Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2018 Справа №607/15148/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Дзюбича В.Л.,

за участю секретаря судового засідання Зубко О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 04.04.2017 року. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою вул. Шевченка, 155 с. Козівка Тернопільського району Тернопільської області, ? частина якого належала спадкодавцю як частка у спільному майні подружжя та ? частина була успадкована нею після смерті її чоловіка ОСОБА_4, який помер 27.03.2004 року. За заповітом від 18.12.2015 року, посвідченим секретарем виконкому Козівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, за реєстром №79 ОСОБА_3. заповіла усе належне їй майно позивачу ОСОБА_1, однак Тернопільською районною державною нотаріальною конторою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів та державної реєстрації спадкового майна за ОСОБА_3, яка за життя не оформила своїх спадкових прав після смерті чоловіка та не здійснила держану реєстрацію права власності на спірне будинковолодіння.

Позивач у судове засідання не з»явився,однак від нього надійшла письмова заява про розгляду справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Від відповідача ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області надійшла заява про слухання справи у відсутності їхнього представника. Відносно задоволення позову не заперечують.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксування судового процесу технічним засобами.

Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи.

04.04.2017 року померла ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД № 224596, виданим 04.04.2017 року Виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

Відповідно до ч.1 ст.1220 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як встановлено судом, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належний їй житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою вул. Шевченка, 155 с. Козівка Тернопільського району Тернопільської області.

Згідно довідки ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 137 від 03.10.2017 року ОСОБА_3 постійно проживала та була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. На момент смерті разом із померлою ніхто не проживав та зареєстрований не був.

У відповідності до заповіту від 18.12.2015 року, посвідченого секретарем виконкому Козівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області ОСОБА_5, за реєстром №79 ОСОБА_3 заповіла усе належне їй майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось позивачу ОСОБА_1, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру(заповіти/спадкові договори) №47385514 від 10.04.2017 року.

Відповідно до вимог ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно інформації, що надійшла з Тернопільської районної державної нотаріальної контори, після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа №161/2017 за заявою про прийняття спадщини за заповітом, що надійшла 10.04.2017 року від позивача ОСОБА_1 Інших спадкоємців померлої немає.

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_6 від 21.11.2017 року №3154/02-14 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою вул. Шевченка, 155 с. Козівка Тернопільського району Тернопільської області у зв»язку із відсутністю державної реєстрації спадкового майна за заповідачем.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про одруження серії VІ-УР №446624. виданим Козівською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області 05.02.1965 року.

Відповідно до інформаційної довідки Тернопільського РГБТІ №1171 від 23.10.2017 року станом на 20.10.2017 року за ОСОБА_3, ОСОБА_4 рахується будинковолодіння №155 по вул. Шевченка у с. Козівка Тернопільського району Тернопільської області.

Згідно довідок Тернопільського РГБТІ №1175 та №1176 від 24.10.2017 року станом на 01.01.2013 року державна реєстрація житлового будинку №155 по вул. Шевченка у с. Козівка Тернопільського району Тернопільської області за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не проведена.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ИД №155509, виданого Козівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 29.03.2004 року чоловік

спадкодавця -ОСОБА_4 помер 27.03.2004 року.

У відповідності до довідки ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №136 від 03.10.2017 року на момент смерті ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2. Разом із ним постійно проживала та була зареєстрована його дружина ОСОБА_3

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, ОСОБА_3, яка на момент смерті постійно проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 та після його смерті в установлений законом строк не заявила про відмову від спадкового майна, в силу вимог ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4

Однак, як встановлено судом, за життя ОСОБА_3 в установленому порядку не оформила свої спадкові права та не здійснила державну реєстрацію житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами №155 по вул. Шевченка у с. Козівка Тернопільського району Тернопільської області, який після її смерті увійшов до складу спадкового майна, на яке претендує позивач.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи викладені обставини, беручи до уваги наявність заповіту, відповідно до якого ОСОБА_3 заповіла усе належне їй майно позивачу, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 04.04.2017 року, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами №155 по вул. Шевченка у с. Козівка Тернопільського району Тернопільської області, ? частина якого належала померлій як частка у спільному майні подружжя та ? частина була успадкована нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, який помер 27.03.2004 року.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України; ст.ст.392, 1218, 1220, 1268 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами загальною площею 55,4 кв.м., житловою площею 32,5 кв.м., що розташований за адресою вул.. Шевченка, 155 у с. Козівка Тернопільського району Тернопільської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 ганни Миколаївни, яка померла 04 квітня 2017 року.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п. 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддяОСОБА_7