ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2018 року

м.Суми

Справа №577/4071/17

Номер провадження 22-ц/788/162/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач - Конотопське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області;

відповідач - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, забезпеченої Конотопським міськрайонним судом Сумської області, у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 листопада 2017 року в складі судді Кравченка В.О., ухвалене у м. Конотопі, повний текст якого складений 01 грудня 2017 року,

в с т а н о в и в :

02 жовтня 2017 року Конотопське ОУПФ України Сумської області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії у розмірі 203788,51 грн.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що з 06 листопада 2007 року ОСОБА_1, який зареєстрований в АДРЕСА_1, перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію за віком відповідно до положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При оформленні пенсії ОСОБА_1 надав недостовірну інформацію, а саме приховав відомості щодо отримання ним пенсії за вислугою років в Російській Федерації, в зв'язку з чим йому безпідставно була призначена та виплачувалась пенсія за віком, яку відповідач добровільно не повертає.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 листопада 2017 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь Конотопського ОУПФ України Сумської області 203788 грн. 51 коп. надмірно виплаченої пенсії. Стягнуто зі ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2037 грн. 88 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права, недотримання норм матеріального права, незаконність та необґрунтованість рішення суду, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

При цьому доводить, що в його діях відсутнє зловживання (недобросовісність), яке призвело до надмірної виплати сум пенсії. Вважає, що надмірно виплачені суми пенсій є наслідком невиконання посадовими особами територіального органу ПФУ своїх повноважень.

Конотопське ОУПФ України Сумської області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначало, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

ОСОБА_1 подав до суду відповідь на відзив, в якій не погодився з доводами позивача, викладеними в відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 частини першої розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, також визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, відповідача ОСОБА_1, який підтримав доводи апеляційної скарги, представника Конотопського ОУПФ України Сумської області - Скляр О.М., яка проти скарги заперечувала, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 06 листопада 2007 року до Управління Пенсійного фонду України в м. Конотоп із заявою про призначення пенсії за віком звернувся ОСОБА_1, у якій зазначив, що пенсія на іншій підставі або від іншого відомства йому не призначалась (а.с. 3). Про це він також вказав і у письмових поясненнях (а.с. 4). Проте, на підставі повідомлень Пенсійного фонду Російської Федерації по Брянській області від 05 травня 2017 року та консульського відділу посольства України в Російській Федерації від 13 червня 2017 року (а.с. 5-6) встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером МВС Російської Федерації та з 24 червня 1983 року по теперішній час отримує пенсію за вислугу років, перебуваючи на обліку в управлінні Пенсійного фонду РФ в Радянському районі міського округу міста Брянськ, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2. З урахуванням отриманих відомостей та небажання відповідача добровільно повернути надміру виплачені кошти Конотопським ОУПФУ прийнято рішення № 330 від 12 липня 2017 року про утримання надміру виплачених сум пенсії за період з 06 листопада 2007 року по 30 червня 2017 року в розмірі 203788,51 грн., яке 18 липня 2017 року направлено ОСОБА_1 для відома та добровільного виконання (а.с. 8-9).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог та стягуючи з відповідача надмірно виплачену пенсію, суд першої інстанції виходив з того, що при зверненні до Конотопського ОУПФУ для оформлення пенсії ОСОБА_1 приховав відомості про отримання ним пенсії за вислугою років в Російській Федерації.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалене правильне по суті рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла станом на день призначення відповідачу пенсії (06 листопада 2007 року), особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Згідно зі ст. ст. 1, 6, 7 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, підписаної, зокрема державами Україною та Російською Федерацією - пенсійне забезпечення громадян держав-учасників Угоди здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають, призначення пенсій проводиться за місцем їх мешкання, при переселенні в межах держав-учасниць Угоди виплата пенсій за останнім місцем проживання припиняється, якщо пенсія того ж виду передбачена законодавством держави за новим місцем проживання.

За інформацією відділення пенсійного фонду Російської Федерації (ОПФР по Брянській області) від 05 травня 2017 року № 14/2680 та консультського відділу Посольства України в Російській Федерації від 13 червня 2017 року № 6111/71-540-5351, ОСОБА_1 є пенсіонером МВС Російської Федерації та з 24 червня 1983 року по теперішній час отримує пенсію за вислугу років, перебуваючи на обліку в управлінні Пенсійного фонду РФ в Радянському районі міського округу міста Брянськ, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 5-6).

Після переселення на територію України, ОСОБА_1 звернуся до Управління Пенсійного фонду України в м. Конотоп із заявою про призначення іншого виду пенсії - пенсії за віком. При цьому, в своїй заяві від 06 листопада 2017 року він зазначив, що пенсія на іншій підставі або від іншого відомства йому не призначалась (а.с. 3). Про те, що в Російській Федерації пенсії не отримує, відповідач також вказав у своїх власноручних письмових поясненнях від 06 листопад 2007 року начальнику УПФУ м. Конотоп (а.с. 4).

Судом першої інстанції в судовому засіданні була оглянута пенсійна справа ОСОБА_1 та встановлено, що при оформленні пенсії відповідачем до Управління Пенсійного фонду України в м. Конотоп була надана ксерокопія трудової книжки, яка не містить штампу «пенсия назначена».

З оглянутого в судовому засіданні суду першої інстанції оригіналу трудової книжки вбачається, що в трудовій книжці стоїть штамп Управління ПФУ в м. Конотоп «пенсія призначена» 29.11.2007 року.

Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Статтею 1215 ЦК України передбачено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Оскільки, судом першої інстанції достовірно встановлено та не спростовано відповідачем, що звертаючись з заявою про призначення пенсії, він діяв недобросовісно, а саме надав недостовірну інформацію та приховав факт отримання пенсії на території Російської Федерації, що призвело до безпідставного отримання пенсійних виплат, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність стягнення з нього суми надмірно виплаченої пенсії.

Доводи апеляційної скарги про те, що посадові особи Управління ПФУ перед призначенням пенсії зобов'язані були перевірити надані ним документи, висновків суду не спростовують, оскільки не свідчать про добросовісність відповідача.

Посилання ОСОБА_1 на те, що на першій сторінці його трудової книжки був штамп «пенсия назначена» та відповідальній особі ПФУ було достеменно відомо про отримання ним пенсії за вислугу років, були предметом розгляду в суді першої інстанції та обґрунтовано ним спростовані.

У пенсійній справі ОСОБА_1, яка була оглянута як судом першої інстанції, так і апеляційним судом, мається ксерокопія наданої ним трудової книжки, яка не містить штампу «пенсия назначена» (а.с. 8). А у наданому відповідачем для огляду оригіналі трудової книжки стоїть штамп Управління ПФУ в м. Конотоп «пенсія призначена» 29.11.2007 року (а. 15). Крім того, звертаючись із заявою до Управління Пенсійного фонду України в м. Конотоп із заявою про призначення пенсії за віком, ОСОБА_1 зазначив, що пенсія на іншій підставі або від іншого відомства йому не призначалась (а.с. 4 пенсійної справи). Про це він також вказав і у письмових поясненнях начальнику УПФУ м. Конотоп (а.с. 22 пенсійної справи).

Отже, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що на момент призначення Управлінням ПФУ в м. Конотоп відповідачу пенсії за віком, у його трудовій книжці були відсутні дані про призначення пенсії, а він діяв недобросовісно, не повідомивши про отримання пенсії за вислугу років на території Російської Федерації, що призвело до безпідставного отримання пенсійних виплат.

За таких обставин, оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384, 390 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: О.Ю. Кононенко

О.І. Собина

С.С. Ткачук