Справа № 308/5209/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 березня 2018 року м. Ужгород

апеляційний суд Закарпатської області у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Куштана Б.П. Кожух О.А.,

з участю секретаря судового засідання: Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду постановленої 21 грудня 2017 року головуючим суддею Світлик О.М. про залишення без розгляду позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

встановив:

У червні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся у суд з позовною заявою в якій просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 21 грудня 2017 року даний позов залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою ПАТ КБ «ПриватБанк» оскаржив її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та направити матеріали справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування скарги посилається на порушення судом норм процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 9 Перехідних положень ЦПК України (тут і надалі в редакції чинній з 15 грудня 2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Залишаючи без розгляду позовну заяву, суд першої інстанції послався на те, що представник позивача повторно у судове засідання не з'явився без поважних причин, хоча про час і місце розгляду був повідомлений належним чином і при цьому розгляд справи без його участі є неможливими.

Однак з таким висновком суду першої інстанції не можна погодитись.

Так, згідно п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України (редакція на час вирішення) суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Подібна норма міститься і в ч. 5 ст. 223 ЦПК України.

Таким чином, суд вправі залишити позов без розгляду лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача (його представника) в судові засідання. Тобто в два судові засідання підряд.

Згідно ч. 3 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Частинами 1, 2 ст. 130 ЦПК України передбачено, що у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

З аналізу даної норми слідує, що доказом належного повідомлення сторони про час і місце судового розгляду є розписка про одержання судової повістки.

З матеріалів справи слідує, що позивач був належним чином повідомлений про судове засідання від 11.12.2017 року, про що свідчить розписка про вручення йому ухвали суду від 16.11.2017 року, якою було відкладено розгляд справи та визнано обов'язковою явку представника позивача в наступне засідання (а.с.48, 49, 53).

У той же час, в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення позивача чи його представника про судове засідання яке було призначено на 21.12.2017 року. Посилання суду на наявність доказів такого повідомлення є помилковим, оскільки відповідна розписка відсутня в матеріалах справи.

Тобто, суд дійшов помилкового висновку про залишення позову без розгляду.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 367, 374, 379, 381, 382 і 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 21 грудня 2017 року про залишення заяви без розгляду скасувати, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 березня 2018 року.

Суддя-доповідач

Судді