15.03.2018 Справа № 363/3148/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гавриленко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок злочину,

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок злочину, та 21 серпня 2017 року, уточнивши позовні вимоги, просив про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на його користь 18 715 грн. 41 коп. відшкодування матеріальної шкоди (витрат на ліки), завданої внаслідок злочину, заподіяння каліцтва та ушкодження здоровя та стягнення з останніх моральної шкоди по 50000 грн. 00 коп. з кожного.

На обґрунтування своїх вимог посилається, на те що вироком цього ж суду від 15 серпня 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано винними за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 125 КК України. У звязку з тим, що цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої внаслідок злочину, під час розгляду кримінального провадження не подавався, позивач звернувся до суду з даним позовом в порядку цивільного судочинства.

Представник позивача в суді просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Пояснив, що завдані відповідачами тілесні ушкодження призвели до забою правої руки, лівої нирки позивача, та вбачає, що хвороба лівої нирки виникла внаслідок побиття відповідачами ОСОБА_1, після побиття й лікування, остаточно він не видужав, що призвело до ускладнення й подальшого лікування хвороби, оскільки з того часу, як йому нанесено тілесні ушкодження, він постійно скаржився на біль правої руки та лівої нирки, був змушений постійно лікуватися. Позивач самостійно оплачував лікування, купував ліки та необхідні препарати. З огляду на перенесені ним страждання та ускладнення спричиненого діями відповідачів, його фізичний і душевний біль та вимушені зміни в життєвих планах, просив стягнути на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 18 715 грн. та моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. з кожного.

Крім того, просив розглядати справу в порядку спрощеного провадження в заочному порядку, в звязку з тим, що відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, однак не зявились в судове засідання без поважних причин та не подали відзив на позовну заяву.

Позивач судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідачі, будучи повідомленими про розгляд справи, в судове засідання не зявились.

Як передбачено ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, суд вважає необхідним розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження в заочному порядку на підставі наявних доказів, за згодою позивача.

Заслухавши представника позивача дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Як убачається з матеріалів справи, вироком цього ж суду від 15 серпня 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3М засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 125 КК України.

06 листопада 2014 року вирок набрав законної сили.

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 умисно заподіяли потерпілому ОСОБА_1 легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоровя та завдали матеріальної шкоди на суму 660 грн.

Відповідно до акту судово-медичного освідуванні № 129осв. 2013 р. ОСОБА_1 нанесені тілесні ушкодження у вигляді гематоми підкапсулярної лівої нирки, забою грудної клітини та підозри на гематому лівої нирки, виникли після ударів в область спини. Встановлено діагноз забій лівої нирки та гематома лівої нирки.

Згідно виписки з історії хвороби № 800729/576, ОСОБА_1 з 07.04.2014 року по 16.04.2014 року перебував на стаціонарному лікуванні Київської обласної клінічної лікарні урологічного відділення з діагнозом застаріла обмежена гематома н/полюса лівої нирки. Хронічний пієлонефрит ст. латентного запалення.

Відповідно до листку непрацездатності КЗ Вишгородської ЦРЛ з 21.09.2015 року по 10.10.2015 року ОСОБА_1 знаходився на амбулаторному лікуванні, з діагнозом загальне захворювання. Останнього виписано з зазначенням, що той продовжує хворіти.

Згідно листка непрацездатності ОСОБА_1 з 20.10.2015 року по 17.11.2015 року знаходився на амбулаторному лікуванні, , з діагнозом загальне захворювання.

Крім того, відповідно до листка непрацездатності клініки Національного інституту раку від 18.11.2015 року ОСОБА_1 М.М.10.11.2015 року перебував у стаціонарі.

Разом з тим, згідно листка непрацездатності з 26.12.2015 року по 05.01.2016 року ОСОБА_1 знаходився на амбулаторному лікуванні, з діагнозом загальне захворювання.

Відповідно до консультативного висновку № НОМЕР_1 КОР «Київського обласного онкодиспансеру» поліклінічного відділення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 установлено діагноз сл. лівої нирки.

Згідно довідки № 255300 до акта огляду медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_1 встановлено першу групу інвалідності «Б» з 14 січня 2015 року, з висновком про потребу постійного стороннього догляду.

ОСОБА_1 поставлено діагноз захворювання лівої нирки ст.-н, хл.гр.н метастази симптоматичне лікування та встановлено першу групу інвалідності «Б» з 14 січня 2015 року, з висновком про потребу постійного стороннього догляду. Зазначене підтверджується випискою із протоколу засідання МСЕК № 29 від 14 січня 2016 року.

Згідно довідки Київського обласного онкодиспансеру від 26 лютого 2016 року ОСОБА_1 з 15.02.2016 року по 26.02.2016 року знаходився на амбулаторному лікуванні.

Відповідно до медичної карти стаціонарного хворого № 14092 ОСОБА_1 за результатами гістологічного дослідження виявлено ознаки ниркоклітинного раку.

Вказаний діагноз позивача знайшов своє підтвердження у заключення патоморфологічного дослідження від 28.04.2016 року.

Після побиття позивач весь час ніс витрати на лікування, що підтверджується копіями фіскальних чеків на придбання лікарських препаратів, придбаних з 2014 року по 2017 рік включно на суму 18055 грн.

Суд доходить висновку, що завдані тілесні ушкодження спричинили розлад здоровя позивача, що підтверджується його постійними скаргами на біль лівої нирки її системне лікування, дані обставини підтверджується медичними документами, квитанціями та чеками на придбання ліків, наслідком вказаних забоїв у позивача виникли ускладнення та тяжка хвороба.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вичинені вони цієї особою.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно ч. 3 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Відтак, цивільну відповідальність по відшкодуванню шкоди в даному випадку слід покласти на відповідачів, при цьому врахувати, що вказаним вироком суду встановлено розмір матеріальної шкоди завданої ОСОБА_1, яка становить 660 грн.

Визначаючи розмір матеріальної шкоди суд приймає до уваги платіжні документи (квитанції та чеки) оформлені в порядку передбаченому Законом, які містять усі необхідні реквізити і важає доведеною на суму 18 715 грн., згідно вимог ч. 1 ст. 1195 ЦК України.

Отже позов в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд зважає на підстави і обставини, що обґрунтовані позивачем в судовому засіданні, зокрема, з огляду на перенесені ним страждання у звязку з отриманими тілесними ушкодженнями, їх характер і ступінь негативних наслідків, вимушених змін у життєвих планах, а також їх тривалість, період лікування, ускладнення, системне лікування лівої нирки, що призвело до тяжкої хвороби, потреба в постійному лікуванні та сторонньому догляді, на підставі чого визначає розмір моральної шкоди завданої позивачу, що складає 15 000 грн. з кожного.

Таким чином, предявлений позов є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись статтями 259, 265, 268, 282 ЦПК України,

вирішив:

позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду та шкоду заподіяну здоровю в розмірі 18 715 (вісімнадцять тисяч сімсот п'ятнадцять) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди по 15 000 (пятнадцять тисяч) грн. з кожного.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повне судове рішення складено 20 березня 2018 року.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його підписання.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його підписання.

Суддя