Справа № 357/1345/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Л. М. ,

при секретарі Вангородська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №4 м. Біла Церква

цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Білоцерківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся з цивільним позовом до Білоцерківського ОУ ПФУ Київської області про стягнення коштів, мотивуючи тим, що 14 травня 2017 року померла його дружина ОСОБА_2, після смерті якого відкрилася спадщина на грошові кошти, які складаються з доплати до пенсії, нарахованої Управлінням ПФУ в м. Білій Церкві за постановою Білоцерківського міськрайонного суду від 21 квітня 2011 року в сумі 13 987,00 грн. Як спадкоємець він звернувся до нотаріальної контори та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 26 грудня 2017 року., на підставі якого звернувся до відповідача з заявою про виплату йому зазначених коштів, проте йому було відмовлено з посиланням на те, що законодавством не передбачено проведення виплати недоодержаних пенсійних виплат в зв»язку зі смертю особи. Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що порушені його права на спадкове майно у вигляді грошових коштів, які належали спадкодавиці, але не були нею отримані за життя, та які за ст. 1227 ЦК України передаються членам його сім»ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини, просив позов задовольнити та стягнути на його користь 13 987,90 грн.

В судове засідання позивач та його представник не зявились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Відповідач подав відзив на позовну звяву в якому позов не визнав повністю, послався на те, що свідоцтво про право на спадщину за законом, видане нотаріусом безпідставно, а механізм виконання судових рішень з питань виплат бюджетних коштів визначений постановою КМ України від 03.09.2014р. № 440 якою затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою. Посилаючись на зазначене, просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Зясувавши думку учасників судового процесу, розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновків, які мотивує наступним чином.

Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26.12.2017 року спадкоємцем померлого ОСОБА_2 є її чоловік ОСОБА_3, який прийняв спадщину у вигляді доплати до пенсії, нарахованої Управлінням ПФУ м. Біла Церква по рішенню Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.04.2011 року в сумі 13 987,90 грн., яка належала померлій.

Судом враховано те, що дане свідоцтво про право на спадщину за законом ніким не визнане незаконним, не скасоване.

Позивач, як спадкоємець після смерті дружини, отримав свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Суд вважає, що оскільки свідоцтво про право на спадщину за законом ніким не визнане незаконним та не скасоване, а тому ОСОБА_2 має право отримати успадковані кошти.

Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв»язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім»ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.52 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону від 22.03.2007р., сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв»язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім»ї, які про проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім»ї, зазначеним у ч.2 ст.36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. А згідно з ч.3 цієї статті у разі відсутності членів сім»ї, зазначених у ч.1 цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений ч.2 цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв»язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Тобто, сума, яка нарахована Управління ПФУ в м. Біла Церква як перерахунок (доплата) пенсії ОСОБА_2 в розмірі 13 987,00 грн. і яка успадкована її чоловіком ОСОБА_2, належить позивачу на праві власності і підлягає до стягнення з тих підстав, що власність захищається законом в розумінні ст. 321 ЦК України право власності є непорушним.

Крім цього, згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Представник позивача послався на ст. п.п. 1, 5 ч.2 ст.16 ЦК України та зазначив, що позивачем обраний спосіб захисту його цивільного права, а саме : визнання права та примусове виконання обов»язку в натурі, що тягне за собою стягнення грошових коштів на користь позивача.

Суд не погоджується з думкою відповідача щодо застосування до правовідносин постанови КМ України від 03.09.2014р. №440 якою затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, оскільки в даному випадку правовідносини виникли між спадкоємцем пенсіонерки, якому не виплачено кошти за рішенням суду та відповідачем.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги повністю обґрунтовані і підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.141 ЦПК України до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.392 ЦК України, ст.ст.12, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП:НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1 право власності на спадкове майно, а саме на грошові кошти згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26.12.2017 року, виданого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованим в реєстрі за №2630 в сумі 13 987,90 грн.

Стягнути з Білоцерківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області () на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП:НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_2 грошові кошти згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 26.12.2017 року, виданого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованим в реєстрі за №2630 в сумі 13 987,90 грн. та 704,80 грн. судового збору, разом 14 692,70 грн.

Рішення може бути оскаржене.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 22 березня 2018 року.

Суддя ОСОБА_5