Провадження №4-с/369/18/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2018 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

за участі секретаря Водала А.Ю.,

заінтересована особа ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії державного виконавця, заінтересовані особи Подільський районний відділ Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управлінь юстиції у м. Києві, старший державний виконавець Бабенко Ольга Олександрівна, Гавриш Юрій Петрович, Андрієнко Юрій Анатолійович про визнання незаконною бездіяльність, скасування постанови, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2017 року заявник звернувся зі скаргою до суду. Свої вимоги мотивував тим, що Києво-Святошинським районним судом Київської області було ухвалено рішення по цивільній справі за позовом ПАТ «Родовід Банк» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 На виконання рішення виданий виконавчий лист про стягнення на користь банку заборгованості. Виконавчий лист був предявлений до виконання Подільському районному відділі Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управлінь юстиції у м. Києві та постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження №48747398. Але постановою державного виконавця від 09 жовтня 2017 року виконавчий документ був повернути стягувачу, оскільки боржник чи транспортні засоби боржника не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку. Вказав, що державним виконавцем не враховано того факту, що за виконавчим листом стягується борг, а не здійснюється розшук боржника або його транспортних засобів. Тому дана постанова є незаконною. Також представник ПАТ «Родовцід Банк» посилався на порушення його прав, норм чинного законодавства, обовязковість виконання судових рішень, в тому числі ст.ст.10, 18, 48 Закону України «Про виконавче провадження». Оскаржувану постанову банк отримав лише 09 жовтня 2017 року, тому строки оскарження не пропущені.

Просив суд визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця Подільського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управлінь юстиції у м. Києві ОСОБА_2 по виконавчому провадженню №48747398 при винесенні постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 30 червня 2017 року; скасувати постанову старшого державного виконавця Подільського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управлінь юстиції у м. Києві ОСОБА_2 по виконавчому провадженню №48747398 від 30 червня 2017 року.

У судове засідання представник ПАТ «Родовід Банк» не зявився. Подав суду заяву про розгляд справи в його відсутність. Подану скаргу підтримав та просив задоволити.

У судовому засіданні ОСОБА_1 проти доводів скарги заперечував. Вказав, що оскаржувана постанова прийнята відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Просив відмовити в задоволенні скарги.

У судове засідання представник Подільського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управлінь юстиції у м. Києві, старший державний виконавець Бабенко О.Г. не зявились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню..

При розгляді справи судом встановлено, що 03 лютого 2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області на виконання рішення суду було видано виконавчий лист №369/2559/14ц про стягнення на користь ПАТ «Родовід Банк» солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 6 275,25 дол. США та 18 013,28 грн. та судовий збір.

Виконавчий лист №369/2559/14ц щодо боржника ОСОБА_1 був направлений до примусового виконання до Подільського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управлінь юстиції у м. Києві.

30 червня 2017 року старшим державним виконавцем Подільського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управлінь юстиції у м. Києві ОСОБА_4 прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а саме боржник чи транспортний засіб не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

За ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

З поданого супровідного листа вбачається, що оскаржувану постанову ПАТ «Родовід Банк» отримав 09 жовтня 2017 року, а скарга до суду надійшла 18 жовтня 2017 року, тому строки оскарження заявником не пропущені.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Так, чинне законодавство зобовязує виконавця вживати передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Так, виконавець зобовязаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) розяснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обовязки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у звязку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у звязку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про розяснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - субєктів оціночної діяльності - субєктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій субєктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обовязковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Залучення для проведення виконавчих дій працівників поліції здійснюється за вмотивованою постановою виконавця, яка надсилається керівнику територіального органу поліції за місцем проведення відповідної виконавчої дії. У залученні поліції для проведення виконавчих дій може бути відмовлено лише з підстав залучення особового складу даного територіального органу поліції до припинення групового порушення громадської безпеки і порядку чи масових заворушень, а також для подолання наслідків масштабних аварій чи інших масштабних надзвичайних ситуацій.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Звертаючись до суду із даною скаргою представник ПАТ «Родовід Банк» вказував на неповноту використання державним виконавцем наданих йому Законом повноважень, не врахування ним, що здійснюється стягнення заборгованості, а не розшук боржника чи його транспортних засобів. При цьому також просив суд витребувати матеріали виконавчого провадження з Подільського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управлінь юстиції у м. Києві.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обовязок щодо виконання рішення.

Чинним Законом України «Про виконавче провадження» сторонам виконавчого провадження надаються права, в тому числі право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом (ст.19 Закону).

Заявляючи суду клопотання про витребування матеріалів виконавчого провадження, представник ПАТ «Родовід Банк» не надав суду доказів неможливості самостійного ознайомлення з витребовуваними матеріали, неможливість зняття з них копій.

Також подана скарга не містить аналізу вчинених чи невчених виконавцем дій, а містить лише перелік повноважень виконавця. Фактично стягувачем отримана постанова про повернення виконавчого листа, не перевірено вчинення виконавцем будь-яких дій, а просто подана скарга до суду без належного обґрунтування всіх доводів.

Відповідно до ст. 36 Закону у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обовязковою для виконання поліцією.

Тимчасове затримання та зберігання поліцією на спеціальних майданчиках чи стоянці виявленого за результатами розшуку транспортного засобу боржника здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Розшук транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку.

При вирішенні скарги суд враховує той факт, що державним виконавцем при виконанні рішень про стягнення заборгованості для перевірки майнового стану направляються відповідні вимоги. У разі наявності зареєстрованих транспортних засобів, державним виконавцем накладається арешт та оголошується розшук транспортного засобу. Посилаючись на необґрунтованість повернення виконавчого документу, заявник не вказав чи оголошувався розшук, коли було прийнято відповідну постанову, хоча дана інформація міститься в матеріалах виконавчого провадження. Також скарга не містить будь-яких посилань на неможливість отримання даної інформації.

Крім того, за ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

У разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу ДВС задовільними вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що подана скарга ПАТ «Родовід Банк» є необґрунтованою, містить посилання лише на загальні норми Закону, без аналізу конкретних обставин справи, в судове засідання представник не зявився та не надав будь-яких пояснень по виконавчому провадженню, тому в задоволенні скарги відмовляє.

На підставі зазначеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», інформаційним лист Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2013 року за №24-152/0/4-13, ст. ст. 223, 368, 383-387 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні скарги публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії державного виконавця, заінтересовані особи Подільський районний відділ Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управлінь юстиції у м. Києві, старший державний виконавець Бабенко Ольга Олександрівна, Гавриш Юрій Петрович, Андрієнко Юрій Анатолійович про визнання незаконною бездіяльність, скасування постанови відмовити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 15 днів з дня її проголошення або складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.С. Пінкевич