Дата документу 28.02.2018
Справа № 320/9108/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28 лютого 2018 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області

у складі: головуючого - судді Редько О.В., при секретарі - Колесніковій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб приватного нотаріуса Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3 про визнання удаваним договору дарування житлового будинку, визнання укладеним договору купівлі-продажу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, у якому просить суд: визнати недійсним удаваний договір дарування житлового будинку від 01.03.2012 року, укладений між дарувальником ОСОБА_4 та обдарованим ОСОБА_2 житлового будинку по вул.Радянська, 65, с.Костянтинівка, Мелітопольський район, Запорізька область загальною площею 23,5 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 0,1542 га., кадастровий номер :09:010:0010, цільове призначення землі житлової громадської забудови, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3 01.03.2012 року, зареєстровано в реєстрі за №653. Визнати укладеним договір купівлі-продажу 01.03.2012 року, який був насправді укладеним між продавцем ОСОБА_4 та покупцем ОСОБА_1 житлового будинку по вул.Радянська, 65, с.Костянтинівка, Мелітопольський район, Запорізька область загальною площею 23,5 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 0,1542 га., кадастровий номер :09:010:0010, цільове призначення землі житлової громадської забудови.

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, при цьому посилається на те, що необхідні докази надані до матеріалів справи, клопотання та заяви відсутні. Не заперечує проти вирішення справи у заочному порядку.

Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про дату,час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Треті особи в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили, про дату,час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Згідно з п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» за удаваним правочином (стаття 235 ЦК України) сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна, у тому числі житлового будинку, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06 листопада 2009 року розяснено, що за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

Відповідно до ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Виходячи зі змісту статей 203, 717 ЦК України договір дарування вважається укладеним, якщо сторони мають повну уяву не лише про предмет договору, а й досягли згоди про всі його істотні умови. Договір, що встановлює обов'язок обдарованого вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування, правовою метою якого є передача власником свого майна у власність іншої особи без отримання взаємної винагороди.

Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ч.1 ст.202, ч.3 ст.203 ЦК України головним елементом угоди (правочину) є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, тому основним юридичним фактом, який підлягає встановленню судом є дійсна спрямованість волі сторін при укладенні договору дарування та з'ясування питання про те, чи не укладена ця угода з метою приховати іншу угоду та яку саме.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» (п. 19), обставини, щодо яких помилялася сторона правочину (стаття 229 ЦК), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст.216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

01.03.2012 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був підписаний договір дарування житлового будинку по вул. Радянська, 65, с.Костянтинівка, Мелітопольський район, Запорізька область.

Відповідно до вказаного договору від дарувальника - ОСОБА_4 переходить право власності до обдарованого - ОСОБА_2 на житловий будинок по вул. Радянська, 65, с. Костянтинівка, Мелітопольський район, Запорізька область загальною площею 23,5 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 0,1542 га., кадастровий номер :09:010:0010, цільове призначення землі житлової громадської забудови право користування якої переходить до обдарованого у звязку із переходом до нього права власності на житловий будинок.

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок по вул. Радянська, 65, с. Костянтинівка, Мелітопольський район житловий будинок глинобитний, житловою площею 10,1 кв.м., зазначений літерою «А-1» та господарські та побутові будівлі та споруди: сарай «Г-1», огорожа, позначена на плані «2».

Домовленість сторін договору була направлена не на дарування, а на купівлю-продаж будинку, оскільки була встановлена істотна умова договору купівлі-продажу - ціна об'єкта за яку відбувся продаж у розмірі 5500 доларів США, що відповідно встановленого валютного курсу Національним Банком України від 01 лютого 2012 року: за 1 долар США - 7.9897 грн. становить суму у розмірі 43 943, 35 грн., яка є ціною позову.

Покупцем житлового будинку був позивач - ОСОБА_1, а не обдарований - ОСОБА_2. Розрахунки відбувалися саме позивачем, як з ОСОБА_4 та із нотаріусом. Позивач є приватним підприємцем, має дохід. Натомість ОСОБА_2, ніде не працює, доходів не має.

На початку 2012 року позивач знайшов оголошення в газеті «МВ» про продаж житлового буднику по вул. Раянській, 65, у селі Костянтинівка, декілька разів зустрічався із ОСОБА_4 та її дочкою, вирішуючи питання вартості житлового буднику, оформлення документів, посвідчення угоди. ОСОБА_4 та її дочка ніколи не мали на меті дарувати житловий будинок невідомому чоловіку. Крім того, розрахунки між позивачем та ОСОБА_4 відбувався при свідках та у присутності дочки ОСОБА_4, яка перераховувала власноручно гроші.

Не настали б наслідки переходу права власності на житловий будинок, якщо б позивачем не був виконаний обовязок по сплаті коштів за купівлі-продаж будинку, а отже, у відчужувача не настало б обовязку передадати право власності набувачу. Отже, правочин не відбувся б, якщо в дійсності позивач та ОСОБА_5 не виконали б реальні обовязки по договору, який насправді був купівлею продажем житлового будинку.

Отже, укладений договір дарування є удаваним, та фактично між сторонами був укладений договір купівлі-продажу, про що можуть свідчити показання свідків, очевидців.

Дарувальник отримавши гроші до підписання договору, із тією умовою, що підписавши договір дарування відповідачка не буде сплачувати витрати на складання та посвідчення договору (п.17 Договору Дарування), податки та обовязкові збори ОСОБА_4 досягла своєї особистої користі, підписала договір дарування у нотаріуса, а не договір купівлі-продажу, в свою чергу ОСОБА_1 досяг своєї користі вклав гроші без згоди дружини у нерухоме майно, приховав те, що саме він є власником, а ОСОБА_2 досяг своєї користі отримав право проживати в будинку, володіти, користуватися ним, а не розпоряджатися ним. Отже, дії сторін були направлені на досягнення інших правових наслідків і приховують іншу волю учасників угоди.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб приватного нотаріуса Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3 про визнання удаваним договору дарування житлового будинку, визнання укладеним договору купівлі-продажу законні а обгнрунтовані, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,81,89,133,141,263,265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 202-203, 215, 655, 717 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третіх осіб приватного нотаріуса Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3 про визнання удаваним договору дарування житлового будинку, визнання укладеним договору купівлі-продажу - задовольнити повністю.

Визнати недійсним удаваний договір дарування житлового будинку від 01.03.2012 року, укладений між дарувальником ОСОБА_4 та обдарованим ОСОБА_2 житлового будинку по вул.Радянська, 65, с.Костянтинівка, Мелітопольський район, Запорізька область загальною площею 23,5 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 0,1542 га., кадастровий номер :09:010:0010, цільове призначення землі житлової громадської забудови, посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3 01.03.2012 року, зареєстровано в реєстрі за №653.

Визнати укладеним договір купівлі-продажу 01.03.2012 року, який був насправді укладеним між продавцем ОСОБА_4 та покупцем ОСОБА_1 житлового будинку по вул.Радянська, 65, с.Костянтинівка, Мелітопольський район, Запорізька область загальною площею 23,5 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 0,1542 га., кадастровий номер :09:010:0010, цільове призначення землі житлової громадської забудови.

Заочне рішення може бути переглянуте Мелітопольським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

В звязку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання рішення суду підписано без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05 березня 2018 року.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду ОСОБА_6