АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 622/1395/13-ц Головуючий суддя І інстанції Шабас О. С.
Провадження № 22-ц/790/239/18 Суддя доповідач Коваленко І.П.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2018 року

м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Коваленко І.П

суддів Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.

за участі секретаря Дмитренко А.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 20 жовтня 2015 року (суддя - Шабас О.С.), за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Золоті Ворота» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Золоті Ворота» про визнання договору поруки та кредитного зобов'язання припиненим, недійсними додаткових угод до кредитного договору,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2013 року ПАТ «Банк «Золоті Ворота» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 25 березня 2008 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено договір №180 про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (відновлювальної) з урахуванням 9 договорів про зміни до нього, за умовами якого відповідачу було надано грошові кошти (кредит) у розмірі 1 000 000 гривень зі строком повернення не пізніше 30.12.2013 року зі сплатою відсотків, а також інших зобов'язань.

Крім того, в забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Кредитним договором з ОСОБА_3 укладено договір поруки №180/1 від 25 березня 2008 року, відповідно до умов якого остання зобов'язалася відповідати солідарно за виконання ОСОБА_1 своїх зобов'язань за Кредитним договором.

Однак прийняті на себе зобов'язання відповідач виконав не у повному обсязі, через що в нього виникла заборгованість, яка складається з: 333 489,78 гривень - суми строкової заборгованості по кредиту, 1850,18 гривень - суми строкової заборгованості по відсотках, 105 249,21 гривень - суми прострочених відсотків, 36 902,53 гривень - пені за прострочення сплати кредиту, 9 125,56 гривень - пені за прострочення сплати відсотків. Добровільно виконати прийняті на себе зобов'язання відповідачі відмовляються.

У зв'язку з цим, просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк «Золоті Ворота» грошові кошти у розмірі 486 617,26 грн., а також судовий збір у розмірі 3 441 грн.

У лютому 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Банк «Золоті Ворота» про визнання договору поруки та кредитного зобов'язання припиненим, недійсними додаткових угод до кредитного договору.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог вказували, що договір №180 від 25 березня 2015 року є припиненим у зв'язку з повним погашенням зобов'язання боржником, так як сторонами було укладено ще додаткові угоди, в яких було змінено строк виконання зобов'язання та розмір процентної ставки за договором. Відтак, за весь час користування гривневим кредитом із річними відсотковими ставками 21% та 22,5% ним сплачено банку 595 181,69 гривень. Однак сума, що підлягала сплаті за обслуговування кредиту протягом всього часу повинна бути перерахована, виходячи із річної процентної ставки 8%.

Також ним 30.06.2010 року було повернуто банку 407 679, 33 грн., а 12.04.2013 року було остаточно погашено заборгованість за вказаним кредитним договором шляхом перерахування банку 530 000 грн. Вказав, що відповідно до положень ч. 1, ч. 2, п. 10 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» явно несправедливі положення додаткової угоди б/н від 01 лютого 2012 року, в частині зобов'язання ОСОБА_1 сплатити 69 000 грн. комісійної винагороди за рахункове-касове обслуговування кредитної заборгованості в строк до 21.06.2012 року, а пункти Додатку №8 - Графіку платежів від 21 грудня 2011 року, додатку №9 - Графіку платежів від 21 червня 2012 року; Додатку № 10 - Графіку платежів від 12 квітня 2013 року, положення пункту №1, пункту №2 в частині визначення суми та порядку проведення реструктуризації простроченої заборгованості ОСОБА_1 в розмірі 863 489,78 грн., викладені у Договорі про зміни №9 Договору №180 про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (відновлювальної) від 25 березня 2008 року суперечать змісту п. 1.1. Договору та не відповідають дійсному (непомилковому) розміру видачі та погашення кредиту, порядку його погашення, що підтверджується висновком судово-економічної експертизи. Стосовно договору поруки відповідачі вказали, що договір є припиненим, так як без погодження із поручителем між банком та відповідачем ОСОБА_1 укладалися додаткові угоди, якими біло збільшено обсяг відповідальності.

У зв'язку з цим, з урахуванням уточнених зустрічних позовних вимог, просили визнати припиненим договір поруки №180/1 від 25 березня 2008 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Банк Золоті Ворота» на забезпечення виконання зобов'язання ОСОБА_1 за договором №180 про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (відновлювальної) із ПАТ «Банк Золоті Ворота»; визнати недійсним договір про зміни б/н до договору №180 про надання споживчого кредиту від 01 лютого 2012 року між ОСОБА_1; визнати недійсними додатки №8, 9, 10 до кредитного договору №180 про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (відновлювальної); визнати припиненим договір №180 про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (відновлювальної) від 25 березня 2008 року у зв'язку з повним погашенням ОСОБА_1 грошових зобов'язань.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника банку.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. У минулих засіданнях ОСОБА_1, представляючи себе особисто та діючи в якості представника відповідача ОСОБА_3 проти основного позову категорично заперечував, просив про задоволення зустрічного позову.

Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 20 жовтня 2015 року позовну заяву ПАТ «Банк Золоті Ворота» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Золоті Ворота» грошові кошти у розмірі 486 617,26 грн. заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №180 від 25 березня 2008 року з урахуванням наступних змін. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Золоті Ворота» 1720,50 грн. судових витрат. В задоволенні іншої частини вимог ПАТ «Банк Золоті Ворота» відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1, ОСОБА_3 задоволено частково. Договір поруки №180/1, укладений 25 березня 2008 року ОСОБА_3 та ПАТ «Банк Золоті Ворота» на забезпечення виконання зобов'язання ОСОБА_1 за договором №180 про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (відновлювальної) із ПАТ «Банк Золоті Ворота» визнано припиненим. Стягнуто з ПАТ «Банк Золоті Ворота» на користь ОСОБА_1, ОСОБА_3 125 грн. судових витрат. В задоволенні іншої частини зустрічних позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення з нього на користь Банку грошових коштів у розмірі 486 617,26 грн. заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №180 від 25 березня 2008 року з ухваленням нового рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ «Банк Золоті Ворота». Скасувати рішення в частині відмови у задоволенні зустрічного позову про визнання кредитного зобов'язання припиненим, недійсною додаткової угоди до кредитного договору. Також просив визнати недійсним договір про зміни б/н до договору №180 про надання споживчого кредиту від 01 лютого 2012 року; визнати недійсними додатки №8, 9, 10 до кредитного договору №180 про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (відновлювальної), стягнути з ПАТ «Банк Золоті Ворота» судові витрати.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на незаконність, необґрунтованість рішення, ухваленого з порушенням вимог матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частина 1 ст. 1054 ЦК України надає поняття кредитного договору. Так, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статті 611, 612 ЦК України передбачають, наслідки порушення зобов'язання, так, кредитор може вимагати виконання зобов'язання та відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст. 627 ЦК сторони є вільними у визначенні умов договору (його змісту). Змістом договору є його умови (пункти), що визначають права та обов'язки сторін (ст. 628 ЦК). Свобода визначення змісту договору регламентується у ЦК, виходячи з концепції застосування імперативних та диспозитивних норм закону. Імперативні норми застосовуються незалежно від волі сторін, а використання диспозитивних норм є предметом їхньої автономної волі, тобто розсуду.

Згідно ст. 628 ЦК умови договору поділяються на такі, що визначені на розсуд сторін і узгоджені ними, і такі, що є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Умови, що можуть бути визначені сторонами на власний розсуд, складаються з тих, що стосуються неврегульованих у законі відносин та тих, що визначені в законі, але від яких сторони мають право відступити і врегулювати ці відносини на власний розсуд.

Стаття 631 ЦК України коментує поняття строк договору. Так строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Стаття 526 ЦК України визначає загальні умови виконання зобов'язання, так, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України встановлює, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконання у цей строк.

Згідно із частиною першою статті 553, частиною першою статті 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

За змістом указаних норм матеріального права поручитель, хоча й пов'язаний із боржником певними зобов'язальними відносинами, є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором. Поручитель, зокрема, має право висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (частина друга статті 555 цього Кодексу).

За положеннями частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Порушенням зобов'язання в розуміння положень ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Отже, за змістом ч. 1 ст. 559 ЦК України підставою припинення поруки є такі зміни умов основного зобов'язання, здійснені без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього, зокрема: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

У зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав для покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком і тягне припинення поруки.

Частини 1, 2, п. 10 частини 3, частина 5 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлюють, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про установлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Судом встановлено, що 25 березня 2008 року між акціонерно-комерційним банком «Золоті Ворота» (14 травня 2010 року назва Акціонерно-комерційного банку «Золоті ворота» змінено на Публічне акціонерне товариство «Золоті Ворота») в особі заступника голови правління з управління активами та пасивами ОСОБА_5, що діяв на підставі довіреності від 27 грудня 2007 року, з однієї сторони та ОСОБА_1, з другої сторони, укладено Договір №180 про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (відновлювальної) (надалі Договір). Згідно п. 1.1. Договору у період з 25 березня 2008 року по 23 березня 2011 року Банк зобов'язався надати ОСОБА_1 кредит у рамках мультивалютної відновлювальної кредитної лінії з максимальною сумою заборгованості за нею 303000 грн. ліміту у будь-який день зазначеного періоду, а ОСОБА_1 зобов'язується повернути кредит у терміни, встановлені Графіком платежів у розмірі сум погашення основного боргу за кредитом, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань ОСОБА_1 за кожним платіжним періодом з розписом сукупної вартості кредиту (Додаток 1 до Договору, який є невід'ємною частиною Договору), але у будь-якому випадку в термін, не пізніше «23» березня 2011 року та сплачувати проценти за користування ним за ставкою 21% річних за користування коштами у гривнях, 17% річних за користування коштами у доларах США, 15,9 % річних за користування коштами в євро. До Договору в якості невід'ємної частини долучався Додаток 1, в якому було визначено графік платежів за Договором.

12 червня 2008 року між тими ж сторонами було укладено Договір про зміни №1 до Договору №180 про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (відновлювальної) від 25 березня 2008 року. Відповідно до вказаних змін сторони домовилися збільшити максимальну суму заборгованості до 403000 грн. До договору про зміни №1 в якості невід'ємної частини долучено Додаток №2 графік платежів.

19 серпня 2008 року між тими ж сторонами було укладено Договір про зміни №2 до Договору №180 про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (відновлювальної) від 25 березня 2008 року. Відповідно до вказаних змін сторони домовилися збільшити максимальну суму заборгованості до 451000 грн. До договору про зміни №2 в якості невід'ємної частини долучено Додаток №3 графік платежів. Договір про зміни містить припис, що він набуває чинності з 19 серпня 2008 року.

26 серпня 2008 року між тими ж сторонами було укладено Договір про зміни №3 до Договору №180 про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (відновлювальної) від 25 березня 2008 року. Відповідно до вказаних змін сторони домовилися збільшити максимальну суму заборгованості до 1 000 000 грн., також змінивши процентну ставку на 22,5 % річних за користування коштами у гривнях, 18,5 % річних за користування коштами у доларах США, 16,99% річних за користування коштами в євро. До договору про зміни №3 в якості невід'ємної частини долучено Додаток №4 графік платежів. Договір про зміни містить припис, що він набуває чинності з 26 серпня 2011 року.

23 березня 2011 року між тими ж сторонами було укладено Договір про зміни №4 до Договору №180 про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (відновлювальної) від 25 березня 2008 року. Відповідно до вказаних змін сторони домовилися збільшити період протягом якого банк зобов'язується надати кредит до 26 березня 2012 року, до цієї ж дати погодити строк остаточного виконання зобов'язання відповідача перед Банком. До договору про зміни №4 в якості невід'ємної частини долучено Додаток №5 графік платежів. Договір про зміни містить припис, що він набуває чинності з 23 березня 2011 року.

25 березня 2011 року між тими ж сторонами було укладено Договір про зміни №5 до Договору №180 про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (відновлювальної) від 25 березня 2008 року. Відповідно до вказаних змін сторони домовилися зменшити період протягом якого банк зобов'язується надати кредит до 23 червня 2011 року. Сторони досягли згоди щодо зміни позичкових рахунків ОСОБА_1 До договору про зміни №4 в якості невід'ємної частини долучено Додаток №6 графік платежів. Договір про зміни містить припис, що він набуває чинності з 25 березня 2011 року.

23 червня 2011 року між тими ж сторонами було укладено Договір про зміни №6 до Договору №180 про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (відновлювальної) від 25 березня 2008 року. Відповідно до вказаних змін сторони домовилися зменшити період протягом якого банк зобов'язується надати кредит 21 грудня 2011 року, зменшити процентну ставку на 21,5 % річних за користування коштами у гривнях, 18,5 % річних за користування коштами у доларах США, 16,99% річних за користування коштами в євро. До договору про зміни №6 в якості невідємної частини долучено Додаток №7 графік платежів. Договір про зміни містить припис, що він набуває чинності з 23 червня 2011 року .

21 грудня 2011 року між тими ж сторонами було укладено Договір про зміни №7 до Договору №180 про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (відновлювальної) від 25 березня 2008 року. Відповідно до вказаних змін сторони домовилися збільшити період протягом якого банк зобов'язується надати кредит до 29 грудня 2011 року, збільшити період протягом якого ОСОБА_1 має здійснити повне виконання зобов'язань перед банком до 21 червня 2012 року, зменшити процентну ставку на 8 % річних за користування коштами у гривнях, 18,5 % річних за користування коштами у доларах США, 16,99% річних за користування коштами в євро. До договору про зміни №7 в якості невід'ємної частини долучено Додаток №8 графік платежів. Договір про зміни містить припис, що він набуває чинності з 21 грудня 2011 року.

01 лютого 2012 року між тими ж сторонами було укладено Договір про зміни б/н до Договору №180 про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (відновлювальної) від 25 березня 2008 року відповідно до якого сторони досягли згоди, що відповідач має сплатити Банку на відповідний рахунок комісійну винагороду за розрахункове-касове обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 69000 гривень у строк до 21 червня 2012 року. Договір про зміни містить припис, що він є невід'ємною частиною Договору та набуває чинності з 01 лютого 2012 року.

21 червня 2012 року між тими ж сторонами було укладено Договір про зміни №8 до Договору №180 про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (відновлювальної) від 25 березня 2008 року. Відповідно до вказаних змін сторони домовилися змінити період остаточного розрахунку, встановивши, що ОСОБА_1 має погасити основний борг, сплатити проценти, вартість усіх наданих послуг не пізніше 28 грудня 2012 року, зменшити процентну ставку на 8 % річних за користування коштами у гривнях, а з 01.10.2012 р. на 7,5% за користування коштами у гривнях, 18,5 % річних за користування коштами у доларах США, 16,99% річних за користування коштами в євро. До договору про зміни №8 в якості невід'ємної частини долучено Додаток №9 графік платежів. Договір про зміни містить припис, що він набуває чинності з 21 червня 2012 року.

12 квітня 2013 року між тими ж сторонами було укладено Договір про зміни №9 до Договору №180 про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (відновлювальної) від 25 березня 2008 року. Відповідно до вказаних змін сторони домовилися провести реструктуризацію заборгованості відповідача (в частині прострочених зобов'язань) так сторони погодили нову дату остаточного погашення заборгованості 30 грудня 2013 року, сторони домовилися, що з моменту укладення та підписання вказаного договору про зміни Банк проводить реструктуризацію заборгованості ОСОБА_1, де визначили, що станом на 12 квітня 2013 року прострочена сума заборгованості за кредитом становить 863489,78 гривень, серед іншого сторони домовилися про скасування підвищеної процентної ставки за користування кредитом після закінчення строку, на який його було надано, зміну порядку зарахування грошових коштів у разі недостатності для виконання ОСОБА_1 в повному обсязі всіх зобов'язань, виключена можливість нарахування пені за прострочення виконання зобов'язання. До договору про зміни №9 в якості невід'ємної частини долучено Додаток №10 графік платежів. Договір про зміни містить припис, що він набуває чинності з дати його підписання 12 квітня 2013 року.

26 серпня 2008 року ОСОБА_1 з одного боку та акціонерно-комерційним банком «Золоті Ворота» в особі заступника голови правління з управління активами та пасивами ОСОБА_5, що діяв на підставі довіреності від 27 грудня 2007 року, укладено іпотечний договір №08-232. Відповідно до умов вказаного договору іпотекодавець ОСОБА_1 на забезпечення виконання всіх вимог Іпотекожержателя до Іпотекодавця за Договором №180 про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (відновлювальної), укладеного між тими ж сторонами 25 березня 2008 року та всіма додатковими угодами передав Банку як іпотекодержателю в іпотеку трикімнатну квартиру №2, загальною площею 112,3 кв.м., жиловою площею 83,7 кв.м., розташовану за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, б. 350.

25 березня 2008 року акціонерним-комерційним банком «Золоті Ворота» в особі заступника голови правління з управління активами та пасивами ОСОБА_5, що діяв на підставі довіреності від 27 грудня 2007 року та ОСОБА_3 укладено договір поруки 180/1, за цим договором ОСОБА_3, як поручитель поручилася перед кредитором - АКБ «Золоті Ворота» за виконання ОСОБА_1 своїх зобов'язань за договором №180 про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (відновлювальної) від 25 березня 2008 року. За умовами договору поруки - п.п. 1.2, 1.3 підставами відповідальності поручителя є неповернення боржником суми кредиту або його частини в обумовлений строк, несплата боржником процентів за користування кредитом у встановлений строк, поручитель ОСОБА_3 та боржник ОСОБА_1 відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Договір містить припис, що він набуває чинності з моменту його укладення та діє до моменту припинення поруки, з підстав передбачених законодавством України. Пункти 4.2, 4.3 договору поруки передбачають, що договір складено у двох примірниках, які обидва мають силу оригіналу, в усьому, що не передбачено договором, Сторони керуються чинним законодавством України.

19 серпня 2008 року між тими ж сторонами укладено договір про зміни №2 до договору поруки №180/1 від 25 березня 2008 року, відповідно до якого умови договору поруки приведені у відповідність із договором про зміни №2 до Договору №180 про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (відновлювальної) від 25 березня 2008 року. Зокрема поручитель надала згоду на збільшення максимальної суми заборгованості до 451 000 грн.

26 серпня 2008 року між тими ж сторонами укладено договір про зміни №3 до договору поруки №180/1 від 25 березня 2008 року, відповідно до якого умови договору поруки приведені у відповідність із договором про зміни №3 до Договору №180 про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (відновлювальної) від 25 березня 2008 року. Зокрема поручитель надала згоду на збільшення максимальної суми заборгованості до 1 000 000грн., також змінивши процентну ставку на 22,5 % річних за користування коштами у гривнях, 18,5 % річних за користування коштами у доларах США, 16,99% річних за користування коштами в євро.

23 березня 2011 року між тими ж сторонами укладено договір про зміни №4 до договору поруки №180/1 від 25 березня 2008 року, відповідно до якого умови договору поруки приведені у відповідність із договором про зміни №4 до Договору №180 про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (відновлювальної) від 25 березня 2008 року. Зокрема поручитель надала згоду збільшити період протягом якого банк зобов'язується надати кредит до 26 березня 2012 року, до цієї ж дати погодити строк остаточного виконання зобов'язання ОСОБА_1 перед Банком.

23 червня 2011 року між тими ж сторонами укладено договір про зміни №6 до договору поруки №180/1 від 25 березня 2008 року, відповідно до якого умови договору поруки приведені у відповідність із договором про зміни №6 до Договору №180 про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (відновлювальної) від 25 березня 2008 року. Зокрема поручитель надала згоду зменшити період протягом якого банк зобов'язується надати кредит 21 грудня 2011 року, до цієї дати божник мав також повністю виконати свої зобов'язання перед банком, зменшити процентну ставку на 21,5 % річних за користування коштами у гривнях, 18,5 % річних за користування коштами у доларах США, 16,99% річних за користування коштами в євро.

21 грудня 2011 року між тими ж сторонами укладено договір про зміни №7 до договору поруки №180/1 від 25 березня 2008 року, відповідно до якого умови договору поруки приведені у відповідність із договором про зміни №7 до Договору №180 про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (відновлювальної) від 25 березня 2008 року. Зокрема поручитель надала згоду збільшити період протягом якого банк зобов'язується надати кредит до 29 грудня 2011 року, збільшити період протягом якого ОСОБА_1 має здійснити повне виконання зобов'язань перед Банком до 21 червня 2012 року, зменшити процентну ставку на 8 % річних за користування коштами у гривнях, 18,5 % річних за користування коштами у доларах США, 16,99% річних за користування коштами в євро.

20 жовтня 2014 року за ухвалою суду ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бакаріуса проведено судово-експертне дослідження №9966.

Згідно висновку експерта в обсязі наданих на дослідження матеріалів, виходячи з проведених розрахунків відповідно до умов поставленого судом питання (процентна ставка за користування кредитом в гривні з 25.03.2008 року до 01.10.2012 р. становить 8% річних, з 01.10.2012 року 7,5% річних, а кошти, які вносилися на погашення заборгованості за кредитним договором спрямовуються на погашення процентів за користування кредитом та тіла кредиту) заборгованість ОСОБА_1 за кредитом та відсотками за користування кредитними коштами, заборгованість по сплаті пені за договором №180 від 25.03.2008 року станом на 18.10.2013р. відсутня, переплата становить 25492,34 гривень. У висновку експертом підкреслено, що проведений розрахунок ним здійснено винятково за умов, визначених у постановленому судом на вирішення експертизи питанні процентної ставки 8 та 7,5 відсотків.

З огляду на вищенаведене судом встановлено, що 25 березня 2008 року між ОСОБА_1 та Банком було укладено Договір №180 про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (відновлювальної) з урахуванням 10 договорів про зміни до нього. У рамках даного Договору позичальнику ОСОБА_1 було встановлено відновлювальний кредит ліміт у сумі 1000000 гривень зі строком повернення не пізніше 30.12.2013 року, зі сплатою відсотків та вартості усіх сукупних зобов'язань.

25 березня 2008 року ОСОБА_3 та ПАТ «Золоті Ворота» на забезпечення виконання зобов'язання ОСОБА_1 за договором №180 про надання споживчого кредиту у формі мультивалютної кредитної лінії (відновлювальної) із ПАТ «Золоті Ворота» укладено договір поруки відповідно до положень ст.ст. 553-559 ЦК України.

Основним договором від 25 березня 2008 року між публічним акціонерним товариством «Золоті Ворота» та ОСОБА_1 було встановлено, що банк зумовлюється надати позичальнику кредит у рамках мультивалютної (відновлювальної) лінії з максимальною сумою заборгованості за нею 303000 гривень. Того ж дня із визначенням саме такого обсягу зобов'язань, ОСОБА_3 уклала договір поруки та зобов'язалася відповідати перед кредитором у повному обсязі за порушення боржником ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором, а саме повернення кредиту у сумі 303000 гривень.

Водночас 12 червня 2008 року між публічним акціонерним товариством «Золоті ворота» та ОСОБА_1 було укладено договір про зміни №1, сторони домовилися внести зміни до первинного договору про надання споживчого кредиту №180 від 25 березня 2008 року в пункті 1.1. слова та цифри «з максимальною сумою заборгованості за нею 303000 гривень(ліміт)» замінити на слова та цифри «з максимальною сумою заборгованості за нею 403000 гривень (ліміт)».

Крім того, 01 лютого 2012 року між публічним акціонерним товариством «Золоті Ворота» та ОСОБА_1 укладено договір про зміни б/н до первинного договору про надання споживчого кредиту №180 від 25 березня 2008 року. Згідно вказаного договору б/н сторони домовилися п.4.2 Договору доповнити п.п.4.2.8 наступного змісту «Сплатити Банку на рахунок №0001 комісійну винагороду за розрахунково-касове обслуговування кредитної заборгованості Позичальника в розмірі 69000 гривень у строк по 21 червня 2012 року».

Матеріали справи не містять доказів про погодження вказаних змін із поручителем ОСОБА_3

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що уклавши вказані договори про зміни від 12 червня 2008 року №1 та 01 лютого 2012 року б/н ОСОБА_1 та ПАТ «Золоті Ворота» домовилися між собою, про збільшення обсягу відповідальності позичальника ОСОБА_1, в той же час поручитель ОСОБА_3 згоди на вказані зміни умов кредитування не надавала.

Отже, відбулися зміни умов основного зобов'язання, здійснені без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього, в зв'язку з чим, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що договір поруки №180/1, укладений 25 березня 2008 року ОСОБА_3 та ПАТ «Золоті Ворота» є припиненим.

Щодо первинних позовних вимог, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов також обґрунтованого висновку про часткове задоволення вимог.

Враховуючи висновки судово-економічної експертизи, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що ОСОБА_1 отримано 1271169,11 гривень, повернуто ПАТ «Золоті Ворота» в період з 23.04.2008 року по 01.02.2013р. в якості сплати відсотків 587189,69 гривень, в якості сплати тіла кредиту 937679,33 гривень (30.06.2010 року 407679,33 гривень та 12.04.2013 року 530000 гривень).

Сума заборгованості ОСОБА_1 по тілу кредиту становить 333 489,78 гривень, тобто має місце невиконання ОСОБА_1 своїх зобов'язань по поверненню грошових коштів, відсотків за їх використання та сукупної вартості інших зобов'язань.

Отже, згідно наданого банком розрахунком заборгованість станом на 17.10.2013 року становить: 1850,18 гривень - сума строкової заборгованості по відсотках, 105249,21 гривень - сума строкової заборгованості по прострочених відсотках, 36902,53 гривень - сума пені за прострочення сплати кредиту, 9125,56 гривень - сума пені за прострочення сплати відсотків.

Доводи ОСОБА_1 стосовно розміру відсотків за користування кредитними коштами на рівні 8 та 7,5 відсотків в період з 25 березня 2008 року та з 01 жовтня 2012 року відповідно обґрунтовано не прийняті судом і не приймаються колегією суддів.

Так, окрім самого договору про надання споживчого кредиту між ОСОБА_1 та ПАТ «Золоті Ворота» було укладено ще 10 додаткових угод про зміни до договору. Саме у Договорах про зміни №7 та 8 йдеться про зміну відсоткової ставки за користування кредитними коштами до вказаного розміру.

Обидва Пункти 2 Договорів про зміни №7 та 8 передбачають, що договір є невід'ємною частиною основного договору та набуває чинності з моменту підписання тобто з 21 грудня 2011 року та 21 червня 2012 року відповідно.

Застережень, що сторони домовилися про застосування положень Договорів про зміни до раніше виниклих правовідносин відповідно до положень ч. 3 ст. 631 ЦК України договори не містять.

Крім того, укладаючи додаткові угоди про зміни 21 грудня 2011 року та після цієї дати сторони одночасно погоджували графік здійснення платежів, з якого не вбачається розрахунків, що б передували моменту укладення договору про зміни, а розмір обрахованих подальших платежів не свідчить про перерахунок попередньо внесених сум.

За клопотанням відповідача ОСОБА_1 судом було призначено судово-економічну експертизу, на вирішення експерта були поставлені питання щодо розміру відсоткової ставки, в редакції запропонованої відповідачем, оскільки останній вказував, що у зазначений спосіб він зможе довести свої вимоги та заперечення.

В зв'язку з наведеним, суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв висновок проведеної судово-економічної експертизи в частині відсутності заборгованості (по кредиту, пені, відсоткам) у ОСОБА_1 перед ПАТ «Золоті Ворота», оскільки експертом було надано відповідь на питання про наявність або відсутність заборгованості за умови розміру процентної ставки на рівні 8 відсотків із моменту укладення договору, що фактично, як встановлено судом та не відповідає умовам, укладеним між сторонами договорів.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення прав ПАТ «Золоті Ворота» невиконанням зобов'язань з боку ОСОБА_1, а тому з ОСОБА_1 на користь банку підлягає стягненню сума заборгованості в розмірі 486617 гривень 26 копійок, яка складається з: за тілом кредиту - 333 489,78 гривень, 1850,18 гривень - суми строкової заборгованості по відсотках, 105249,21 гривень - суми строкової заборгованості по прострочених відсотках, 36902,53 гривень - суми пені за прострочення сплати кредиту, 9125,56 гривень - суми пені за прострочення сплати відсотків.

Також суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог про визнання кредитного договору №180/1, укладеного 25 березня 2008 року, припиненим у зв'язку з погашенням заборгованості.

Враховуючи припинення поруки згідно ст. 559 ЦК України, суд першої інстанції також дійшов обґрунтованого висновку і про відмову у задоволенні первинних позовних вимог в частині стягнення сум з ОСОБА_3

Щодо вимог по зустрічному позову про визнання окремих умов основного кредитного договору та додаткових угод недійсними як несправедливих в розумінні положень Закону України «Про захист прав споживачів» , то колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, що підстав для задоволення цих вимог немає.

Так, позивачами по зустрічному позову зазначається, що несправедливими та такими що суперечать вимогам закону є договір про зміни б/н від 01 лютого 2015 року, додатки №8, 9, 10, пункти №1, №2 Договору про зміни №9 до основного договору, водночас в чому полягає їх несправедливість не зазначено, в чому полягає істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача не вказано. Доказів їх несправедливості та наявності дисбалансу не надано.

З огляду на вищенаведене та виходячи з положень ст.ст.627, 628 ЦК України та ст.ст.10, 59, 60, 61 ЦПК України принципу свободи договору, суд першої інстанції зазначив, що сторони є вільними у визначенні умов договору, в межах закону, умови договорів можуть бути визначені сторонами на власний розсуд та вважає, що позивачами за зустрічним позовом не доведено факт наявності істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків на їх шкоду, а відповідно й несправедливості оскаржених умов договорів, у зв'язку з чим обґрунтовано відмовив у задоволенні зустрічного позову в цій частині.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обґрунтоване, постановлено з дотриманням вимог матеріального в процесуального права і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Золочівського районного суду Харківської області від 20 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 березня 2018 року

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко