Справа № 597/143/18
Провадження № 2/597/96/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2018 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Торської І.В.

з участю секретаря Фаринник Г.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Заліщики справу за позовом ОСОБА_1 до Заліщицької міської ради Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

07 лютого 2018 року до Заліщицького районного суду надійшла позовна заява від ОСОБА_1 до Заліщицької міської ради Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, в якій позивач просить визнати за ним в порядку спадкування по праву представлення як внук, який претендує на ту частину спадщини, яка належала б за законом його батьку.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що після смерті ОСОБА_2, яка померла 30.01.2017 року, відкрилась спадщина на квартиру, однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, він не може оформити спадкових прав в нотаріальному порядку, а тому змушений звернутись до суду.

Позивач в судове засідання не зявився, однак представник позивача подав заяву в якій просить суд слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак подав заяву в якій просить суд слухати справу у його відсутності, заперечень проти позовної заяви немає.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з'явились.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Позивач є спадкоємцем за правом представлення після смерті 30.01.2017 року згідно свідоцтва про смерть серії І-ИД №217410 від 30.01.2017 року баби ОСОБА_2, оскільки його батько ОСОБА_3, який був спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2, помер 08.11.2001 року, згідно свідоцтва про смерть серії І-ИД №131432 від 08.11.2001 року, що стверджується свідоцтвом про народження №303316 від 09.03.1995 року.

Після смерті ОСОБА_2, відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1, частина якої належала їй, а інша частина, належала ОСОБА_3, спадщину після смерті якого прийняла ОСОБА_2.

Відповідно до довідки №2521 від 15.08.2017 року виданої Заліщицькою міською радою Тернопільської області станом на 08.11.2001 року у квартирі АДРЕСА_2 проживали та були зареєстровані ОСОБА_3, який помер 08.11.2001 року та ОСОБА_2, яка померла 30.01.2017 року.

Спадкове майно, яке належало ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 05.03.1998 року, складається із квартири АДРЕСА_3, куди входить: кухня 1, жила 2, вартістю 50269 гривень (оцінювальний акт квартири). Згідно повідомлень державного нотаріуса Заліщицької державної нотаріальної контори від 04.09.2017 року №01-16 вбачається, що після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3, позивач звернувся із заявами про прийняття спадщини. У зв'язку з тим що правовстановлюючим документом не встановлено чи є квартира обєктом спільної сумісної чи спільної часткової власності, оформити право власності на спадкове майно позивач невзмозі. Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить із того, що дані правовідносини є спадковими, а позивач позбавлений права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, відтак звернувся до суду. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1266 ЦК України внуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на квартиру, право на спадкування якої за правом представлення належить позивачу у справі. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Наведене свідчить про наявні перешкоди для позивача при спадкуванні майна та оформленні права власності на таке, а тому за встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Керуючись ст.ст.10, 11, 76, 141, ч.3 ст. 200, 206, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 354, п.15.5 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, ст. ст. 1220, 1222, 1266, 1233, 1268 ЦК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителем ІНФОРМАЦІЯ_2, за правом представлення після смерті 30.01.2017 року ОСОБА_2, право власності на квартиру АДРЕСА_3, куди входить: кухня 1, жила 2, вартістю 50269 гривень яка належала ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу, яка подається апеляційному суду Тернопільської області через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Суддя І.В.Торська

Повний текст судового рішення виготовлено та підписано 27.03.2018 року.