Справа № 750/2101/18
Провадження № 2-о/750/77/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого - судді Литвиненко І.В.

за участю секретаря судового засідання Юрченко І. В.,

за участі заявника

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

заінтересована особа: Чернігівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області,

В С Т А Н О В И В :

14.03.2018 року заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту народження онуки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свою заяву обґрунтувала тим, що 03.11.2017 року на території Автономної республіки Крим народилася її онука ОСОБА_2. 07.11.2017 року Державною бюджетною установою охорони здоровя ОСОБА_3 Крим Феодосійським медичним центром ОСОБА_4 було видано медичне свідоцтво про народження серії 3512 № 017827. Оскільки територія Автономної республіки Крим є окупованою, то отримані документи не мають юридичної сили і факт народження онуки потрібно встановити в судовому порядку для отримання свідоцтва про народження і подальшого використання в цивільно-правових відносинах, у звязку з чим, заявник просить суд встановити факт народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Феодосія, АР Крим. У матері ОСОБА_4 та батька ОСОБА_5.

В судовому засіданні заявник заяву підтримала та просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи до початку судового засідання через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. При вирішенні питання покладався на розсуд суду.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

07.11.2017 року Державною бюджетною установою охорони здоровя ОСОБА_3 Крим Феодосійським медичним центром ОСОБА_4 було видано медичне свідоцтво про народження дитини (дівчинка) 03.11.2017 року об 15-25 год. серії 3512 № 017827 (а.с. 8)

Феодосійським медичним центром ОСОБА_4 було видано виписний епікриз в якому зазначено, що з 03.11.2017 року по 07.11.2017 року ОСОБА_4 перебувала в пологовому відділенні. 03.11.2017 року народилася дитина, жіночого роду (а.с. 6).

Заявник ОСОБА_1 є матірю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтва про народження І-ЕЛ № 061741, виданого повторно 22.07.2003 року (а.с. 14), свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЕЛ № 044716 від 26.09.2000 року (а.с. 13) та свідоцтва про шлюб серії АП № 041858, виданого 28.07.2007 року (а.с. 5) та бабусею ОСОБА_2. Відповідно до наданих суду копій паспортних документів громадян України - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, НМ 296376, виданого 20.09.2007 року Деснянським ВМ УМВС України в Чернігівській області (а.с. 2-3) та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ЕЕ 626530, виданого Феодосійським ГО ГУ МВС в АР Крим (а.с. 4-5), останні перебувають у зареєстрованому шлюбу з 28.07.2007 року. що також підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії АП № 041858, виданого 28.07.2007 року відділом реєстрації актів громадянського стану Феодосійського міського управління юстиції Автономної ОСОБА_3 Крим (а.с. 5).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повідомили суду, що ОСОБА_2 народилася в листопаді 2017 року на тимчасово окупованій території Автономній республіці Крим в м. Феодосія та її батьками є ОСОБА_4 та її чоловік, заявник їздила до своєї доньки та допомогала дочці у догляді за немовлям - своєю онукою.

06.02.2018 року за № 50.6.37/-407/15.23 Чернігівським міським відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області було винесено відмову у проведенні державної реєстрації народження дитини, оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 10).

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника..

Статтею 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» закріплено, що тимчасово окупованою територією України є ОСОБА_3 Крим та м. Севастополь.

Згідно статей 3, 8, 9 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» - державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження (ч.3). Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження (абз.1 ч.4) та за відсутності документа закладу охорони здоровя або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження (абз.5 ч.4).

Згідно з абз. 2 п. 18 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, рішення суду повинно ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Таким чином, суд бере до уваги видану медичну довідку про народження дитини від 07.11.2017 року в сукупності із показаннями свідка, а також фотокартки дитини та її батьків, та з огляду на ту обставину, що для проведення державної реєстрації народження на території України є об'єктивні перешкоди, з метою захисту прав і свобод громадян України, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, з огляду на їх законність та обґрунтованість, що надасть заявнику можливість отримати видане державним органом України свідоцтво про народження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 263-265, 317, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт народження 03 листопада 2017 року ОСОБА_2 у м. Феодосія, Автономна Республіка Крим, Україна, батьками якої є ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянка України, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянин України.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І.В Литвиненко