Справа № 703/3756/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Опалинської О.П.

при секретарі судового засідання Литвин Г.Т.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Сердюківської сільської ради Смілянського району про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22 січня 2011 року помер батько ОСОБА_2 ОСОБА_3 Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,60 га, яка розташована в адміністративних межах Сердюківської сільської ради. Однак нотаріус не в змозі видати свідоцтво про право власності на спадкове майно оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, а тому змушена звернутися до суду з позовною заявою про визнання за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку площею 2,60 га, яка розташована в адміністративних межах Сердюківської сільської ради.

Позивач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Представник Сердюківської сільської ради Смілянського району Черкаської області в судове засідання не зявився, сільський голова надіслав до суду заяву в якій справу просить розглядати без участі їх представника, проти задоволення позову не заперечує.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Суд вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи вважає позовну заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору(ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

22 січня 2011 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії 1-СР №158522 яке видане 25 січня 2011 року виконавчим комітетом Сердюківської сільської ради Смілянського району Черкаської області (а.с. 4).

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР №054136 виданого 28 січня 2004 руку ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 2,60 га, розташованої в межах Сердюківської сільської ради Смілянського району Черкаської області (а.с. 5).

Як вбачається з свідоцтва про народження серії 1-СР №075574 виданого 8 вересня 2008 року батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.3).

Згідно довідки виконавчого комітету Сердюківської сільської ради №02-44/425 ОСОБА_3, який помер 22 січня 2011 року був зареєстрований та проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2. Разом з ним, за вищезазначеною адресою проживав син ОСОБА_2, зареєстровані та фактично проживають ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.14).

З листа Смілянської державної нотаріальної контори №87/01-16 від 16 січня 2018 року вбачається, що після смерті ОСОБА_3 до Смілянської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття або відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилася.

Статтею 1218 ЦК України визначено до складу спадщини входять усі права та обовязки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1270 ЦК України визначено, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються таким, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою четвертою статті 1273 цього кодексу.

Статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов'язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону.

З листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 вбачається, відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Статтею 392 ЦК України визначено, власник майна може предявити позов про визнання його права власності якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Окрім того, відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач визнав позов та не заперечує проти його задоволення, окрім того, право власності на земельну ділянку було зареєстровано в органах, що здійснюють державну реєстрацію на час видачі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, за таких обставин суд вважає, його таким, що ґрунтується на вимогах закону, відтак підлягає до задоволення.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 76, 81, 82, 89, 247, 259, 263-265,273,354 ЦПК України, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, ст.ст. 15, 16, 181, 182, 334, 392, 1216, 1217, 1218, 1225, 1268, 1270 ЦК України, ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV, ст.125 ЗК України, -

вирішив:

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 2,60 га, яка знаходиться в межах Сердюківської сільської ради Смілянського району Черкаської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР №054136 виданого Смілянським районним відділом земельних ресурсів 28 січня 2004, що належала ОСОБА_3, який помер 22 січня 2011 року.

Рішення може бути оскаржене позивачем в 30-денний строк з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителька с. Сердюківка Смілянський район Черкаська область, вул. Молодіжна, 3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач: Сердюківська сільська рада, вул. Д.Лопатка, 66 с. Сердюківка Смілянський район Черкаська область.

Головуючий О.П.Опалинська