Ухвала

23 березня 2018 року

м. Київ

справа № 185/169/17-ц

провадження № 61-7230ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області

від 21 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2017 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 серпня 2017 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, зокрема надання доказів на підтвердження того, що касаційна скарга подана в межах установленого процесуального строку; завірених належним чином копій оскаржуваних судових рішень; оригіналу квитанції про доплату судового збору, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У вересні 2017 року від ОСОБА_1 до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на виконання вимог ухвали від 14 серпня 2017 року надійшли матеріали на усунення недоліків, серед яких завірена належним чином копія рішення суду першої інстанції та оригінал квитанції про доплату судового збору. Проте, доказів на підтвердження того, що касаційна скарга подана в межах установленого процесуального строку, заявником не надано.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня 2017 року продовжено строк для усунення недоліків касаційної скарги, зокрема надання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із наведенням поважних причин його пропуску, а також попереджено про наслідки її невиконання.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У лютому 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області

від 21 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2017 року з матеріалами касаційного провадження передано на розгляд до Верховного Суду.

Згідно з частиною другою статті 325 ЦПК України (у редакції, чинній на час звернення до суду з касаційною скаргою) у разі пропущення строку на касаційне оскарження з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка її подала, може поновити цей строк.

Відповідно до частини третьої статті 328 ЦПК України (у редакції, чинній на час звернення до суду з касаційною скаргою), якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження.

При цьому безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, пропущеного на значний термін, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За змістом пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо: скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Оскільки заявник у встановлений судом строк не виконав вимоги ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня 2017 року, не надав заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із наведенням поважних причин його пропуску, відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2017 року, відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська