Справа № 746/504/17 Провадження № 22-ц/795/405/2018 Головуючий у I інстанції - Цигура Н. А. Доповідач - Лакіза Г. П.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Лакізи Г.П.,

суддів: Скрипки А.А., Харечко Л.К.,

секретар: Поклад Д.В.

за участі: представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" Воронцової М.В., представника відповідача ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" на рішення Срібнянського районного суду Чернігівської області в складі судді Цигури Н.А. від 23 січня 2018 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

В листопаді 2017 року ТОВ "Кредитні ініціативи" звернулося до суду з вказаним позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_4 на користь ТОВ "Кредитні ініціативи" заборгованість за кредитним договором у сумі 148603,66 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 69587,17 грн.; заборгованість за відсотками - 31 925,80 грн.; заборгованість з комісії - 47090,70 грн, а також 2229,05 грн витрат по сплаті судового збору.

Рішенням Срібнянського районного суду від 23 січня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ "Кредитні ініціативи" 12815,01 грн заборгованості з відсотків за користування кредитом відповідно до кредитного договору № 500955869 від 12.08.2014, в задоволенні решти позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ "Кредитні ініціативи" 192,22 грн в повернення судового збору.

В апеляційній скарзі ТОВ "Кредитні ініціативи" просить скасувати рішення Срібнянського районного суду від 23 січня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, оскільки суд першої інстанції не в повній мірі дослідив матеріали справи, не надав належної оцінки доказам, не вірно встановив факти, які мають юридичне значення для вирішення цієї справи, порушив норми матеріального та процесуального права.

Товариство не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором за період з 13 жовтня 2014 року по 18 липня 2016 року, а також у стягненні комісії в розмірі 47090 грн 69 коп. Зазначає, що наявність виконавчого напису за відсутності його виконання не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання зобов'язання.

Також Товариство звертає увагу суду на те, що відповідно до п.2.7 Кредитного договору, сукупна вартість Кредиту з урахуванням вартості усіх супутніх послуг, а також повернення Кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за цим Договором, визначені в Додатку №1 до цього Договору, який є його невід'ємною частиною. Сторони погодили, що комісійна винагорода сплачується позичальником щомісячно за кожний місяць користування Кредитом відповідно до Графіка платежів, який є Додатком №1 до цього Договору та є його невід'ємною частиною. Комісія, передбачена п.2.7-2.8 Кредитного договору, не є платежем, який споживач має сплатити на користь Банку за дії, які Банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо). За таких обставин, вимоги позивача щодо несправедливих умов договору, викладених в п.2.7-2.8 є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

В поданому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 просить залишити апеляційну скаргу ТОВ "Кредитні ініціативи" без задоволення, а рішення Срібнянського районного суду від 23 січня 2018 року - без змін.

Зазначає, що в судом було встановлено, що заборгованість за кредитним договором №500955869 від 12.08.2014 за період з 13 жовтня 2014 року по 18 липня 2016 року в розмірі 69587 грн 17 коп. є стягнутою за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 від 14.08.2016, що зареєстрований в реєстрі за №15611. 21.09.2017 постановою начальника Срібнянського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області відкрито виконавче провадження №ВП 54757678 з виконання цього виконавчого напису. В процесі примусового виконання державним виконавцем було накладено арешт на 1/6 частину житлового будинку, автомобільний причіп та дві земельні ділянки, які належать ОСОБА_4 За таких умов суд дійшов правильного висновку, що сума заборгованості в розмірі 69587 грн 17 коп. є стягнутою за виконавчим написом і повторне її стягнення є неприпустимим. Також, на думку ОСОБА_4, суд правомірно відмовив у задоволенні позову в частині стягнення комісії в сумі 47090 грн, оскільки умови договору №500955869, визначені у п.2.8., щодо сплати комісійної винагороди Банку є несправедливими.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" Воронцової М.В., представника відповідача ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що 12.08.2014 між ОСОБА_4 та Публічним акціонерним товариством "Альфа - Банк" було укладено Кредитний договір №500955869, згідно якого ОСОБА_4 отримав кредит в сумі 70 368 грн 28 коп. строком до 13.08.2019 (а.с.4-10).

На підставі договору факторингу №1 від 26 червня 2016 року, право вимоги за Кредитним договором № 500955869 від 12.08.2014 ПАТ "Альфа-Банк" було відступлено на користь ТОВ "Кредитні ініціативи" (а.с.11-15).

За заявою ТОВ "Кредитні ініціативи" приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 14.08.2016 вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 15611, про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за Кредитним договором № 500955869 від 12.08.2014 за період з 13 жовтня 2014 року по 18 липня 2016 року на загальну суму 117 171 грн 31 коп. з урахуванням: заборгованості за кредитом у розмірі 69587 грн 17 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 19110 грн 79 коп., заборгованості з комісії у розмірі 28473 грн. 35 коп.

Постановою начальника Срібнянського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області 21.09.2017 року відкрито виконавче провадження № ВП 54757678 від 21.09.2017 року з виконання виконавчого напису № 15611, виданого 14.08.2016 року.

З повідомлення начальника Срібнянського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 12.01.2018 року за №03-01/38 вбачається, що виконавчий напис №15611 від 14.08.2016 року перебуває у відділі на виконанні. В ході примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа станом на 12.01.2018 будь-які погашення заборгованості з ОСОБА_4 на користь ТОВ "Кредитні ініціативи" не здійснені.

Відповідно до розрахунку, що долучений представником позивача до позову, заборгованість згідно Кредитного договору № 500955869 станом на 13.09.2017 складає: заборгованість за кредитом - 69587 грн 17 коп.; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 31925 грн 80 коп. заборгованість з комісії - 47090 грн 69 коп. (а.с.25).

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість за тілом кредиту по Кредитному договору № 500955869 від 12.08.2014 за період з 13 жовтня 2014 року по 18 липня 2016 року в розмірі 69587 грн 17 коп. є стягнутою за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 від 14.08.2016, що зареєстрований в реєстрі за № 15611, оскільки постановою начальника Срібнянського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області 21.09.2017 відкрито виконавче провадження № ВП 54757678 з виконання виконавчого напису № 15611, виданого 14.08.2016. За таких обставин, суд дійшов висновку, що вказана сума заборгованості позивачем безпідставно повторно включена до суми стягнення з відповідача ОСОБА_4, а тому в цій частині позовних вимог належить відмовити.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення комісії, встановленої п.2.8. Кредитного договору № 500955869 від 12.08.2014, суд першої інстанції виходив з того, що встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, позивач встановив плату за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок відповідача, що є незаконним, оскільки суперечить змісту статей 11, 18 Закону України "Про захист прав споживачів" та пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року N 168, яким передбачено, що банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, враховуючи наступне.

Згідно із частинами першою, третьою статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

В порушення умов Договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 13.09.2017 має прострочену заборгованість за кредитом - 69 587 грн 17 коп., за відсотками - 31 925 грн 80 коп. та по комісії - 47090 грн 69 коп., що підтверджується відповідним розрахунком позивача, який відповідачем не спростований.

Відповідно п.3 ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом та підлягає примусовому виконанню.

Враховуючи перебування на виконанні у Срібнянському районному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 14.08.2016 виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 15611, про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за Кредитним договором № 500955869 від 12.08.2014 за період з 13 жовтня 2014 року по 18 липня 2016 року на загальну суму 117 171 грн 31 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 69587 грн 17 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 19110 грн 79 коп., заборгованість з комісії у розмірі 28473 грн. 35 коп., та зважаючи на неприпустимість подвійного стягнення, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у стягненні з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в сумі 69 587 грн 17 коп., як такої, що вже стягнута за виконавчим написом нотаріуса, та частково задовольнив вимогу про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом, стягнувши різницю між розміром цієї заборгованості станом на 13.09.2017 року та стягнутої за виконавчим написом нотаріуса. Виконавче провадження до даного часу не закінчено; згідно пояснень представників сторін державним виконавцем на виконання виконавчого напису вжито заходів щодо арешту майна боржника ОСОБА_4 Та обставини, що заборгованість під час виконавчого провадження до теперішнього часу не погашена, не може бути підставою для стягнення вказаної заборгованості повторно.

Крім того, оскільки відповідно до умов Кредитного договору № 500955869 від 12.08.2014 банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі, особливості регулювання відносин за цим договором визначаються Законом України "Про захист прав споживачів".

За положеннями Закону України "Про захист прав споживачів", до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту.

Крім того, відповідно до статті 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність", відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

За таких обставин, встановлення в п.2.8. Кредитного договору сплати щомісячної комісії за управління кредитом, тобто за послугу, що супроводжує кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок позичальника, є незаконним, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог про стягнення комісії в сумі 47090 грн 69 коп.

Враховуючи викладене вище, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не містять підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, яке ухвалене судом з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1 ч.1, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" залишити без задоволення.

Рішення Срібнянського районного суду Чернігівської області від 23 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 03.04.2018 року.

Головуючий:Судді: