Справа №720/1657/16-ц
Провадження: 2/720/161/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року Новоселицький районний суд, Чернівецької області в складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Мелещук К.О.,

сторін по справі:

представників відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоселиця цивільну справу за позовом Бабчук Юрія Васильовича в інтересах Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до Новоселицької міської ради Чернівецької області, ОСОБА_5, Головне управління Держгеокадастру у Чернівецької області.

- про визнання незаконними рішення Новоселицької міської ради, договору купівлі-продажу земельної ділянки, суд, -

встановив:

Представник позивача звернувся з позовом в якому просить суд розглянути спір щодо визнання незаконним та скасувати рішення Новоселицької м/ради 27 сесії 6 скликання №27/8 від 29.12.2012 року, рішення Новоселицької м/ради 27 сесії 6 скликання №27/9 від 29.12.2012 року.

Визнати не дійсним договір купівлі продажу земельної ділянки укладений на підставі рішення Новоселицької м/ради 27 сесії 6 скликання №27/8 від 29.12.2012 року та скасувати державнук реєстрацію права на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1 у Державному реєстрі прав.

Визнати не дійсним договір купівлі продажу земельної ділянки укладений на підставі рішення Новоселицької м/ради 27 сесії 6 скликання №27/9 від 29.12.2012 року та скасувати державнук реєстрацію права на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_2 у Державному реєстрі прав.

Зобов'язати відділ Держгеокадастру скасувати у Поземельний книзі щодо земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1 та кадастровим номером НОМЕР_2.

Стягнути з ОСОБА_5 понесені судові витрати.

В обґрунтуванні заявлених позовних вимог представник посилається на те, що при проведенні інвентаризації земель по виробничому структурному підрозділу «Чернівецька дистанція колії» виявлено що за напрямком Чернівці - Окниця в адміністративних межах м. Новоселиця та смуги відведення було виявлено, що при відчуження земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_2 загальною площею 0.6688 га та земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1 загальною площею 0.4648 га на підставі рішень м/ради м. Новоселиця 27 сесії 6 скликання №27/8 та № 27/9 від 29.12.2012 року було порушено права позивача на користування земельною ділянкою яка відведена як ширина смуги та становить 3.5 м від осі колії.

Позивач обґрунтовує позов тим, що правовий статус земель залізничного транспорту визначено законом і не може бути змінений в будь-який спосіб аніж визначено законодавством. Технічними ГОСТом 9238-832 «Габарити приблежения строений и подвижного состава железніх дорог колеи 1520 (1524) визначено 3.5 метра від осі колії.

Відповідно до інвентаризаційного плану земельної ділянки сторінка НОМЕР_3 контуром НОМЕР_4 по контурній відомості ділянки НОМЕР_5 - контур НОМЕР_4 на сторінки НОМЕР_6 зазначена площа земельної ділянки залізниці відповідно до НОМЕР_7 0.026 га, перебуває у власності ОСОБА_5.

На спірній земельній ділянці розташована під'їзна колія №18 яка веде до ТзОВ «Мавекс-Ойл» ст.Новоселиця, інвентарний номер № 020125011. ведена в експлуатацію у 1963 році, яка є державною власністю і перебуває на балансі Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві, додатково суду пояснила, що документів яки би посвідчували право на користування земельною ділянкою немає у позивача та на даний час не існують інші ГОСТи які би визначали інші розмірі ширини земельної ділянки від осі колії чим ти що були затверджені у 1963 році. Тому при вирішенні даного спору необхідно виходити з розмірі 3.5 метра від осі колії.

Представник Новоселицької м/Ради позов не визнав в повному обсязі суду додатково пояснив, що позивач не надав суду належні та допустимі докази того що спірна земельна ділянка перебувала на законних правових підстав у їхньому користуванні. Вважає, що м/рада не порушила права позивача при винесенні рішення 29.12.2012 року за №27/8 та №27/9 та оформленні договорів купівлі продажу земельних ділянок.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Чернівецької області позов не визнав суду пояснив, що спірна земельна ділянка знаходиться під єдиним майновим комплексом але вона продавалась ОСОБА_5 двома ділянками, ділянкою НОМЕР_5 площею 0.4648 та ділянкою НОМЕР_8 площею 0.6688 га по середині залишилось землі міської Ради де проходить колія. Відповідно до технічної документації ширина зазначена 4.20 метра.

Представники ОСОБА_5 позовні вимоги не визнали в повному обсязі надали суду письмові заперечення на поданий позов обґрунтували заперечення тим, що у позивача відсутні належні та допустимі докази на право користування спірною земельною ділянкою. Крім того вони не надали докази того, що дана під'їзна колія перебуває у їх користуванні або власності. Представники відповідача посилаються на те, що дана під'їзна колія була побудована у 1963 році Чернівецькою облспоживспількою, разом з іншими будівлями як єдиний майновий комплекс, нею здавалась до експлуатації та перебувала у її користуванні. В послідуючому була приватизована разом з іншими будівлями та перейшла у власність відповідно до цивільно правових угод.

Наданими сторонами доказами судом встановлено, що позивач обґрунтовує факт перебування на балансі під'їзної колії інвентарною карточкою для обліку основних засобів №020121021 з якого вбачається, що земляне полотно з/д Чернівці Пів.- Мамалига від км.9 +914 до км. 59 + 550 перебуває на балансі та обліковується як основні засоби (а.с.15)..

З проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в натурі Новоселицької м/Ради для передачі у власність шляхом викупу по обслуговуванню нежитлових будівель ОСОБА_5 та з ситуаційного плану вбачається, що у місце розташування під'їзної колії земельна ділянка зазначена з правовим статусом землі міської ради шириною у 4.20 метра довжиною 133.70 метра, що поділяє земельні ділянки ОСОБА_5 на земельну ділянку загальною площею 0.4648 га за кадастровим номером НОМЕР_1 та за кадастровим номером НОМЕР_2 загальною площею 0.6688 га.

З наданих представником ОСОБА_5 копії технічної документації на прийняття до експлуатації Торгівельної - оптової бази в м. Новоселиця від 22 грудня 1966 року, від 25 листопаду 1965 року, від 20 грудня 1965 року та внутрішніх будівельних титульних списків вбачається, що під'їзна колія та всі приміщення будувалися як єдиний майновий комплекс.

На даний час територія та приміщення колишньої Торгівельної - оптової бази поділено під'їзною колією №18 яка веде до ТзОВ «Мавекс-Ойл» ст.Новоселиця, на яку претендує позивач та м/рада м. Новоселиця, ОСОБА_5 належить складські приміщення та земельні ділянки загальною площею 0.4648 га за кадастровим номером НОМЕР_1 та за кадастровим номером НОМЕР_2 загальною площею 0.6688 га. по обидві сторони під'їзної колії.

Відповідно до п.32 Інструкції нормах і порядку відведення земель залізничних доріг та використання полоси відведення Затверджена заступником Міністра сполучених шляхів СРСР Подпалий А.Ф., 30 січня 1963 року узгоджена з Держпланом СРС і Держбудом СРСР 19 січня 1963 року зазначено, що «в конторах дистанцій пути и в службах пути зданий и сооружений дорог должны постоянко храниться акты на право пользлования землей и планы утвердденной полосы отвода земли дистанцій и соответственно дорог».

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінюючи надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи, те що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності дійшов висновку, що посилання позивача на необхідність визначення ширини смуги відведення під'їзної колії у даному місці 3.5 метра від осі колії не ґрунтується на встановленні по справі обставини так і на ГОСТ 9238-83 «Габариты приблежения строений и подвижного состава железных дорог колеи 1520 (1524) мм» утвержденный Государственным стандартом ССР Государственного комітета ССР по делам строителсьства утвержден и введен в действие Постановлением Государственного комитета СССР по делам строительства от 30 июня 1983 г.?.

Оскільки з наданої як доказ в обґрунтуванні заявлених позовних вимог позивачем технічної документацію на а.с.17 вбачається ширина смуги відведення під'їзної колії у даному місці 3.5 метра від осі колії та вирахувана площа земельної ділянки у 0,0257 га на яке йде накладання земельної ділянки відповідача ОСОБА_5 не ґрунтується на вимогах ГОСТ- у з врахуванням того, що під'їзна колія та складські приміщення будувалися з розрахунком можливості під'їзду вантажного вагону як можливо найближче до рампи складського приміщення для розвантажування. П.п.2.2.7 та 2.2.8 ГОСТ- у 9238-83 «Габариты приблежения строений и подвижного состава железных дорог колеи 1520 (1524) мм» утвержденный Государственным стандартом ССР Государственного комітета ССР по делам строителсьства утвержден и введен в действие Постановлением Государственного комитета СССР по делам строительства от 30 июня 1983 г.?, допускається расстояние(2350 мм) от оси пути до линии ??оо?? в трудных условиях уменьшать до 2250 мм та до 2000 мм.

Представником позивача не надано суду план смуги відведення земель на спірній земельній ділянці де розташована під'їзна колія №18 яка веде до ТзОВ «Мавекс-Ойл» ст.Новоселиця, інвентарний номер № 020125011, яка введена в експлуатацію у 1963 році, відповідно до вимог п.32 Інструкції нормах і порядку відведення земель залізничних доріг та використання полоси відведення Затверджена заступником Міністра сполучених шляхів СРСР Подпалий А.Ф., 30 січня 1963 року узгоджена з Держпланом СРС і Держбудом СРСР 19 січня 1963 року.

Згідно з ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації підлягає 1) право власності; 2) речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону; 3) право власності на об'єкт незавершеного будівництва; 4) заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Згідно з ст..2 Закону України «Про державний земельний кадастр» Державний земельний кадастр ведеться з метою інформаційного забезпечення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб при: регулюванні земельних відносин; управлінні земельними ресурсами; організації раціонального використання та охорони земель; здійсненні землеустрою; проведенні оцінки землі; формуванні та веденні містобудівного кадастру, кадастрів інших природних ресурсів; справлянні плати за землю.

Суд, провівши системний аналіз зазначених правових норм та наданих сторонами доказів вважає, що обґрунтування позивачем свого права власності на під'їзду колію Інвентарною карткою обліку основних засобів №11, є неналежним та недопустимим доказом в розумінні вимог Закону України «Про державний земельний кадастр» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у відповідності до норм цивільного законодавства.

Представником м/ради м. Новоселиця в обґрунтуванні свого заперечення на позов подав суду витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна з якого вбачається, що виконавчий комітет м/ради м. Новоселиця 12.02.2018 року прийняв рішення про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, інженерну споруду - під'їзна колія №18 в м. Новоселиця довжиною у 664.2 м розташована по АДРЕСА_1.

Суд вважає, що спір між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» та Новоселицькою міською радою Чернівецької області, щодо прав на земельну ділянку - полосу відводу під під'їзну колію №18 в м. Новоселиця довжиною у 664.2 м розташована по АДРЕСА_1, не відноситься відповідно до ст.19 ЦПК України до юрисдикції загальних судів.

Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України, діюча на час звернення позивачем з позовом до суду зазначено, о кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, викладене з однозначністю та достовірністю доказує, що позивачем не надано суду належні та допустимі докази того, що при прийнятті рішення м/радою м. Новоселиця були порушенні права позивача а тому суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення заявлених позовних вимог.

Щодо обґрунтування позову представником позивача правовими позиціями Верховного Суду України у справах №3-305гс15 від 24 червня 2015 року, №3-46015/33/16 від 16 вересня 2015 року суд вважає, що є помилковим оскільки правовідносини та обставини які склалися у справах які розглядалися Верховним Судом України та правовідносини і обставини які існують між сторонами по даній справі є різними.

У наданих справах як зразок, зазначено, що сторона позивача надала суду як доказ План смуги відведення земель в даній справі сторона позивача не надала суду План смуги відведення земель на вимогу суду під час проведення експертизи, що слугувало підставою у неможливості проведення експертизи експертом та повернення ухвали суду без виконання.

Щодо поданої заяви представником ОСОБА_2 про застосування строку позовної давності суд приймає до уваги роз'яснення Пленуму Верховного Суду України у постанові №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» у п. 11 абзаці 3, що встановивши що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Тому суд вважає, що вона підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 76-81, 263-265, 268, 280-283,354 ЦПК України, і на підставі п.32 Інструкції нормах і порядку відведення земель залізничних доріг та використання полоси відведення Затверджена заступником Міністра сполучених шляхів СРСР Подпалий А.Ф., 30 січня 1963 року узгоджена з Держпланом СРС і Держбудом СРСР 19 січня 1963 року, ст.11,13 ЦК України, ст..2 Закону України «Про державний земельний кадастр», ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд,-

вирішив:

Відмовити у задоволенні позовних вимог Бабчук Юрія Васильовича в інтересах Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до Новоселицької міської ради Чернівецької області, ОСОБА_5, Головне управління Держгеокадастру у Чернівецької області, про визнання незаконними рішення Новоселицької міської ради, договору купівлі-продажу земельної ділянки, за недоведеністю.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький районний суд шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Судя: Вівчар Г.А.