РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2018 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Трофимчук К.О.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

У грудні 2017 року позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.

Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння. Проживають окремо, сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідач та її представник у судовому засіданні не заперечували проти розірвання шлюбу. Разом з тим, відповідач зазначила, що не погоджується з викладеними у позовній заяві датами припинення сімейно-шлюбних відносин та початку окремого проживання.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10 серпня 1986 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 24).

Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З позовної заяви вбачається та не заперечувалось сторонами в судовому засіданні, що вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 640 гривень, який був сплачений позивачем при зверненні до суду.

При укладенні шлюбу відповідач змінила своє прізвище.

При розгляді справи судом не порушувалось питання про зміну прізвища у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу.

За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища відповідача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Керуючись ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 СК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 272 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зареєстрований 10 серпня 1986 року Палацом урочистих подій м. Львова за актовим записом № 2691, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 640 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: