Справа № 513/124/18
Провадження № 2/513/340/18
Саратський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

07 березня 2018 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., секретаря Златіної О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт.Сарата заяву позивачки про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області, треті особи: ОСОБА_3, державний нотаріус Саратської районної державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_4, про встановлення нікчемності заповіту та застосування наслідків недійсності нікчемного заповіту, визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

14 лютого 2018 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить встановити нікчемність заповіту, складеного від імені ОСОБА_5 і посвідченого 07 лютого 2006 року секретарем Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області за реєстровим номером 20 та застосувати наслідки недійсності нікчемного заповіту шляхом позбавлення ОСОБА_2 права на спадкування за заповітом. Також просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батьків ОСОБА_6, померлої 21 січня 2006 року, та ОСОБА_5, померлого 05 жовтня 2006 року.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 16 лютого 2018 року відкрито провадження у справі.

06 березня 2018 року позивачкою подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просить накласти арешт на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_5, до складу якого входить:

1) будинок №19, розташований по вулиці Миру в селі Плахтіївка, Саратського району Одеської області, який належав на праві власності ОСОБА_6, померлій 21 січня 2006 року, та ОСОБА_5, який помер 05 жовтня 2006 року;

2) земельна ділянка з кадастровим номером: :01:001:0318, площею 4,52 га, яка розташована на території Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області, яка належана на праві власності ОСОБА_6, яка померла 21 січня 2006 року;

3) земельна ділянка з кадастровим номером: :01:001:0319, площею 4,52 га, яка розташована на території Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області, яка належала на праві власності ОСОБА_5, померлого 05 жовтня 2006 року.

Розглянувши заяву, суд приходить до наступного.

Частинами 1, 2 ст.149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України в заяві про забезпечення позову, повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до абзацу 1 пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до абз. 1 пункту 4 зазначеної постанови суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Позивачкою, в заяві зазначено, що її позов є немайновим. Крім того, нею не надано будь-яких належних доказів того, що відповідачем вчиняються дії щодо відчуження зазначеного спадкового майна, не надано доказів вартості майна, на яке просить накласти арешт, для визначення співмірності заявлених позовних вимог та заходів забезпечення позову.

Заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не містить посилання на докази на підтвердження наявності обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що підстави для забезпечення позову відсутні.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 151, 153, 258- 261, 263, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_5 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області протягом п'ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. І. Бучацька