Постанова

іменем України

8 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 127/20299/16-ц

провадження № 61-1592св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Олійник А. С., Погрібного С. О.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_5 і ОСОБА_6,

відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Перша»,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» на рішення апеляційного суду Вінницької області від 12 грудня 2016 року, ухвалене у складі колегії суддів: Якименко М. М., Стеблюк Л. П., Марчук В. С.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_5 і ОСОБА_6 звернулись із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» (далі - «ПрАТ «Страхова компанія «Перша») про стягнення страхової виплати.

Мотивували позов тим, що унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 30 березня 2016 року близько 23 год. 50 хв. в смт. Літин Вінницької області за участю автомобіля марки DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1, із причепом марки KRONE, реєстраційний номер НОМЕР_2, та автобуса марки NEOPLAN, реєстраційний номер НОМЕР_3, загинула пасажир автобуса ОСОБА_7, яка є матір'ю ОСОБА_5 і дружиною ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 20 липня 1990 року, свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_5 від 16 вересня 1997 року і свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 4 квітня 2016 року (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1).

Зазначали, що перевезення здійснювалось на підставі договору від 30 березня 2016 року про нерегулярні пасажирські перевезення між перевізником фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_8 і замовником ОСОБА_9, додатком до якого є список групи пасажирів, до складу якої входила загибла ОСОБА_7 Пасажири застраховані перевізником за договором № 56-02/02/16/000182 обов'язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті (страхування пасажирів на нерегулярних рейсах), укладеним із ПрАТ «Страхова компанія «Перша» в особі Вінницької дирекції, зі страховим платежем у сумі 30 грн, страховою сумою на одну застраховану особу у розмірі 102 000 грн та строком дії договору з 00 год. 00 хв. 30 березня 2016 року до 24 год. 00 хв. 31 березня 2016 року (за маршрутом перевезення м. Вінниця - м. Яремче) і з 00 год. 00 хв. 3 квітня 2016 року до 24 год. 00 хв. 4 квітня 2016 року (за маршрутом перевезення м. Яремче - м. Вінниця).

Вказували, що у зв'язку із настанням страхового випадку ОСОБА_5 і ОСОБА_6 подані до ПрАТ «Страхова компанія «Перша» заяви на отримання страхової виплати, якої відповідачем здійснено не було, тому просили стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Перша» страхову виплату у сумі 102 000 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14 листопада 2016 року, ухваленим судом у складі судді Короля О. П., у задоволенні позову відмовлено з підстави сплати страхувальником ОСОБА_8 страхового платежу 31 березня 2016 року. Посилаючись на статтю 983 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) і частину четверту статті 18 Закону України «Про страхування», суд дійшов висновку, що договір страхування не набрав чинності.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 12 грудня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано із ухваленням нового рішення про задоволення позову. Стягнено з ПрАТ «Страхова компанія «Перша» на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по 51 000 грн кожному страхового відшкодування і по 1 071 грн кожному понесених судових витрат.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що строк дії договору страхування, встановлений у договорі, з 00 год. 00 хв. 30 березня 2016 року до 24 год. 00 хв. 31 березня 2016 року, у зв'язку з чим договір почав діяти (набрав чинності) із цієї дати і дану обставину не змінює сплата страхового платежу 31 березня 2016 року.

У касаційній скарзі ПрАТ «Страхова компанія «Перша», посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована посиланням на частину четверту статті 18 Закону України «Про страхування», на підставі якої заявник зазначає, що договір страхування від 30 березня 2016 року набрав чинності 31 березня 2016 року, коли страхувальником був сплачений страховий платіж, що підтверджується прибутковим касовим ордером від 31 березня 2016 року № 870 про зарахування на рахунок 3611 страхового платежу від ОСОБА_8 у сумі 30 грн за договором страхування № 56-02/02/16/000182, фіскальним чеком № 6132 і звітом серії Z № 0407 від 31 березня 2016 року про здійснення готівкових касових операцій.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 грудня 2016 року відкрито касаційне провадження.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 листопада 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до пункту шостого розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту четвертого пункту першого розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, касаційний суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін з наступних підстав.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Відповідно до пункту першого частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із частинами першою і другою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до статті 983 ЦК України і частини четвертої статті 18 Закону України «Про страхування» договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 30 березня 2016 року близько 23 год. 50 хв. в смт. Літин Вінницької області за участю автомобіля марки DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1, із причепом марки KRONE, реєстраційний номер НОМЕР_2, та автобуса марки NEOPLAN, реєстраційний номер НОМЕР_3, сталася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої загинула пасажир автобуса ОСОБА_7 (мати позивача ОСОБА_5 і дружина позивача ОСОБА_6 П.), що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 20 липня 1990 року, свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_5 від 16 вересня 1997 року і свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 4 квітня 2016 року (дата смерті 30 березня 2016 року).

Судом встановлено і сторонами не заперечувалось, що перевезення здійснювалось на підставі договору від 30 березня 2016 року про нерегулярне пасажирське перевезення між перевізником фізичною особою - суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_8 і замовником ОСОБА_9, додатком до якого є список групи пасажирів, у якому значиться загибла ОСОБА_7 Остання разом з іншими пасажирами застрахована перевізником за договором № 56-02/02/16/000182 обов'язкового особистого страхування від нещасних випадків на транспорті (страхування пасажирів на нерегулярних рейсах), укладеним із ПрАТ «Страхова компанія «Перша» в особі Вінницької дирекції, зі страховим платежем у сумі 30 грн і страховою сумою на одну застраховану особу у розмірі 102 000 грн. Відповідач не заперечує право ОСОБА_5 і ОСОБА_6 як належних позивачів, які успадкували право отримання страхової виплати після смерті ОСОБА_7 на подання позову.

У графі «Строк дії договору» зазначеного договору страхування сторони визначили строк його дії з 00 год. 00 хв. 30 березня 2016 року до 24 год. 00 хв. 31 березня 2016 року (за маршрутом перевезення м. Вінниця - м. Яремче) і з 00 год. 00 хв. 03 квітня 2016 року до 24 год. 00 хв. 4 квітня 2016 року (за маршрутом перевезення м. Яремче - м. Вінниця). Таким чином, сторони у письмовій формі досягли згоди щодо цієї істотної умови договору страхування.

Встановивши такі обставини, апеляційний суд дійшов висновку, що факт сплати страхувальником страхового платежу 31 березня 2016 року не змінює початок строку дії договору і дату набрання ним чинності, яка настала о 00 год. 00 хв. 30 березня 2016 року. Отже, із набранням договором чинності у страховика виник обов'язок зі сплати страхової виплати із настанням страхового випадку, факт якого відповідач не заперечував.

З такими висновками апеляційної інстанції погоджується і касаційний суд, оскільки оскаржене рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, ґрунтується на засадах верховенства права і відповідає завданню цивільного судочинства.

Доводи касаційної скарги про те, що на момент дорожньо-транспортної пригоди договір страхування чинності не набрав і представник позивачів визнала факт сплати страхового платежу 31 березня 2016 року, не є підставами для скасування рішення апеляційного суду і його висновків не спростовують.

Погоджена сторонами договору страхування умова про початок його дії з 00 год 00 хв 30 березня 2016 року виключає застосування правил статті 18 Закону України «Про страхування» і статті 983 ЦК України у цій частині, можливість встановлення якої учасниками правовідносин прямо передбачена вказаними нормами. Тому факт внесення страхового платежу 31 березня 2016 року і визнання цієї обставини представниками позивачів правового значення при вирішенні справи не мають і на законність рішення не впливають.

За таких обставин касаційний суд дійшов висновку, що апеляційний суд, надавши вірну оцінку зібраним у справі доказам, правильно застосував норми матеріального права, з додержанням норм процесуального права ухвалив законне і обґрунтоване рішення.

Оскільки встановлено, що оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд касаційної інстанції на підставі статті 410 ЦПК України залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін; підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає .

Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» залишити без задоволення, а рішення апеляційного суду Вінницької області від 12 грудня 2016 року без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. А. Стрільчук
Судді:С. О. Карпенко В. О. Кузнєцов А. С. Олійник С. О. Погрібний