Ухвала

Іменем України

26 березня 2018 року

м. Київ

справа № 754/8752/15

провадження № 61-13196ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Червинської М. Є.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Апеляційного суду міста Києва від 14 лютого 2018 року в справі за скаргою ОСОБА_5 на постанову Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_5 звернулась до суду зі скаргою на постанову державного виконавця Деснянського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору.

Скарга мотивована тим, що рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 23 лютого 2016 року задоволено частково позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа − КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району міста Києва, про усунення перешкод у праві вільного користування житловим приміщенням. Рішенням суду усунуто перешкоди у праві вільного користування ОСОБА_4 житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 та зобов'язано ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8 надати ОСОБА_4 ключі від вказаної квартири, в іншій частині позовних вимог відмовлено. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, відмовлено. Зазначене рішення суду набрало законної сили.

23 червня 2017 року ОСОБА_5 отримала постанову державного виконавця Деснянського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Шавель О.В. від 13 червня 2017 року про відкриття виконавчого провадження

ВП № 54106118. У даній постанові зазначалось про необхідність виконати судове рішення про передачу ОСОБА_4 ключів від квартири АДРЕСА_1. Відповідно до пункту 2 постанови державний виконавець також стягнув з неї виконавчий збір в сумі 6 400 грн.

24 червня 2017 року нею було добровільно виконано рішення суду, а саме передано ключі від квартири представнику ОСОБА_4, що підтверджується актом державного виконавця. Таким чином, відсутні правові підстави для стягнення виконавчого збору, оскільки ОСОБА_5 добровільно виконала рішення суду.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 22 грудня 2017 року в задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову Деснянського районного відділу державної виконавчої служби місті Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_5 оскаржила її в апеляційному порядку.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 14 лютого 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено. Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 22 грудня 2017 року скасовано, справу повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду.

13 березня 2018 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Апеляційного суду міста Києва від 14 лютого 2018 року та залишити в силі ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 22 грудня 2017 року, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики (частина четверта статті 394 ЦПК України).

За змістом статті 447 ЦПК України, чинної на час звернення до суду із скаргою, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною першою статті 381 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами статті 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у статті 382 цього Кодексу.

Стаття 374 ЦПК України містить норму, яка визначає перелік повноважень суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 22 грудня 2017 року та повертаючи справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, діяв в межах своїх повноважень.

Враховуючи, що рішення касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги ОСОБА_4 на постанову Апеляційного суду міста Києва від 14 лютого 2018 року в справі за скаргою ОСОБА_5 на постанову Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору не матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики, на підставі частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п'ятою статті 394 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Апеляційного суду міста Києва від

14 лютого 2018 року в справі за скаргою ОСОБА_5 на постанову Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : В. П. Курило

В. М. Коротун

М. Є. Червинська