Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/676/17
Провадження № 2/391/21/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2018р. селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Червонописького В.С.,

за участі секретаря судового засідання Степанової Л.Г.,

представника позивача ОСОБА_1Д.(довіреність від 27.10.2016),

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зобовязання відповідача до виконання мирової угоди та стягнення боргу, інфляційних втрат та відсотків за мировою угодою, -

I. Позивач звернувся з позовом до відповідача з вимогою про стягнення заборгованості за мировою угодою від 09.06.2004, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість у розмірі 10000,00 грн, інфляційні витрати в сумі 37037,60 грн., 3% річних у розмірі 3766,85 грн, та судові витрати, що складаються з судового збору (1108,00 грн) та витрат на правову допомогу.

Представник позивача ОСОБА_1 подав суду письмову заяву, в якій позов підтримав та просить його задовольнити у повному обсязі. Розгляд справи просить провести у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав до суду відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні позову, обґрунтувавши це тим, що позивач добровільно ухилявся від отримання коштів визначених за мировою угодою, а тому відсутні підстави в задоволення позовних вимог в частині стягнення інфляційних витрат та відсотків, просить застосувати позовну давність і відмовити в задоволенні позову, розглядати справу у його відсутність.

Так в п. 9 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції 15 грудня 2017 року зазначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ІІ. Ухвалою суду від 17.10.2017 суддею Мумигою І.М. відкрито провадження по справі. 22.11.2017 відповідач ОСОБА_2 заявив відвід судді. Ухвалою судді Мумиги І.М. 22.12.2017 задоволено відвід. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи справу поділено на суддю Червонописького В.С. 26.12.2017 суддею Червонопиським В.С. справу прийнято до свого провадження. В звязку з набранням чинного нового Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК України) судом постановлено ухвалу від 17.01.2018 підготовчого судового засідання. Засідання призначено на 06.02.2018.Позивач надав попередній розрахунок судових витрат, відповідачем надано відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 06.02.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду 06.03.2018. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, будь яких інших клопотань від учасників справи не надходило.

Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

IV. Судом встановлено, що 09 червня 2004 року ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 затверджено мирову угоду. За умовами затвердженої мирової угоди ОСОБА_2 зобовязується в строк до 15 березні 2005 року виплатити грошові кошти в сумі 13 000 грн. ОСОБА_3 за отриману у власність належну їй 1/2 частку житлового будинку з господарсько - побутовими будівлями під номером 17 (сімнадцять), що знаходиться по вул. Молодіжна в смт.Компаніївка, Кіровоградської області.

Оскільки відповідач вчасно грошові кошти за умовами мирової угоди позивачу не повернув, остання звернулася до суду з позовом про спонукання до виконання умови мирової угоди.

Рішенням Компаніївського районного суду від 25.02.2008 позовні вимоги ОСОБА_3 про спонукання до виконання умови мирової угоди задоволені. Рішення набрало законної сили.

Однак, відповідач умови мирової угоди не виконав і кошти позивачу за умовами мирової угоди не повернув в повному обсязі, сплатив лише 3000,00 грн.

Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Мирова угода - це письмова домовленість сторін судового процесу, що укладається з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і стосується прав та обов'язків сторін і предмету позову.

Таким чином, мирова угода за своєю правовою природою є договором, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах, погоджених сторонами.

Згідно статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як визначено статтею 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк.

Згідно частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що в порушення умов мирової угоди та вимог статей 526,527,530 ЦК України, ОСОБА_2М взяті на себе за мировою угодою зобов'язання належним чином не виконав і кошти у сумі 10 000 грн. позивачу не повернув.

Відповідач заявив письмове клопотання, про застосування до правовідносин з позивачем строків позовної давності.

Надаючи оцінку можливості застосування строків позовної давності до даних правовідносин, суд бере до уваги наступне. Як вбачається з поданих сторонами документів (а.с.29-37), між сторонами, через невиконання відповідачем свого зобовязання по мировій угоді, протягом 2008-2017 років тривали різні судові спори. Зокрема, позивач звертався до суду спонукання до виконання мирової угоди (справа 2-61/2008), про розірвання мирової угоди (у задоволенні позові відмовлено справа № 391/60/13-ц), про визнання угоди недійсною та скасування ухвали про затвердження мирової угоди (справа № 391/246/15-ц). Відповідач звертався до суду до відповідача з позовом про визнання недійсним договору дарування (справа № 391/816/16-ц).

Тобто, протягом часу з 2008 року між сторонами тривають спори з різними підставами та предметом спорів, однак через невиконані зобовязання відповідачем. Крім того, як вбачається з текстів судових рішень у вказаних справах, сторонам надавався час для примирення, відповідач визнавав існування боргу перед позивачем, однак таких домовленостей не досягнуто. Враховуючи вище зазначені обставини, суд приходить до висновку, що позивачем строків позовної давності не пропущено, а тому з даної підстави суд не може відмовити у задоволенні позову.

Згідно наданих позивачем розрахунків, станом на час звернення з позовом до суду, заборгованості відповідача за мировою угодою становить 10 000 грн за отриману у власність належну їй 1/2 частку житлового будинку з господарсько - побутовими будівлями під номером 17 (сімнадцять), що знаходиться по вул. Молодіжна в смт.Компаніївка, Кіровоградської області, на яку нараховано інфляційні втрати в сумі 37037,60 грн., та 3% річних у сумі 3766,85 грн.

Оскільки розрахунок заборгованості проведений позивачем відповідно до вимог чинного законодавства та умов укладеної між сторонами мирової угоди, вказаний розрахунок приймається судом до уваги.

Водночас вимоги в частині зобовязання відповідача відшкодувати доходи, які вона могла б отримати від здачі в оренду безпідставно набутого майна в сумі 60 000 грн. суд вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Обєктом майна є житловий будинок належний обом сторонам. ? частина будинку (домоволодіння) не виділялась в натурі, позивачем не надано доказів, що дана частка є відокремленою і могла використовуватись у комерційних цілях, а тому суд вважає недоведеним дану обставину та поданий позивачем розрахунок.

Відповідно до пункту 5 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21 квітня 1999 року) було передбачено, що мирові угоди, які затверджені судом, відносяться до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Однак Законом України від 18 листопада 2003 року № 1255 «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» положення пункту 5 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» виключено.

Отже, на момент постановлення ухвали суду про визнання мирової угоди вона не відносилась до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Системний аналіз зазначених норм показав, що звернення заінтересованої особи до суду із зазначеним позовом без попереднього отримання постанови державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження не є підставою для відмови в задоволенні указаного позову.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України, при ухваленні рішення суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 23 вересня 2015 року (справа № 6-274цс15) та у постанові від 11 листопада 2015 року (справа № 6-342цс15).

V. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Понесені позивачем судові витрати у розмірі 6108,05 грн, що складаються з судового збору (1108,05 грн) та витрат на правову допомогу (5000,00 грн) підтверджуються належними доказами. Оскільки суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог частково, судові витрати підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.258,259,263,264,265,273,280,281,282,284,289,352,354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зобовязання відповідача до виконання мирової угоди та стягнення боргу, інфляційних втрат та відсотків за мировою угодою задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_2 виконати умови мирової угоди від 09.06.2004 та сплатити основний борг у сумі 10 000,00 (десять тисяч гривень) ОСОБА_3.

Зобовязати ОСОБА_2 сплатити інфляційні втрати в сумі 37037,60 (тридцять сім тисяч тридцять сім гривень, 60 коп.) ОСОБА_3.

Зобовязати ОСОБА_2 сплатити 3% річних в сумі 3766,85 (три тисячі сімсот шістдесят шість гривень, 85 коп.) ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати та витрати за надання правової допомоги в сумі 4108,00 (чотири тисячі сто вісім гривень).

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 13.03.2018.

Суддя В.С.Червонописький