Справа № 132/441/18
Провадження № 2/132/292/18
РІШЕННЯ

Іменем України

23.02.2018 року

м. Калинівка

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді СЄЛІНА Є.В.,

при секретарі - КУЛИК Т.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Писарівської сільської ради Калинівського району Вінницької області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

06.02.2018р. до суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Писарівської сільської ради, де просить встановити факт прийняття ним спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2; визнати за ним право власності на земельну частку (пай) розміром 2,17 в умовних кадастрових гектарах, що перебуває у колективній власності КСП «ім. 24 Серпня» село Писарівка Калинівського району Вінницької області та належала померлій на підставі сертифікату серії НОМЕР_1, виданого 10.06.1997р. Калинівською районною державною адміністрацією, зареєстрованого 12.06.1997р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 355, нормативно-грошовою оцінкою 60830грн. в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2. В обґрунтування цієї вимоги зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2.р. померла ОСОБА_2, яка проживала в АДРЕСА_1, після смерті якої відкрилась спадщина, зокрема на земельну частку (пай). За життя, а саме 05.05.1989р. склала заповіт на його користь на все належне їй майно. Він фактично прийняв спадщину, оскільки доглядав за будинком, обробляв присадибну земельну ділянку. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом він не має можливості, оскільки сертифікат на ім'я померлої зберігається як невитребуваний, через що вимушений звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче засідання не зявився, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач - представник Писарівської сільської ради Калинівського району Вінницької області в підготовче засідання також не з'явився, проте згідно заяви, наявної в матеріалах справи, позовні вимоги визнає та просять справу розглянути за його відсутності.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

В звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось.

У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За положенням ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно із ч.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004р., ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності (з 1 січня 2004 р.). Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Крім того, у відповідності до п.п.1, 2 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Відповідно до ст. 534 ЦК Української PCP у редакції від 1963 року, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно положень ч.1 ст.549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2. померла тітка позивача - ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про смерть за серією НОМЕР_2, виданим 06.01.1998р. Ленінським відділом ЗАГС м. Саранськ Республіки Мордовія Російської Федерації.

Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема на земельну частку (пай).

За життя, ОСОБА_2 склала заповіт, яким все своє майно заповіла племіннику ОСОБА_1, який посвідчений 05.05.1989р. старшим державним нотаріусом Другої Вінницької державної нотаріальної контори Курбатовою С.П.

Належне останній спадкове майно позивач фактично прийняв у відповідності до вимог ст.549 ЦК України (в редакції 1963р.), оскільки вступив у його володіння, доглядав за будинком, обробляв земельну ділянку.

Інші спадкоємці згідно матеріалів справи відсутні.

Проте, оформити спадщину на вищевказане майно після смерті тітки в нотаріальній конторі, по місцю відкриття спадщини, не має можливості оскільки сертифікат на ім'я померлої зберігається як невитребуваний.

Згідно до роз'яснень, викладених у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», вбачається , що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю (пункт 17 розділу Х "Перехідні положення" ЗК).

Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року , вбачається, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року (561-12), Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно до положень ч.ч.1-4, 9, 10 ст.5 Земельного кодексу України 1990 року (в редакції 1992 року). Земля може належати громадянам на праві колективної власності. Суб'єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Розпорядження земельними ділянками, що перебувають у колективній власності громадян, здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників. У колективну власність можуть бути передані землі колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств в тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, землі садівничих товариств - за рішенням загальних зборів цих підприємств, кооперативів, товариств. Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. За відсутності спадкоємців переважне право на земельну частку мають члени цих підприємств, кооперативів і товариств.

За Сертифікатом на право на земельну частку серії НОМЕР_1 від 10.06.1997р., ОСОБА_4, яка проживає в АДРЕСА_1, на підставі рішення Калинівської районної державної адміністрації від 08.05.1997р. № 141, належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «ім. 24 Серпня», розміром 2,17 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Відповідно до листа Відділу у Калинівському районі міжрайонного управління у Калинівському та Липовецькому районах Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області за вих. № 0-2-0.181-55/184-18 від 22.01.2018р., вартість даної земельної частки (паю) складає 60830грн.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

За відсутності настання зазначених юридичних фактів у їх сукупності, до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай).

Відповідач позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 534, 549 ЦК Української РСР, ст.ст.12, 80, 81, 82, 200, 206, 211, 247, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Писарівської сільської ради Калинівського району Вінницької області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадщину в порядку спадкування - задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті тітки ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Саранськ Республіки Мордовія Російської Федерації.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 2,17 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП «ім. 24 Серпня», на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 10 червня 1997 року, виданого на підставі рішення Калинівської районної державної адміністрації від 08 травня 1997 року № 141, в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Саранськ Республіки Мордовія Російської Федерації.

Рішення може бути переглянуте за нововиявленими або виключними обставинами з підстав, визначених ст.423 ЦПК України, за заявою, поданою у строк, передбачений ст.424 ЦПК України, в порядку ст.425 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.

Суддя: