Справа № 2-1841/11
Провадження № 4-с/761/53/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» на рішення Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, заінтересовані особи: ОСОБА_1, Товариство з обмеженою відповідальністю «Трейд Лайн ЛТД»,

ВСТАНОВИВ:

19.07.2017 року ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» звернулось до суду зі скаргою на рішення ВПВР УДВС ГТУЮ у м.Києві, в якій просить суд скасувати постанову ВПВР УДВС ГТУЮ у м.Києві від 07.03.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні ВП № 44061709, а також зобов'язати ВПВР УДВС ГТУЮ у м.Києві відновити вказане виконавче провадження.

Свою скаргу представник заявника обґрунтовує тим, що 07.03.2017 року ВПВР УДВС ГТУЮ у м.Києві було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні ВП № 44061709 на підставі п.9 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Разом з тим, посилаючись на те, що вказана постанова є неправомірною та підлягає скасуванню, оскільки ВПВР УДВС ГТУЮ у м.Києві не в повному обсязі скористався своїми правами, що свідчить про неналежне проведення ним виконавчих дій, а тому представник заявник вважає, що вказаними діями ВПВР УДВС ГТУЮ у м.Києві були порушені права заявника, у зв'язку з чим звернувся з даною скаргою до суду.

Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_1 в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні.

Представник ВПВР УДВС ГТУЮ у м.Києві в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду повідомлено не було.

Представник заінтересованої особи ТОВ «Трейд Лайн ЛТД» в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду повідомлено не було.

Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, тому суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності представника ВПВР УДВС ГТУЮ у м.Києві та заінтересованої особи.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 22.01.2014 року Шевченківським районним судом м.Києва ухвалено рішення у цивільній справі № 2-1841/11 за позовом ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» до ОСОБА_1, третя особа: ТОВ «Трейд Лайн ЛТД» про стягнення заборгованості, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна», третя особа: ТОВ «Трейд Лайн ЛТД» про припинення правовідношення, яким первісний позов задоволено, а саме стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» заборгованість за кредитним договором № 027-06-07 від 15.06.2007 року в сумі 3522565,99 грн., а також витрати з оплати судового збору в сумі 1700,00 грн. та витрати з оплати інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. Разом з тим, у задоволенні зустрічного позову було відмовлено.

Ухвалами Апеляційного суду м.Києва та ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ вищевказане рішення Шевченківського районного суду м.Києва залишено без змін.

Постановою ВПВР УДВС ГТУЮ у м.Києві від 22.07.2014 року з метою примусового виконання виконавчого листа, виданого за даним рішенням суду відкрито виконавче провадження ВП № 44061709.

Постановою ВПВР УДВС ГТУЮ у м.Києві від 22.07.2014 року накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_1 в межах суми боргу.

07.03.2017 року ВПВР УДВС ГТУЮ у м.Києві винесено постанову, якою виконавчий документ повернуто стягувачу у виконавчому провадженні ВП № 44061709 на підставі п.9 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Разом з тим, згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Звертаючись до суду з даною скаргою, представник заявника, як на підставу для її задоволення посилається на неправомірність постанови ВПВР УДВС ГТУЮ у м.Києві від 07.03.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні ВП № 44061709, оскільки на його думку ВПВР УДВС ГТУЮ у м.Києві не в повному обсязі скористався своїми правами, що свідчить про неналежне проведення ним виконавчих дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Разом з тим, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що ВПВР УДВС ГТУЮ у м.Києві з дня відкриття виконавчого провадження ВП № 44061709 було одноразово, а саме 22.07.2014 року направлено запити до УДАІ МВС України м.Києва, УДАІ МВС України в Київській області, Департаменту моніторингу та стратегії розвитку фондового ринку ДКЦПФР, Державної інспекції сільського господарства в Київській області, Головного управління Держземагенства у Київській області, Державної авіаційної служба України, Інспекція Головного державного реєстратора флоту у м.Києві та Укрморрічінспекція в м.Києві.

При цьому, ВПВР УДВС ГТУЮ у м.Києві не здійснювалась перевірка фінансового становища боржника, шляхом виявлення рахунків у банках та доходів боржника, разом з тим після відкриття виконавчого провадження лише двічі отримані відповідні довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.07.2014 року та від 01.03.2017 року.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки судом встановлено, що з дня відкриття виконавчого провадження ВП № 44061709 ВПВР УДВС ГТУЮ у м.Києві не було здійснено у повному обсязі та у встановлені законом строки перевірки майнового стану боржника ОСОБА_1 та винесено постанову від 07.03.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу, суд вважає, що оскаржувана постанова є неправомірною, такою, що порушує права заявника на судовий захист, та приходить до висновку про необхідність скасування постанови ВПВР УДВС ГТУЮ у м.Києві від 07.03.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні ВП № 44061709 та відновлення виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 259-261, 268, 352-355, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» на рішення Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, заінтересовані особи: ОСОБА_1, Товариство з обмеженою відповідальністю «Трейд Лайн ЛТД» - задовольнити.

Скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 07 березня 2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу, винесену в межах виконавчого провадження ВП № 44061709.

Зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві поновити виконавче провадження ВП № 44061709 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» заборгованості в розмірі 3522565,99 грн. на підставі виконавчого листа № 2-1841/11, виданого 10 липня 2014 року Шевченківським районним судом м.Києва.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: