Справа № 216/3757/17
Провадження № 2/216/870/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
01.02.2018 року м. Кривий Ріг
Дніпропетровська область
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Онопченка Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання Нестеренко В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що йому на праві приватної власності належить домоволодіння АДРЕСА_1 (надалі - Домоволодіння). На сьогоднішній день, у вищевказаному домоволодінні зареєстровано шість осіб: позивач, його дружина ОСОБА_1, їх сини: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, онука ОСОБА_5 та колишня дружина сина - ОСОБА_2, яка є відповідачем по справі. Вона зареєстрована, проте фактично не проживає у будинку з липня 2010 року. Шлюб між нею та його сином розірвано. Відповідач протягом семи років постійно проживає зі своїми батьками за адресою: АДРЕСА_2. Натомість реєстрація відповідача у Домоволодінні ставить позивача у скрутне матеріальне становище, оскільки нарахування платежів за комунальні послуги здійснюються на неї як на зареєстровану особу.
На підставі вищевикладеного, він просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування домоволодінням АДРЕСА_1.
Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просив суд справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач у судове засідання не прибула, належним чином був повідомлена про день та час слухання справи, причини своєї неявки суду не повідомила, у зв'язку з чим судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи без участі відповідача відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, за правилами загального позовного провадження.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, на адресу суду надійшла заява про проведення розгляду справи за відсутності представника виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, проти задоволення позову заперечень не має.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно з договором дарування від 16.12.2003 року (а.с. 5) та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2493573 від 05.01.2004 (а.с. 4), позивач ОСОБА_1 є власником домоволодіння АДРЕСА_1.
Як убачається з довідки від 31.07.2017, виданої головою квартального комітету № 35 (а.с. 6) та Акту з місця проживання від 01 серпня 2017 року (а.с. 7) відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, проте фактично там не проживає з 01 липня 2010 року.
У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, №4, №7 та №11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Таким чином, суд приходить до висновку, що перешкоди створені відповідачем ОСОБА_2 позбавляють позивача можливості користуватися та розпоряджатися належним йому на праві приватної власності нерухомим майном. Тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що необхідно визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування вищевказаним Домоволодінням.
Також, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно посвідчення серії А №019142 (а.с. 12) позивач є постраждалим від Чорнобильської катастрофи (категорія 1), тому на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», сума судового збору у розмірі 704,80 грн., підлягає стягненню з Відповідача на користь держави.
На підставі вищевикладеного, керуючись Конституцією України, ст. ст. 15, 319, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 133, 137, 141, 223, 247, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування домоволодінням АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави, судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Ю.В. Онопченко