтирської міської ради Сумської області до ОСОБА_1 про відшкодування збитків завданих використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів, -

в с т а н о в и в :

22 травня 2017 року позивач звернувся до місцевого суду з позовом і свої уточнені позовні вимоги мотивував тим, що відповідач без належного правового оформлення використовує земельну ділянку площею 0,0897 га за адресою: АДРЕСА_1, орендну плату за використання не сплачує, у зв'язку з чим позивачу, як власнику землі, були заподіяні збитки у вигляді не отриманої орендної плати за користування земельною ділянкою на загальну суму 45703,50 грн. У зв'язку з цим просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь Охтирської міської ради збитки, завдані використанням земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,0897 га без правовстановлюючих документів (договору оренди), які полягають в неотриманні орендної плати за землю за період з 01.01.2015 року по 30.06.2016 р. у розмірі 45703,50 грн. та судові витрати по справі.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27 грудня 2017 року позов було задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Охтирської міської ради в рахунок відшкодування збитків, завданих використанням земельної ділянки по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 площею 0,0897 га без правовстановлюючих документів (договору оренди), які полягають в неотриманні орендної плати за землю за період з 1 січня 2015 року по 30 червня 2016 року в розмірі 45703,50 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Охтирської міської ради судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 1600 грн.00 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

При цьому зазначає, що судом помилково було зазначено у рішенні про стягнення збитків з відповідача, як із суб'єкта господарювання - фізичної особи підприємця за ніби-то використання в господарській діяльності земельної ділянки для комерційного використання у 2015-2016 роках, в той час як він не здійснює будь-якої комерційної діяльності вже кілька років і з 05.08.2014 року діяльність ФОП ОСОБА_1 припинена.

Також він не погоджується з розрахунком орендної плати за 2015-2016 роки, які складені на підставі показників, що мають застосовуватись до земель комерційного використання суб'єктами господарювання, яким відповідач не являється.

Крім того, в акті обстеження земельної ділянки від 17.03.2016 року комісією встановлювались факти не відносно ОСОБА_1, як фізичної особи, а як відносно ФОП ОСОБА_1

У відзиві на апеляційну скаргу Охтирська міська рада зазначає, що відповідач дійсно є власником нежитлової будівлі загальною площею 170,3 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Комісією було встановлено, що на земельній ділянці за зазначеною адресою розміщені приміщення складу та металева споруда і дана земельна ділянка використовується для здійснення комерційної діяльності. Попередньо відповідач укладав з міською радою договір оренди земельної ділянки площею 897 кв.м., який закінчився 14.04.2014 року і після цього, незважаючи на неодноразові нагадування, відповідач ухилявся від укладення договору оренди і незаконно використовував земельну ділянку що перебуває у комунальній власності, а отже і заподіяв позивачу збитки у виді не отриманої орендної плати.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 частини першої розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, також визначено, що утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку представника апелянта ОСОБА_1 - ОСОБА_3, який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу представника позивача - Сизоненка В.М., який заперечує проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов, місцевий суд виходив з того, що відповідач, як власник нерухомості, має право на користування земельною ділянкою на якій розташоване дане нерухоме майно, але у зв'язку із своєю бездіяльністю , протягом тривалого часу не вчиняв дії щодо отримання відповідного документу, що посвідчує його право користування земельною ділянкою і це призвело до заподіяння збитків позивачу у справі, як власнику земельної ділянки і вони підлягають відшкодуванню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду, виходячи з наступного:

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідач є власником нежилої будівлі загальною площею 170,3 кв.м. по АДРЕСА_1 і дана обставина підтверджується копією Свідоцтва про право власності від 1 жовтня 2002 року (т.с.1, а.с.10).

Дане нерухоме майно розташоване на земельній ділянці площею 0,0897га, яка перебуває у комунальній власності, цільове призначення ділянки - для оптової торгівлі та складського господарства. Дана земельна ділянка є сформованою і їй присвоєно кадастровий номер НОМЕР_1, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (т.с.1, а.с.121).

Відповідач використовував дану земельну ділянку для здійснення підприємницької діяльності для розміщення складу на підставі договору оренди землі від 4 листопада 2008 року, укладеного між ним та Охтирською міською радою (т.с.1, а.с.35-41).

Після спливу строку дії договору оренди, відповідач, в порушення вимог передбачених п.28 вищезазначеного договору, не повернув орендодавцю земельну ділянку і не вчинив будь-яких дій для належного оформлення свого права користування даною земельною ділянкою, у зв'язку з чим йому виконкомом Охтирської міської ради було направлено лист від 21.11.2014 року (т.с.1, а.с.42).

Крім того, листами Виконавчого комітету Охтирської міської ради від 11.06.2015, від 01.02.2016, від 21.06.2016 відповідач неодноразово запрошувався на засідання комісії з самоврядного контролю за використанням та охороною земель та в галузі будівництва в межах території Охтирської міської ради з питань дотримання вимог законодавства у сфері земельних відносин для надання пояснень щодо оформлення права землекористування (т.с.1, а.с. 43, 44, 45).

17 березня 2016 року комісією з питань самоврядного контролю за використанням та охороною земель та в галузі будівництва Охтирської міської ради складено акт № 02-08/3 обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_1, в результаті якого встановлено, що земельна ділянка використовується для здійснення комерційної діяльності. На земельній ділянці розміщені приміщення складу та металева споруда. Документи, які посвідчують право власності або користування земельною ділянкою площею 0,0897 га у ОСОБА_1 на дату проведення обстеження відсутні. Плата за користування земельною ділянкою ОСОБА_1 не здійснюється. (т.с.1, а.с. 11-12).

Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Суб'єктами права на землі комунальної власності згідно статті 80 ЗК України, є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою, чи ні.

Статтями 125, 126 ЗК України передбачено, що право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Статтею 206 ЗК України та статтею 2 Закону України «Про плату за землю» визначено, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

Частиною четвертою статті 2 Закону України «Про плату за землю» передбачено, що за земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата.

За приписами статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

При розгляді даної справи судами встановлено, що після спливу строку дії договору оренди від 4 листопада 2008 року, відповідач, як власник нежитлового приміщення, розташованого на земельній ділянці площею 0,0897 га по АДРЕСА_1, новий договір оренди вказаної земельної ділянки не укладав, орендної плати за договором не сплачував.

Згідно зі статтею 211 ЗК України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

Статтею 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За приписами статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

ЗК України та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин є спеціальними до правовідносин щодо відшкодування збитків землевласникам та землекористувачам, у тому числі у вигляді неодержаних ними доходів.

Згідно із частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки (пункт «д» частини першої статті 156 ЗК України).

За змістом статті 157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З аналізу наведених норм вбачається, що користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів позбавляє орендодавця права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який він міг би отримувати, якби його право не було порушено.

Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні, зокрема, неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Відповідно до пункту 3 Порядку відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. При цьому неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Розміри збитків, у тому числі неодержані доходи згідно пунктом 2 Порядку, визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад.

Звідси, аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що у випадку неукладення договору оренди, суперфіцію або інших правочинів як правових підстав для користування земельною ділянкою з вини користувача настають правові наслідки, передбачені статтею 157 ЗК України та Порядком.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 6-2588цс15.

Беручи до уваги викладене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що у зв'язку з несплатою відповідачем орендної плати за користування земельною ділянкою, про яку йде мова вище, позивачу було заподіяно збитки, що полягають у неодержанні ним доходів за час тимчасового невикористання останнім цієї ділянки, а обов'язок по відшкодуванню цих збитків лежить саме на ОСОБА_1

Розмір же заподіяних позивачу збитків був позивачем обрахований відповідно до п.6.2 розділу 6 Порядку з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Охтирської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради від 17.02.2016 року № 30 за ставками орендної плати за земельні ділянки у відсотках від їх нормативної грошової оцінки згідно видів економічної діяльності викладених у додатку до Положення про порядок оформлення права оренди земельних ділянок, затвердженого рішенням Охтирської міської ради від 30.09.2014 року № 1207-МР (т.с.1, а.с.13-26).

Доводи апелянта про те, що позивачем у Акті про визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 29.06.2016 року не надано розрахунок розміру збитків за 2015 рік та перше півріччя 2016 року, а лише зазначені суми завчасно обраховані управлінням фінансів та економіки Охтирської міської ради не свідчать про невірність цього розрахунку (т.с.1, а.с.29-30). Крім того, відповідачем власного розрахунку сум збитків надано не було.

Не заслуговують на увагу і посилання апелянта на помилкове обрахування цієї суми, виходячи з комерційного використання даної земельної ділянки, оскільки відповідач припинив здійснення підприємницької діяльності. В той же час, при розрахунку збитків враховується: цільове призначення земельної ділянки, її розмір та нормативна грошова оцінка, а оскільки, як вбачається з витягу з ДЗК, цільове призначення земельної ділянки є оптова торгівля та складське господарство, земельна ділянка є сформованою і площа її становить 0,0897 га, а нормативна грошова оцінка визначена управлінням Держгеокадастру в Охтирському районі Сумської області (т.с.1, а.с.27-28), тому статус землекористувача не враховується при розрахунку збитків. Таким чином, позивачем вірно розраховано суму заподіяних йому збитків за 2015 рік у розмірі 25760 грн.05 коп. та за 6 місяців 2016 року - 199943 грн.45 коп., а усього 45703 грн.50 коп.

Помилкове зазначення позивачем у Акті обстеження земельної ділянки від 17.03.2016 року та у Акті з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувача від 29 червня 2016 року статусу відповідача як фізична особа - підприємець не впливає на вірність висновків суду та встановлені обставини.

Виходячи з цього, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду щодо обґрунтованості доводів позивача про завдання йому збитків, які полягають в неотриманні орендної плати на землю, оскільки відповідач, як власник нерухомості, безпідставно і безоплатно без правовстановлюючих документів використовує земельну ділянку на якій вона розміщена.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, справа розглянута в межах позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374 ,375 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27 грудня 2017 року у даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 04 квітня 2018 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді : С. Г. Хвостик

С. С. Ткачук