Справа № 212/4201/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 березня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: головуючого-судді Пустовіта О.Г., при секретарі судового засідання Конограй В.В., за участі позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду міста ОСОБА_3 цивільну справу № 212/4201/17, 2/212/236/18 за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 , третя особа РВ ПМУ УМВС України в Дніпропетровській області в особі сектору у справах громадянства і реєстрації фізичних осіб про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням та зняття їх з реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 , третя особа РВ ПМУ УМВС України в Дніпропетровській області в особі сектору у справах громадянства і реєстрації фізичних осіб, просила визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 32 по вулиці Грозова міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Пояснила свою заяву тим, що вона є власником ? частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Грозова, 32 , отриманий в дарунок від батька ОСОБА_2, відповідно договору дарування. Вказала у своїй заяві, що ОСОБА_5 є її рідним дядьком, який у 1983 році переїхав до Росії, у квітні 1994 року він приїздив на поховання своєї матері, та подав заяву до Другої криворізької державної нотаріальної контори про відмову від права спадкування на будинок на користь її батька ОСОБА_2 Відповідач ОСОБА_6 колишня дружина її батька, сімейні відносини між ними припинені у 2000 році, оскільки її батько почав проживати спільно з її матусею ОСОБА_8 Після розірвання шлюбу батька з ОСОБА_6 08 лютого 2011 року , остання із сином ОСОБА_7 добровільно змінили місце проживання, та не користуються житлом і до цього часу, протягом шести років. Перешкод у користуванні їм ніхто не вчиняв. В подальшому позивач та її батько ОСОБА_2В.А. перестали спілкуватися з відповідачами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 У звязку з чим вона вимушена звернутися до суду із вищевказаною позовною заявою.

17.07.2017 року з метою виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України (у редакції Закону №1618-IV від 18.03.2004 року), судом направлено запит до відділу реєстрації місця проживання громадян. Відповідь на запит отримана судом 14.08.2017 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16 серпня 2017 року відкрито провадження по справі з призначенням до відкритого судового засідання.

Справа розглядається за правилами, що діють після набрання чинності ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року (далі ЦПК України), що передбачено ч.1 п.9 Розділу ХІІІ Перехідні Положення ЦПК України.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до суду не зявилися, про день, час та місце повідомлені належним чином. Раніше через канцелярію суду 25.01.2018 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 подали відзив на позовну заяву, в якому вказали, що просять відмовити ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог у звязку з тим, що вважають позов штучно створеним та таким, що містить невірний спосіб захисту нібито її порушених прав. Також вказали у відзиві, що не мешкають у будинку 32 по вул. Грозовій менше одного року, оскільки виїхали з будинку тимчасово після того як позивач почали робити в ньому ремонт.

В судовому засіданні встановлено, що згідно договору дарування ? часток житлового будинку від 21.03.2017 року ОСОБА_2 подарував ОСОБА_4 ? частини будинку , який розташований за адресою : м. Кривий Ріг, вул. Грозова,32, який посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_9 реєстровий номер 283.

Відповідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.03.2017 року будинок № 32 по вул. Грозовій належить спільна часткова власність, ? належить ОСОБА_4.

Відповідно рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 08.02.2011 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 розірвано.

Згідно акту про не проживання від 10.07.2017 року затвердженого Квартальним комітетом № 27 ОСОБА_5, не проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_4 з 1983 року, а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з вересня 2011 року і по теперішній час.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеження у його здійснені.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Вивчивши матеріали справи і надані суду докази, суд вважає, що відповідач ОСОБА_5 відсутній за місцем своєї реєстрації з 1983 року, а відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з вересня 2011 року, є підстави для визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цих осіб понад встановлені строки. За таких обставин позовні вимоги про визнання осіб такими, що витратили право користування житлом підлягають задоволенню частково.

Вимоги позивача про зобов'язання зняти з реєстрації відповідачів за вказаною адресою задоволенню не підлягають, оскільки не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, рішення суду яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, вимоги позивача про зобов'язання зняти з реєстрації відповідачів за вказаною адресою не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. Обов'язок у третьої особи по зняттю особи з реєстраційного обліку за рішенням суду виникає після набрання вказаним рішенням законної сили.

Керуючись ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 141, 259, 263 265, 280 - 282 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа РВ ПМУ УМВС України в Дніпропетровській області в особі сектору у справах громадянства і реєстрації фізичних осіб про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням та зняття їх з реєстраційного обліку задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 32 по вулиці Грозова міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: О. Г. Пустовіт