АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1074/18 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: Спори, що виникають із житлових правовідносин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого: судді Піддубного Р.М.,

суддів: Котелевець А.В., Швецової Л.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу № 638/18311/17 за позовом Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «А-1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, з апеляційною скаргою Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «А-1» на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 05 грудня 2017 року(суддя Шишкін О.В.), -

встановив:

У листопаді 2017 року Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «А-1» (надалі ОСББ «А-1») звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути зі ОСОБА_1 7 546 гривень заборгованості з оплати послуг утримання прибудинкової території (плати за розміщення автомобілів).

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 05 грудня 2017 року позов ОСББ «А-1» повернуто на підставі п.6 ч.3 ст.121 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСББ «А-1», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просило ухвалу скасувати, направити справу для продовження розгляду та вирішення питання про прийняття справи до розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування скарги зазначило, що ОСББ не є виробником та виконавцем житлово-комунальних послуг, предметом позову є стягнення внесків за послуги, які не є житлово-комунальними, а тому відсутні підстави для повернення позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суддя виходив з того, що позовну заяву про щодо стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг подано ОСББ «А-1» без дотримання вимог, передбачених ч. 3 ст. 118 ЦПК України та позивачем не було додано до позовної заяви копії ухвали про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом, що відповідно до п.6 ч.3 ст. 121 ЦПК України є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Проте погодитись з таким висновком не можна з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно з ч. 3 ст. 118 ЦПК України позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

За приписами ч. 6 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви, що подається у випадках, визначених частиною третьою статті 118 цього Кодексу, мають бути додані копії ухвали про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або ухвали про скасування судового наказу.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об'єднань співвласників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов'язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» № 2866-III від 29.11.2001 року (далі Закон № 2866-III).

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону № 2866-III основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об'єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних із діяльністю об'єднання.

За змістом ст. 10 Закону № 2866-III вищим органом управління об'єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об'єднання та річного звіту; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.

У разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об'єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (ч. 6 ст. 13 Закону № 2866-III).

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону № 2866-III для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об'єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.

Відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов'язків власників квартир як співвласників багатоквартирного будинку, регулюються також Законом України № 417-VIII від 14.05.2015 року «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі - Закон № 417-VIII).

Статтею 7 Закону № 417-VIII визначено обов'язки співвласників багатоквартирного будинку, зокрема, співвласники зобов'язані виконувати рішення зборів співвласників та своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг врегульовано «Про житлово-комунальні послуги» Законом України № 2189-VIII від 09 листопада 2017 року (надалі Закон України № 2189-VIII).

Відповідно до ст. 1 Закону України № 2189-VIII житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; виконавець комунальної послуги - субєкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору, а виробник - субєкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги.

Як убачається із матеріалів справи, предметом заявленого ОСББ «А-1» позову є вимога про стягнення з відповідача внесків за розміщення на прибудинковій території автомобілів, затверджених рішенням загальних зборів членів ОСББ.

Оскільки ОСББ не є виробником та/або виконавцем житлово-комунальних послуг, визначених положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність передбачених п.6 ч.3 ст. 121 ЦПК України підстав для повернення позовної заяви «ОСББ-1» про стягнення внесків за розміщення автомобілів.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справи і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин апеляційна скарга ОСББ «А-1» підлягає задоволенню, а ухвала суду про повернення позовної заяви скасуванню, з направленням справи для продовження її розгляду до того ж суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 374, 379, 382 384 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «А-1» задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 05 грудня 2017 року скасувати.

Цивільну справу за позовом Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «А-1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостінаправити для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 03 березня 2018 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

ОСОБА_2