Провадження № 2/761/2725/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Макаренко І.О.

при секретарі Триндюк А.М.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1,

представник відповідача ОСОБА_2 (пр-к ОСОБА_3.),

представник відповідача ОСОБА_4 (пр-к ОСОБА_5.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, в загальному порядку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, суд

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним, в якому просить стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_6, як солідарних боржників на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами в сумі 301472,61 доларів США.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19 грудня 2007 року між Акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_5 укладено Кредитний договір №52-07-Ип/33 та додаткову угоду №1 від 24 листопада 2008 року. В забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_5 перед АТ «Банк «Фінанси та Кредит» за кредитним договором, 19 грудня 2007 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_6 було укладено договір поруки №52-07-П3/33. Проте ОСОБА_5 допустив прострочення сплати процентів за користування кредитом та не здійснював повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до платіжного календаря, чим порушив умови Кредитного договору. У зв'язку з чим виникла заборгованість за тілом кредиту та відсотками.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечував у повному обсязі та просив відмовити у їх задоволенні. В своїх запереченнях зазначив, що 31.01.2014 р. між сторонами було укладено договір про розірвання кредитного договору та зобов'язання за кредитним договором було припинено в повному обсязі, в наслідок укладання між АТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «МОНТАНА-21» договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Вважає, що позов є безпідставним, а зобов'язання припинені.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечував у повному обсязі та просив відмовити у їх задоволенні. В своїх запереченнях зазначив, що 27.12.2013 року через невиконання ОСОБА_5 своїй зобов'язань за кредитним договором, між АТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «МОНТАНА-21» було укладено договір про задоволення вимог іпотеко держателя. Та в подальшому, 25.04.2014 р. між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_5, ОСОБА_3 було підписано договір про розірвання договору поруки №52-07-П3/33від 19.12.2007 р. Вважає, що позов є безпідставним, а зобов'язання припинені.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи, 19 грудня 2007 року між Акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_5 укладено Кредитний договір №52-07-Ип/ЗЗ та додаткову угоду №1 від 24 листопада 2008 року.

19 грудня 2007 року в забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_5 перед АТ «Банк «Фінанси та Кредит» за кредитним договором №52-07-Ип/33, між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_6 було укладено договір поруки №52-07-П3/33.

27.12.2013 р. між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Монтана-21» було укладено договір про задоволення вимог іпотеко держателя, згідно якого, було передано предмет іпотеки іпотекодавцем ТОВ «Монтана-21» у власність іпотекодержателю ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в рахунок повного виконання боржником ОСОБА_5 зобов'язань перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за кредитним договором №52-07-Ип/33 від 19 грудня 2007 року.

31.01.2014 року між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_5 було укладено договір про розірвання кредитного договору №52-07-Ип/33 від 19 грудня 2007 р., згідно якого: сторони підписанням цього договору дійшли згоди, що укладений між сторонами кредитний договір №52-07-Ип/33 від 19 грудня 2007 р. підлягає розірванню, а зобов'язання сторін, що випливають з нього, є припиненими в повному обсязі у зв'язку з повним їх виконанням;

сторони встановили, що кредитний договір №52-07-Ип/33 від 19 грудня 2007 р. вважається розірваним, а зобов'язання сторін по ньому остаточно припиненими в повному обсязі з 03 лютого 2014 року що в силу ст. 36 Закону України «Про іпотеку» є безпосереднім наслідком укладення між кредитором та ТОВ «Монтана-21» договору про задоволення вимог іпотеко держателя від 27.12.2013 р., реєстровий №3677, про який вказано вище, та виконання цього договору в повному обсязі.

сторони дійшли взаємної згоди, що з дати розірвання кредитного договору №52-07-Ип/33 від 19 грудня 2007 р. його сторони не мають по ньому одна до одної будь-яких матеріальних, моральних та інших претензій.

25 лютого 2014 року між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_6, ОСОБА_5 було укладено договір про розірвання договору поруки №52-07-П3/33 від 19 грудня 2007 р., згідно якого: сторони підписанням цього договору дійшли згоди, що укладений між сторонами договір поруки №52-07-П3/33 від 19 грудня 2007 р. підлягає розірванню, а зобов'язання сторін, що випливають з нього, - припиненню в повному обсязі;

сторони визначили, що договір поруки №52-07-П3/33 від 19 грудня 2007 р. вважається розірваним, а зобов'язання сторін по ньому припиненими в повному обсязі з 25 лютого 2014 року;

сторони дійшли взаємної згоди, що з дати розірвання договору поруки №52-07-П3/33 від 19 грудня 2007 р. його сторони не мають по ньому одна до одної будь-яких матеріальних, моральних та інших претензій.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами ст. 654 ЦК України встановлено, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 604 ЦК України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є безпідставним, а зобов'язання за кредитним договором та договором поруки є припиненими.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 598, 599, 604, 626, 651, 654 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості- відмовити в повному обсязі.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення було складено 22 березня 2018 року.

Суддя