Постанова

Іменем України

12 березня 2018 року

м. Київ

справа № 599/1539/17-ц

провадження № 61-1518св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 05 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Храпак Н. М., Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

ВСТАНОВИВ :

У жовтні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до

ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 27 січня 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник конфлікт, в результаті якого ОСОБА_4 завдано тілесні ушкодження та моральної шкоди.

31 січня 2017 року ОСОБА_4 звернулася із заявою до Зборівського районного відділення поліції, яка була внесена слідчим до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення за частиною першою статті 125 КК України. Однак 30 березня 2017 року кримінальне провадження було закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 284 КПК України за відсутності події кримінального правопорушення.

З 16 по 28 лютого 2017 року ОСОБА_4 знаходилася на лікуванні, кошти витрачені за яке, просить відшкодувати.

ОСОБА_4 просила стягнути з ОСОБА_5 на свою користь 3 000 грн завданої матеріальної шкоди та у відшкодування моральної шкоди 3 000 грн.

Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від

14 листопада 2017 року взадоволені позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем не доведено вини ОСОБА_5 та факту завдання будь-якої шкоди.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 05 грудня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено.

Рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 14 листопада 2017 року залишено без змін.

Постановляючи ухвалу про відхилення апеляційної скарги ОСОБА_4, суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції.

У касаційній скарзі, поданій 18 грудня 2017 року, ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 05 грудня

2017 року, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким зобов'язати ОСОБА_5 відшкодувати їй матеріальну та моральну шкоду.

14 лютого 2018 року ОСОБА_5 через засоби поштового звʼязку направив до Верховного Суду заперечення, в якому просить касаційну скаргу

ОСОБА_4 залишити без задоволення.

У лютому 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що слідчим СВ Зборівського ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області за заявою ОСОБА_4 здійснювалося досудове розслідування внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 31 грудня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 КК України.

В ході даного розслідування не знайшов свого підтвердження факт нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4, в зв'язку з чим постановою слідчого СВ Зборівського ВП Тернопільського ВП ГУНП України в Тернопільській області від 30 березня 2017 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за

№ 0000027 від 31 січня 2017 року закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 284 КПК України, за відсутності події кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 125 КК України

(а. с. 82-83).

Згідно висновку експерта від 31 січня 2017 року № 156 при судово-медичній експертизі у ОСОБА_4 не виявлено будь-яких тілесних ушкоджень (ран, синців, саден, тощо) чи слідів їх загоєння (а. с. 72-73).

Допитані під час досудового розслідування в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили, що 27 січня 2017 вони перебували в приміщенні «Залозецький КПП» та були свідками того, як ОСОБА_4 безпідставно, на підвищених тонах висловлювала образливі слова в сторону ОСОБА_5, який в свою чергу у відповідь на це жодних образливих слів не висловлював та фізичної сили до останньої не застосовував.

Частиною першою та другою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина перша статті 1167 ЦК України).

Суд апеляційної інстанції погоджуючись із висновком суду першої інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 89 ЦПК України), встановив, що під час досудового розслідування факт наявності вини ОСОБА_5 не доведено, у зв'язку з чим постановою слідчого Зборівського ВП Тернопільського ВП ГУНП України в Тернопільській області від 30 березня 2017 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР

№ 0000027 від 31 січня 2017 року - закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 284 КПК України за відсутності події кримінального правопорушення в діях ОСОБА_5 А тому висновок суду апеляційної інстанції про залишення без змін рішення суду першої інстанції з підстав недоведеності позивачем заявлених позовних вимог є правильним.

Надана ОСОБА_4 виписка з історії хвороби свідчить про те, що ОСОБА_4 страждає загальними захворюваннями, в тому числі внаслідок травм, перенесеними більш як 50 років, тому і причинного зв'язку між позовними вимогами і зазначеними захворюваннями не має.

Наведенні в касаційній скарзі доводи Верховним Судом відхиляються, оскільки судом апеляційної інстанції правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального права та не порушено норми процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують і підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 05 грудня 2017 року, якою залишено без змін рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 14 листопада 2017 року,залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

В. М.Коротун

М. Є.Червинська