У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2018 Справа №607/5392/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливка Л.М.

за участі секретаря судового засідання Зарічної О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі заяву ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 подала до суду позовну заяву до відповідача ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики в розмірі 40000 доларів США та 3% річних від простроченої суми за період з 20 травня 2014 року по 27 березня 2018 року у сумі 4626 доларів США.

Одночасно із поданням позову позивачем подано заяву про забезпечення позову, згідно якої просить накласти арешт на квартиру №56 в будинку №3, що знаходиться по вул. Є. Коновальця у м. Тернополі, яка належить на праві власності ОСОБА_3. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що вона (ОСОБА_1В.) є законним представником неповнолітнього ОСОБА_2, який є спадкоємцем за законом після померлого батька ОСОБА_4. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 березня 2014 року із відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягнуто заборгованість в розмірі 40000 доларів США. Однак, на даний час, відповідач ОСОБА_3 не повернула вказані грошові кошти, виконавчий документ, який видано на виконання вказаного рішення суду, повернуто стягувачу, у звязку із відсутністю у ОСОБА_3 майна, на яке можна звернути стягнення. У звязку із смертю ОСОБА_4 право вимоги на отримання вказаних грошових коштів перейшло до його спадкоємця ОСОБА_2 На даний час, позивач дізнався, що у відповідача ОСОБА_3 наявне нерухоме майно, зокрема: квартира №28, що знаходиться в будинку №2 по вул. С. Стадникової у м. Тернополі; квартира №56, що знаходиться по вул. Є. Коновальця, 3, в м. Тернополі та ? частина житлового будинку, участок Горби, №181а у с. Микуличин м. Яремча, Івано-Франківської області. З цих підстав, заявник вважає, що існує ймовірність відчуження відповідачем ОСОБА_3 належного їй на праві власності вказаного нерухомого майна, відтак, невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру №56 в будинку №3, що знаходиться по вул. Є. Коновальця у м. Тернополі унеможливить виконання рішення суду в разі його задоволення.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

У відповідності до вимог ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Вимогами п. 3-4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до розяснень п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, номер інформаційної довідки 115310105 від 26 лютого 2018 року, ОСОБА_3 є власником чотирикімнатної квартири №56, загальною площею 130,4 кв.м., житловою площею 77,8 кв.м., що знаходиться по вул. Є. Коновальця, 3 в м. Тернополі на підставі договору дарування ВКР №150945 від 05 вересня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстром №6120.

Також, вказаною інформаційною довідкою стверджується, що за ОСОБА_3 на праві власності зареєстрована однокімнатна квартира №28, що знаходиться по вул. С. Стадникової, 2 в м. Тернополі та ? частина житлового будинку загальною площею 52,7 кв.м., житловою площею 33,7 кв.м., що знаходиться в Івано-Франківській області, м. Яремче, с. Микуличин, участок Горби, №181а.

Диспозиція ст. 149 153 ЦПК України, яка дозволяє суду забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно, носить оціночний характер судом ризиків заподіяння шкоди інтересам позивача.

З приписів норм цивільно-процесуального законодавства України вбачається, що процесуальне законодавство обумовлює допустимість застосування заходів із забезпечення позову наявністю обставин, які свідчать про те, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Забезпечення позову застосовується як засіб запобігання можливим порушенням майнових чи охоронюваних законом інтересів особи.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів…Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Суд звертає увагу на те, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими повязується застосування певного виду забезпечення позову. Натомість, у поданій заяві про забезпечення позову заявник обмежилася лише зазначенням, про наявність ризиків відчуження відповідачем належної їй на праві власності квартири №56 в будинку №3, що знаходиться по вул. Є. Коновальця в м. Тернополі, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, при цьому не вказавши, чи вчинялися відповідачем ОСОБА_3 будь-які дії на спрямовані на відчуження вказаної квартири, та не обґрунтувавши необхідності застосування обраного нею заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно.

Проаналізувавши заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, беручи до уваги те, що між сторонами існує спір з приводу стягнення із відповідача ОСОБА_3 грошових коштів за договором позики в розмірі 40000 доларів США та 3% річних від простроченої суми, враховуючи те, що накладення арешту на майно відповідача є заходом, який призводить до суворих обмежень для власника майна у користуванні його майном та вказані дії можуть призвести до порушень конституційних прав відповідача на володіння та користування належним йому майном, виходячи із засад розумності, та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, суд вважає, що заяву про вжиття заходів забезпечення позову слід задовольнити частково шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження квартири №56 в будинку №3, що знаходиться по вул. Коновальця в м. Тернополі, яка належить на праві власності ОСОБА_3, до ухвалення судового рішення у вказаній справі.

При цьому, суд враховує те, що саме такий вид забезпечення позову, як заборона вчиняти будь які дії щодо відчуження квартири є достатнім і співмірним із заявленими позивачем вимогами та в той же час не буде порушувати прав відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 149-150, 153, 259-261, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_3 (м. Тернопіль, вул. Є. Коновальця, 3/56, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) вчиняти будь які-дії щодо відчуження квартири №56, загальною площею 130,4 кв.м., житловою площею 77,8 кв.м., яка знаходиться в будинку №3 по вул. Є. Коновальця в м. Тернополі та належить на праві власності ОСОБА_3, до ухвалення судового рішення у вказаній справі.

В задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову несуть відповідальність, встановлену законом.

Копію ухвали негайно після її постановлення надіслати в Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, заявнику ОСОБА_1, відповідачу ОСОБА_3.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяОСОБА_6