Справа № 301/285/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" березня 2018 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. На утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно рішення Іршавського районного суду від 31.10.2017 року з відповідача щомісяця стягуються аліменти в сумі 1000 грн. В жовтні 2017 року відповідач залишив сімю і переїхав на постійне проживання в м. Виноградів. Діти проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно кошти на утримання сина ОСОБА_5 не надає, хоча за станом здоровя спроможний працювати і отримувати дохід. Постійного місця роботи він не має, виїжджає на заробітки, має мінливий, але стабільний і достатньо високий заробіток. Відповідач не цікавиться умовами проживання дитини, забезпеченням для нього необхідних продуктів харчування, одягу тощо для нормального життя, розвитку та виховання. Стан здоровя сина ОСОБА_5 є задовільним.

Просила зобовязати відповідача до сплати аліментів на її користь на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 грн. щомісяця до досягнення ним повноліття та аліменти на утримання позивачки у розмірі по 1000 грн. щомісяця до досягнення сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, трирічного віку.

Відповідачем подано до суду відзив на позов, в якому позовні вимоги він визнав частково у розмірі по 746 грн. на дитину та по 500 грн. на утримання позивачки. Зазначив, що позивачкою, серед іншого, не вказано куди саме він виїжджає на заробітки та розмір отримуваних ним доходів. До останнього часу вони з дітьми проживали разом і всі зароблені кошти відповідач віддавав позивачці і належним чином утримував дітей. Зараз, змінивши місце проживання, він не має постійного місця роботи, майна чи особистого житла, тому не в змозі в повній мірі позовні вимоги, тим більше, що він вже сплачує аліменти на утримання другог о сина в сумі по 1000 грн., що не заперечує і позивачка.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала заяву, в якій позов підтримала, просила такий задовольнити у повному обсязі, а справу розглянути в її відсутність (а.с. 29, 36).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, подав письмовий відзив на позов (а.с. 30-33).

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Одним iз способiв такого утримання дитини є сплата алiментiв тим з батьків, хто проживає окремо вiд дитини, на користь того з батькiв, хто проживає разом з дитиною.

Згідно ст.180 та ст.181 ч.3 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Позивачка відповідно до ч.1 ст.184 СК Українипросить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі.

Сторони мають двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з позивачкою (а.с.6,7).

Рішенням Іршавського районного суду від 31.10.2017 року присуджено до стягнення з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі по 1000 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення до суду 09.10.2017 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.9).

Шлюб між сторонами не розірвано, однак, вони проживають окремо, що підтверджується актом обстеження факту проживання від 01.02.2018 року (а.с.10).

Позивачка посилається на те, що відповідач спроможний сплачувати аліменти як на утримання дитини, так і на її утримання, але відповідних доказів та відомостей про розмір доходів відповідача суду не надала.

Відповідачем у відзиві на позов зазначено, що він не має постійного місця роботи, майна чи особистого житла, він вже сплачує аліменти на утримання старшого сина в сумі по 1000 грн., тому не зможе сплачувати аліменти на утриманні молодшого сина у розмірі по 2000 грн. та на утримання дружини у розмірі по 1000 грн. щомісяця. Згоден на сплату аліментів на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 50% прожиткого мінімуму, а на утримання дружини у розмірі по 500 грн. щомісяця.

При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України враховує, що відповідач є працездатним, має можливість працювати і отримувати дохід, однак, не має постійного місця роботи та стабільних доходів, сплачує аліменти на утримання старшого сина у розмірі по 1000 грн. щомісяця.

Суд також враховує положення ст.141 та ч.2 ст.182 СК України стосовно рівності прав та обов'язків батьків, у тому числі, щодо утримання дитини, щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Визначаючи розмір аліментів, суд також враховує, що на даний час єдиним джерелом доходів позивачки є державна матеріальна допомога на дитину щомісяця, влаштуватися на роботу вона не може, оскільки доглядає за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_2, дитина проживає з матірю, тому обовязки по утриманню дитини переважно лежать на позивачці.

Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги задовольнити частково та зобовязати відповідача до сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісяця з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, а на утримання позивачки у розмірі по 500 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення до суду 14.02.2018 року до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, трьох років, а саме: до 11 січня 2021 року включно.

Відповідно до ч.2 ст.184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць.

Оскільки відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачку звільнено від сплати судового збору, суд вважає, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, стягнути такий з відповідача в сумі 1409,60 грн., тобто по 704,80 грн. за кожну позовну вимогу

Керуючись ст.ст. 79, 84, 180, 181-182, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 77-81, 89, 141 ч.6, 223 ч.1, 247 ч.2, 263-265, 352, 430 ч.1 п.1 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, до сплати аліментів на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_6 «а», Іршавського району, Закарпатської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, в твердій грошовій сумі по 1000 (одна тисяча) грн. щомісяця, починаючи з 14 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Зобовязати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, до сплати аліментів на утримання дружини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_6 «а», Іршавського району, Закарпатської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, у твердій грошовій сумі по 500 (пятсот) грн. щомісяця, починаючи з 14 лютого 2018 року і до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, трьох років, а саме: до 11 січня 2021 року включно.

Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 1409 (одна тисяча чотириста девять) грн. 60 коп. судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області. При цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 16 березня 2018 року.

Головуюча : М. О. Пітерських