АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 599/126/18Головуючий у 1-й інстанції Снігурський В.В.
Провадження № 22-ц/789/362/18 Доповідач - Парандюк Т.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2018 року м. Тернопіль

Апеляційний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Дикун С. І., Храпак Н. М.,

при секретарі - Коваль О.І.

без участі сторін, які належним чином повідомлені

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 599/126/18 за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" на ухвалу Зборівського районного суду Тернопільської області від 07 лютого 2018 року в справі за скаргою публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" на рішення та бездіяльність державного виконавця, апеляційний суд, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ПАТ "Родовід Банк" звернувся в суд із скаргою на бездіяльність в.о. начальника Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Борисюка Д.Я.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилався на те, що державним виконавцем винесено незаконну постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 21.12.2017 року за виконавчим провадженням №48024907, оскільки державним виконавцем не було здійснено усіх необхідних заходів, передбачених Законом України "Про виконавче провадження" в процесі виконання виконавчого листа щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором в сумі 57 252, 62 грн. та судових витрат в розмірі 572,53 грн.

Ухвалою Зборівського районного суду від 07 лютого 2018 року у задоволенні скарги публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" на рішення та бездіяльність заступника начальника Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Борисюка Дмитра Ярославовича у виконавчому провадженні ВП №48024907 та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 21.12.2017 року у виконавчому провадженні ВП №48024907 про стягнення з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" заборгованості за кредитним договором в сумі 57 252,62 грн. та судових витрат в розмірі 572,53 грн. відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ "Родовід Банк" просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою скаргу банку задовольнити повністю, посилаючись на те, що суд не в повному обсязі врахував обставини, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального та матеріального права.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що державний виконавець в ході проведення виконавчого провадження не здійснив ряд дій які визначені Законом України "Про виконавче провадження" з перевірок щодо майнового становища боржника та усіх необхідних запитів щодо розшуку майна боржника, застосував норми нової редакції Закону України "Про виконавче провадження", а не норми Закону № 606-XIV від 21.04.1999 року. Вказані дії на думку апелянта призвели в подальшому до незаконного повернення виконавчого листа без виконання.

В судове засідання представник ПАТ "Родовід Банк" та представник Зборівського РВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення. В прохальній частині апеляційної скарги представник банку просить слухати справу у їх відсутності.

27 березня 2018 року, в.о. начальника Зборівського РВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області подав заперечення на апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, вказуючи на те, що ними здійснено всі заходи щодо виконання судового рішення. Зокрема, було подано запити у Пенсійний фонд України, Зборівське РБТІ, управління Держгеокадастру, Державну фіксальну службу України, Управління Держпродспоживслужби у Тернопільській області, Зборівське відділення поліції Тернопільського відділу поліції щодо результатів проведених розшукових дій щодо встановлення місцезнаходження боржника. Державним виконавцем встановлено, що транспортні засоби за боржником не зареєстровані. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 13.09.2011 року задоволено подання другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції та обмежено ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Крім того, державним виконавцем 11.12.2017 року повторно проведено виїзд по місцю проживання боржника та встановлено, що боржник за вказаною адресою не проживає та місце знаходження боржника невідоме.

Зазначив, що згідно відповіді Зборівського районного бюро технічної інвентаризації та відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта - зареєстровано житловий будинок в м. Зборів по вул. Млиновецька, 11, який перебуває в іпотеці банку АТ "Укрсиббанк" та банк веде судові справи щодо вказаного майна, що стверджується відповіддю банку на запит державного виконавця.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Згідно п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що на виконанні у Зборівському районному відділі ДВС знаходився виконавчий лист, виданий Зборівським районним судом Тернопільської області 11 листопада 2013 р, згідно рішення суду від 03.06.2013 р. у справі № 599/291/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ «Родовід банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 57 252,62 грн. та судового збору 572,53 грн.

На підставі вказаного виконавчого листа державним виконавцем 07.07.2015 р., керуючись ст. ст.17, 19, 20, 25 Закону України "Про виконавче провадження", було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику строк для добровільного виконання рішення в термін до 13.07.2015 року. Доказів про вручення постанови ОСОБА_2 В матеріалах справи відсутні.

24.03.2016 року державним виконавцем винесена постанова про приєднання виконавчого провадження №48024907 до зведеного виконавчого провадження №50617545.

02 жовтня 2008 року по зведеному виконавчому провадженні винесено постанову про арешт рухомого майна боржника та заборони його відчуження.

25 квітня 2012 року по зведеному виконавчому провадженні винесено постанову про арешт нерухомого майна боржника та заборони його відчуження. Дані постанови в матеріалах справи відсутні.

Проведено перевірку майнового стану боржника та встановлено, що боржник за адресою, вказаною у виконавчому листі, не проживає, місце знаходження боржника не відоме.

07 грудня 2016 р. Зборівським районним судом задоволено подання державного виконавця та оголошено боржника ОСОБА_2 в розшук.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 вересня 2011 р. було задоволено подання другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції та обмежено ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України. Відсутні докази щодо виконання ухвали.

21.12.2017 року заступником начальника Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Борисюком Д.Я винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.5 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" - у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місце проживання, перебування боржника - фізичної особи.

Транспортні засоби, с/г техніка та інші механізми за боржником не зареєстровані, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру МВС України від 21.12.2017 року та відповіддю Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області від 08.12.2017 року.

Згідно відповідей Пенсійного фонду України від 08.12.2017 року боржник пенсії не отримує та за цивільно-правовими договорами не працює.

Згідно відповідей Державної фіскальної служби України від 08.12.2017 року боржник не має джерел отримання доходів та відкритих рахунків в банках.

Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області будь-які земельні ділянки за ОСОБА_2 не зареєстровані.

Згідно відповіді Зборівського районного БТІ, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за боржником зареєстровано житловий будинок в АДРЕСА_1, однак даний будинок перебуває у іпотеці банку АТ «УкрСиббанк», банк веде судові справи щодо вказаного майна;

11.12.2017 року державним виконавцем повторно проведено виїзд по місцю реєстрації боржника та встановлено, що боржник за вказаною у виконавчому листі адресою не проживає двері в будинок зачинені, місце знаходження боржника невідоме, що підтверджується актом державного виконавця від 11.12.2017 року.

13 грудня 2017 року Зборівським відділенням поліції Тернопільського відділу поліції на запит державного виконавця надано відповідь № 10539/107/01-2017 про те, що за результатами проведених розшукових дій місце боржника не встановлено.

Постановою заступника начальника Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 21.12.2017 року ПАТ "Родовід Банк" повернуто виконавчий лист №599/291/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Родовід Банк" 57 825, 15 грн. боргу, з підстав, передбачених п.5 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", тобто у зв'язку із тим, що неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місце проживання, перебування боржника - фізичної особи.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч.ч.2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Відповідно до ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження", ст. 3 якого визначено, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема на підставі виконавчих листів, виданих судом.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, захищає і виконання остаточних та обов'язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін» (Жовнер проти України, № 56848/00, § 33, ЄСПЛ, від 29 червня 2004 року).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до ч.1, п.3 ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний розглядати в установлені строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження.

Пунктом 1 частини 1 статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що заходами примусового виконання рішень є : звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до п. 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітень 2012 року за № 512/5, організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Згідно п.8 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Аналогічні норми закону містились і у попередній редакції Закону України " Про виконавче провадження.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем не було вжито всіх заходів примусового виконання рішень передбачених положеннями ст.10,18 Закону України "Про виконавче провадження", а саме: направлення відповідних запитів до:

- відділу РАЦС щодо надання інформації про перебування боржника в шлюбі з метою виявлення майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами;

- Головного управління статистики про надання інформації щодо реєстрації боржника як засновника будь-якої установи;

- відділу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування про надання інформації щодо страхових виплат;

- Державної нотаріальної контори для отримання Витягу зі Спадкового реєстру щодо отримання боржником спадку;

- ПАТ «Національний депозитарій України»щодо наявності цінних паперів;

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції не дав оцінки тому, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості про проведення державним виконавцем перевірок майнового стану боржника з періодичністю, встановленою частиною 8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» та дійшов передчасного висновку про те, що державний виконавець здійснив всі необхідні заходи для примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені Законом та неправомірно повернув виконавчі листи стягувачу.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ПАТ "Родовід Банку" є підставними та підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що судове рішення у Розділі VII ЦПК України постановляється у формі ухвали і є завершальною стадією розгляду справи по суті, відповідно суд апеляційної інстанції згідно ст. 374, 376 ЦПК України наділений повноваженнями скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове.

Враховуючи вищенаведені обставини в контексті норм матеріального та процесуального права, ухвалу суду першої інстанції слід скасувати та постановити нове судове рішення про задоволення скарги публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» .

При подачі апеляційної скарги, ПАТ "Родовід Банк" сплатив судовий збір на рахунок апеляційного суду Тернопільської області в розмірі 1762 грн., однак Законом України «Про судовий збір» не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, тому слід повернути сплачений ПАТ "Родовід Банк" судовий збір.

Керуючись ст. ст. 259, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства " Родовід Банк" - задовольнити.

Ухвалу Зборівського районного суду Тернопільської області від 07 лютого 2018 року - скасувати.

Постановити нове судове рішення, яким скаргу публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність заступника начальника Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Борисюка Д.Я. по виконавчому провадженні №48024907 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 21.12.2017 року.

Скасувати постанову заступника начальника Зборівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Борисюка Д.Я. по виконавчому провадженні №48024907 від 21.12.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Зобов'язати відділ державного казначейства у м. Тернополі повернути ПАТ "Родовід Банк", ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України №14349442, судовий збір в сумі 1762 грн., сплачений на р/рахунок 0002, отримувач УДКСУ у м. Тернопіль, код отримувача 37977726, банк отримувача ГУ ДКСУ у Тернопільській області, код банку отримувача 838012, згідно платіжного доручення №36 від 20 лютого 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 квітня 2018 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Т.С. Парандюк