Дата документу 20.03.2018
Справа № 501/531/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року.

Іллічівський міський суд Одеської області.

Суддя Максимович Г.В.

Секретар Савулій В.О.

Справа №501/531/17

Позивач: ОСОБА_1.

Представник позивача - ОСОБА_2,

Відповідач: ОСОБА_3

Представник відповідача - ОСОБА_4

Позовні вимоги ОСОБА_1: визначити для ОСОБА_1 додатковий строк три місяці, з дня набуття чинності рішенням суду, для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, який помер 26.08.2016 року.

Позовні вимоги відповідача ОСОБА_3: усунути ОСОБА_1 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, який помер 17.10.2016 року.

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1, 29 березня 2017 року, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, на утриманні має двоє малолітніх дітей, в тому числі сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, який перебував виключно на грудному годуванні та паспорту для виїзду за кордон не мав, а відтак виїхати за межі Молдови впродовж строку для прийняття спадщини ні з дитиною, ні без неї не могла. Крім того, хворіла старша дитина, а чоловік перебував на заробітках за кордоном. Матері ОСОБА_8 надала довіреність, однак в останні дні строку прийняття спадщини довірена особа також була позбавлена виїзду в Україну, оскільки її не відпустили з роботи (а.с.2-4,168).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 10.11.2017р. (а.с.175), у звязку зі звільненням судді Ледньової Т.В., справа була перерозподілена та прийнята до провадження суддею Максимович Г.В..

Представник відповідачки ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, та 23.11.2017р. року подав зустрічний позов , прийнятий судом до спільного розгляду, про усунення ОСОБА_1 від права на спадкування після смерті ОСОБА_6, посилаючись на ухилення останньої від надання допомоги спадкодавцеві, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані (а.с.178-181).

Представник позивачки ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та заперечував вимоги зустрічного позову з посиланням на їх безпідставність.

В судовому засіданні, 14 березня 2018 року, представник відповідача подав клопотання про обєднання в одне провадження зі справою №501/344/18 за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_3 Н, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 (провадження за якою порушено пізніше іншим складом суду), посилаючись на повязаність справ одним відповідачем та подібністю позовних вимог.

Суд в судовому засіданні 14 березня 2018 року, відмовив в задоволені вказаного клопотання з посиланням на відсутність повязаності справ підставою позову або поданими доказами, а також недопустимості вирішення цього питання після початку розгляду справи по сутті ( ч.ч.1,3 ст. 188 ЦПК) (а.с.210-212).

20 березня 2018 року представник відповідача подав заяву про відвід судді Максимович Г.В., посилаючись на процесуальне рішення судді про відмову в обєднанні справ як підставу виникнення у нього сумнівів в обєктивності та неупередженості судді. Заяву просив розглянути без його та довірителя участі.

Ухвалою суду від 20 березня 2018 року заяву про відвід залишено без розгляду та повернуто заявнику з посиланням на те, що незгода з процесуальним рішенням судді не може бути підставою для відводу (ч.4 ст.36 ЦПК), а відтак така заява, з врахуванням конкретних обставин справи, визнається судом зловживанням процесуальними правами ( п.1 ч.2 ст.44 ЦПК) та залишається без розгляду, повертається заявнику ( ч.3 ст.44 ЦПК) .

З врахуванням того, що відповідачка та її представник належним чином повідомлені про продовження слухання справи на 20 березня 2018 року (а.с.212), не повідомили про причину своєї неявки, надавали суду пояснення, докази, приймали участь в їх досліджені, в тому числі за зустрічним позовом, приймаючи до уваги тривалість розгляду справи в суді (більше одинадцяти місяців), неодноразові відкладення справи, в тому числі за ініціативи представника відповідача, суд вирішив продовжити розгляд справи за відсутності відповідача та його представника на підставі п.1 ч.3 ст.223 ЦПК.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, надані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин:

26 серпня 2016 року помер ОСОБА_5Ф.(а.с.102), а 17 жовтня 2016 року помер його син ОСОБА_6 (а.с.144), які були дідом та батьком позивачки відповідно (а.с.151) .

04 жовтня 2016 року та 23 листопада 2016 року Чорноморською державною нотаріальною конторою за заявами ОСОБА_3 заведені спадкові справи №224/2016 (а.с.107) та №264/2016 (а.с.149) після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відповідно, копії яких надані суду (а.с.100-141;142-166). В своїх заявах ОСОБА_3 повідомила нотаріуса, що інших спадкоємців за законом, крім неї, не має (а.с.101,143). Встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини закінчувався 26 лютого 2017 року та 04 квітня 2017 року.

10 березня 2017 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_8 звернулась до державного нотаріуса Чорноморської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 в порядку спадкової трансмісії (а.с.136)

Постановою державного нотаріуса Чорноморської нотаріальної контори від 13 березня 2017 року у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини та розяснено право на звернення до суду (а.с.23).

Позивачка ОСОБА_1 має дітей доньку ОСОБА_10 Єлізавету,ІНФОРМАЦІЯ_3, та сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвами про їх народження ( а.с.46,487).

Від дня народження до дня видачі медичної довідки від 23.03.2017 року син ОСОБА_10 знаходився виключно на грудному годуванні, що підтверджується медичною довідкою (а.с.49), перебував на амбулаторному лікуванні з 11 січня по 26 січня 2017 року з рекомендацією виключення переохолодження та контакту з хворими вірусними інфекціями, що підтверджується медичною довідкою (а.с.50).

Донька ОСОБА_10 Єлізавета перебувала на амбулаторному лікуванні, в тому числі з 04 січня по 10 січня 2017 року з рекомендацією виключення переохолодження, що підтверджується медичною довідкою від 10.01.2017 року (а.с.51), а також довідкою закладу ранньої освіти №174 від 27.03.2017 року про пропуски у звязку з хворобою відвідувань дитиною закладу в січні, лютому та березні 2017 року ( а.с.53).

Згідно довідки директора школи мистецтв ОСОБА_11 Молдова від 24.03.2017 року ОСОБА_8 (представник ОСОБА_1 за довіреністю, якою подавалась заява про прийняття спадщини за місцем відкриття спадщини) було відмовлено в задоволенні її прохання в залишені роботи в період з 21 по 25 лютого 2017 року у звязку з неможливістю її заміщення в екзаменаційний період (а.с.58).

Суд відхиляє посилання позивача на доказ відсутності паспорту на імя сина (а.с.57), що унеможливлювало виїзд з ним за кордон, оскільки суду не надано доказів умов перетинання кордону республіки Молдова малолітніми дітьми.

Ч.3 ст. 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Оцінивши надані позивачем та досліджені судом докази причин пропуску строку для прийняття спадщини в їх сукупності, з врахуванням незначної тривалості пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, суд вважає причини пропуску поважними, оскільки вони повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини. У звязку з цим суд відхиляє аргументи відповідача про відсутність у позивачки поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Отже вимоги ОСОБА_1 щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягають задоволенню.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_3 про усунення ОСОБА_1 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_6:

Згідно ч.5 ст.1224 ЦК за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

«Виходячи із змісту зазначеної норми, суд при вирішені такої справи повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обовязку щодо її надання. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обовязку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, повязане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обовязок, мала можливість його виконувати, але не вчинила необхідних дій. Крім цього, підлягає зясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги ввід спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу» (ОСОБА_8 ВССУ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»).

Ч.1 ст.81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повина овес ти ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

На підтвердження вимог зустрічного позову відповідачка ОСОБА_3 надала суду наступні докази:

- свідоцтво про хворобу військово-лікарняної комісії №224 від 29 листопада 1982 року, згідно якого в ОСОБА_6 діагностовано захворювання:шизофренія (а.с.184-185);

- довідку МСЕК від 05 серпня 1994 року, згідно якої ОСОБА_6 встановлено другу групу інвалідності безстроково за загальним захворюванням (а.с.186);

- акт №80 медичної комісії від 29 жовтня 2016 року щодо вивчення причин смерті ОСОБА_6І та з якого слідує, що смерть ОСОБА_6 наступила 17 жовтня 2016 року у відділені Військово-медичного клінічного центру Південного регіону через 5 днів після операції від тромбоемболії легеневої артерії ,яка розвилась внаслідок флеботромбоза сосудів малого тазу (а.с.187).

Зазначені докази не підтверджують наявність жодного з юридичних фактів, з якими закон повязує можливість усунення спадкоємця від права на спадкування за законом. Інших доказів на підтвердження доводів зустрічного позову суду не надано. Отже позовні вимоги ОСОБА_3 необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 9, 12, 264-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити для ОСОБА_1 додатковий строк три місяці, з дня набуття чинності рішенням суду, для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, який помер 26.08.2016 року.

ОСОБА_3 в задоволені позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640,0 грн.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (паспорт громадянина ОСОБА_11 Молдови серії А №3761426), проживає: ОСОБА_11 Модова, Муниципій Кішінеу, м. Дурлешт, провулок А.Матєєвіч,2.

Відповідач: ОСОБА_3 (паспорт громадянина України серії КМ №445027, ІПН), проживає: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Суддя: