Справа № 202/1010/17
Пров. № 2/202/136/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 березня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: - ОСОБА_1,

при секретарі: - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з цим позовом до відповідача та, уточнивши позовні вимоги, зазначила, що 11.06.2016 року, близько 20:40 години, на вулиці Байкальській, в районі перехрестя із вулицею Кузбаською в місті Дніпрі водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем БМВ 528, державний номер НОМЕР_1, виконуючи маневр обгону на перехресті, скоїв зіткнення з автомобілем Міцубісі, державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5, який виконував маневр повороту ліворуч. Після зіткнення автомобіль БМВ 528 продовжив рух та скоїв наїзд на гараж будинку № 2 по вулиці Кузбаській в місті Дніпрі, тим самим порушивши вимоги п. 14.6-а Правил дорожнього руху. Внаслідок ДТП транспортні засоби та гараж отримали механічні пошкодження.

Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.08.2016 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. Постановою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.08.2016 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 09.09.2016 року, провадження у справі про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Позивач також зазначила, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.06.2016 року належить домоволодіння № 2 по вулиці Кузбаській в місті Дніпрі, в яке входить гараж літ. ОСОБА_6 на цей гараж скоїв наїзд ОСОБА_4, завдавши їй матеріальної шкоди.

Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 724/09-16 від 11.11.2016 року судового експерта ОСОБА_7 розмір матеріальної шкоди, завданої їй, позивачеві, пошкодженням гаражу, становить 8781,00 грн.

Позивач зазначила, що страховиком відповідача 25.10.2016 року їй було частково відшкодовано завдану шкоду у розмірі 2295,00 грн. Різниця між завданою шкодою і сумою відшкодування складає 6 486,00 грн.

У зв'язку з викладеним позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь на відшкодування матеріальної шкоди 6 486,00 грн., витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 2 202,00 грн. та судові витрати у справі у розмірі 640,00 грн.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_8 підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Представник відповідача, ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечував проти позову, зазначаючи, що ОСОБА_4 не заперечує факт зіткнення автомобіля БМВ-528 під його керуванням із гаражем позивача, однак не погоджується із розміром завданих матеріальних збитків. Представник відповідача зазначив, що наданий позивачем на підтвердження розміру завданої матеріальної шкоди висновок експертного дослідження є неповним і суперечливим і не може бути покладений в основу визначення суми матеріальної шкоди. Так, експерт ОСОБА_7 указує, що заява на проведення технічного дослідження пошкодженого гаражу надійшла 30.09.2016 року, а в розділі 2 Дослідження зазначається, що воно проводилося 03.09.2016 року, тобто за 27 днів до надходження заяви ОСОБА_3 Не згодний представник відповідача і з тим, що експерт проводив розрахунок заподіяної шкоди не на дату пошкодження гаражу, а на 12.11.2016 року. В експертному дослідження експерт ОСОБА_7 не посилається на конкретні норми і положення нормативних актів, а дає лише їх повну назву. Крім того, експерт посилається на нормативний акт, що встановлює вимоги порядку визначення технічного стану житлових будинків при плануванні та проектуванні ремонту, реконструкції та технічної інвентаризації, тоді як дослідженню підлягав гараж, що не відноситься до житлового приміщення. Оспорює представник відповідача і використання експертом ОСОБА_7 програмного комплексу АВК при здійсненні експертного дослідження, оскільки розробником , тобто власником , цієї програми на дату використання є ТОВ «НПФ «АВК Созидатель», ОСОБА_7 ніколи не отримував ліцензію на встановлення і послуги інформаційно-консультативного обслуговування з питань автоматичного визначення вартості будівельних робіт при застосуванні програмного комплексу АВК-5. Представник відповідача зауважує на незрозумілість застосування експертом ОСОБА_7 фізичного зносу матеріалів, визначеного візуальним оглядом, саме у розмірі 20%. Представник відповідача, як на правильність визначення розміру матеріальної шкоди, посилається на висновок незалежного оцінщика ОСОБА_10, яким було встановлено матеріальна шкода, заподіяна пошкодженням гаражу, у розмірі 2753,98 грн. Також представник відповідача зазначив, що вимоги позивача щодо відшкодування їй вартості проведеного експертного дослідження задоволенню не підлягають, оскільки експертом у акті здачі-приймання висновку зазначено, що ним була проведена проста експертиза, а ціна експертизи (дослідження) визначена на підставі вартості однієї експертогодини відповідно до «Інструкції про порядок і розміри компенсації (відшкодування) витрат та виплати винагороди особам, що викликаються до органів досудового розслідування, прокуратури, суду або до органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення, та виплати державним спеціалізованим установам судової експертизи за виконання їх працівниками функцій експертів і спеціалістів», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 710 від 01.07.1996 року. Однак вказана інструкція не визначає ціну проведення експертного дослідження для цивільного процесу, а тому експерт ОСОБА_7 при визначенні вартості проведення експертного дослідження необґрунтовано посилається на нормативний документ, який не має ніякого відношення до виконаної ним роботи при оцінці вартості завданої шкоди від пошкодження гаражу. Крім того, відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 417/5 «Про встановлення нормативної вартості однієї експертогодини у 2016 році» з урахуванням індексу споживчих цін за 2015 рік нормативна вартість однієї експертогодини простої експертизи у 2016 році становила 88,1 грн. У зв'язку з викладеним, представник відповідача просив суд відмовити позивачеві у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник третьої особи, ТДВ «СК «Кредо» в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду письмові пояснення, в яких зазначив, що відповідно до Звіту № 28-2-07/16у від 28.07.2016 року вартість відновлювального ремонту гаражу позивача складає 2295,00 грн. без ПДВ. Зазначена сума страхового відшкодування була виплачена страховиком позивачеві. Представник третьої особи зазначив, що страховою компанією було повністю виконано свої зобовязання за полісом № АІ/6314221 від 10.07.2015 року обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а оскільки розмір фактично завданої матеріальної шкоди перевищує суму виплаченого страхового відшкодування, різницю повинен відшкодувати позивачеві заподіювач шкоди, тобто відповідач. У звязку з викладеним представник третьої особи просив суд задовольнити позов (а.с. 160-163, т. 1).

Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.06.2016 року, близько 20:40 години, на вулиці Байкальській, в районі перехрестя із вулицею Кузбаською в місті Дніпрі, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля БМВ-528, державний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4, відповідача у справі, який, виконуючи маневр обгону на перехресті, скоїв зіткнення з автомобілем Міцубісі, державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5, який виконував маневр повороту ліворуч. Після зіткнення автомобіль БМВ-528 продовжив рух та скоїв зіткнення із гаражем будинку № 2 по вулиці Кузбаській в місті Дніпрі. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі та гараж отримали механічні пошкодження.

Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.08.2016 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП (а.с. 18, т. 1).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 06.06.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_11 за реєстровим № 601, позивач є власником домоволодіння за адресою: м. Дніпро, вул.. Кузбаська, буд. 2 (а.с. 9, т. 1).

Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 724/09-16 від 11.11.2016 року судового експерта ОСОБА_7 розмір матеріальної шкоди, завданої позивачеві пошкодженням гаражу, становить 8781,00 грн. (а.с. 23-26, т. 1).

Вартість проведеного експертного дослідження склала 2 202,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 724 від 11.11.2016 року та актом № 724/01 здачі-приймання висновку № 720/11-16 від 30.09.2016 року (а.с. 21, 22, т 1).

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля БМВ-528, державний номер НОМЕР_1, на час скоєння ДТП, була застрахована у ТДВ «СК «Кредо» відповідно до полісу № АІ/6314221 від 11.07.2015 року (а.с. 166, т. 1).

Відповідно до наданої позивачем копії платіжного доручення № G1025SE7ZR 25.10.2016 року ТДВ «СК «Кредо» виплатило позивачеві страхове відшкодування у розмірі 2295,00 грн. (а.с. 71, т. 1).

Відповідно до вимог частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини другої ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з частиною п*ятою цієї статті особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

У пункті другому постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди розяснено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємоповязаними, сукупними діями, або діяли з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. У такому ж порядку відповідають володільці джерел підвищеної небезпеки за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам (п.3 Постанови).

Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що в результаті винних дій відповідача ОСОБА_4 заподіяна матеріальна шкода ОСОБА_3, розмір якої становить 8781,00 гривень. З урахуванням того, що страховою компанією виплачено позивачеві страхове відшкодування у розмірі 2295,0 грн., на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 6 486,00 гривень.

Суд критично ставиться до заперечень представника відповідача проти позову зважаючи на те, що експертний висновок ОСОБА_7 є неповним, суперечливим і не може використовуватися як доказ у доведені розміру заподіяної позивачеві матеріальної шкоди, з огляду на наступне.

В судовому засіданні був допитаний експерт ОСОБА_7, який підтвердив правильність свого експертного дослідження від 11.11.2016 року, указавши, що у розділі 2 Дослідження ним допущена описка щодо дати дослідження об*єкту, що фактично відбувалося 30.08.2016 року. Також експерт ОСОБА_7 указав, що дослідження проводилося за допомогою програмного комплексу АВК-5. Розробник АВК «Созидатель» уклав договір з ТОВ «Регіональне судово-експертне бюро» на використання цього програмного забезпечення, про що надав копію відповідної ліцензії ( а.с.14 т.2). На одному з двох наданих АВК «Созидатель» комп*ютерах працює він як експерт. Вартість ремонтних робіт, вартість експертного дослідження проводить сам програмний комплекс, він лише вводить вихідні дані. Під час дослідження пошкодженого гаражу було встановлено, що він збудований з білої цегли і саме такі дані вводилися ним до програмного забезпечення. Розмір фізичного зносу гаражу у 20% він визначив візуально як експерт, який має необхідні знання і досвід роботи 10 років.

З огляду на зазначене, у суду немає підстав вважати висновок експерта ОСОБА_7 неясним чи суперечливим, а допущена ним описка у даті не впливає на сам висновок щодо розміру заподіяної шкоди.

Суд також критично ставиться до зауваження представника відповідача, щодо вірного розміру матеріальної шкоди,заподіяної позивачеві пошкодженням гаражу у розмірі 2753,98 грн. відповідно до висновку незалежного оцінщика ОСОБА_12 (а.с. 198-208), оскільки даний висновок проведений останнім по наданим документам, фотознімкам, без фактичного безпосереднього дослідження об*єкта.

Не приймає суд до уваги доводи представника з того приводу, що розмір заподіяної шкоди визначений на 11.11.2016 року, а не на час заподіяння цієї шкоди 11.06.2016 року. Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаться відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з вимогами статей 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахування зазначеного, суд вважає, що позивачем доведено розмір заподіяної їй пошкодженням гаражу матеріальної шкоди, а надані ОСОБА_3 докази, які суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, є належними та допустимими.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 в повному обсязі, суд відповідно до статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн. та витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 2 202,00 грн.

Керуючись ст.ст. 4,5,10,81,141,259,263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_3, який проживає : ІНФОРМАЦІЯ_2, корп..7 кв.85 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_4, яка проживає 6 м. Дніпро, вул.. Кузбаська, буд. 2, на відшкодування матеріальної шкоди 6 486 (шість тисяч чотириста вісімдесят шість) грн., та витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 2 202 (дві тисячі двісті дві) грн. 00 коп., а разом 8 688 ( вісім тисяч шістсот вісімдесят вісім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_3, який проживає : ІНФОРМАЦІЯ_2, корп..7 кв.85 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_4, яка проживає 6 м. Дніпро, вул.. Кузбаська, буд. 2,судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя - Бєльченко Л.А.