Справа № 2-1565/11
Провадження № 6/487/45/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: Головуючого судді Притуляк І.О., за участю секретаря Ільченко А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання Головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, ОСОБА_1, про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи, ОСОБА_2, за межі України до виконання зобовязання за виконавчими документами, -

В С Т А Н О В И В :

23.03.2018 року Головний державний виконавець Заводського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області, ОСОБА_1 звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,

В обґрунтування подання зазначила, що ОСОБА_2 добровільно не виконує зобовязання, покладені на нього судовими рішеннями.

До судового засідання головний державний виконавець Заводського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області, ОСОБА_1 не зявилась, про причини неявки до судового засідання не повідомила.

Згідно ч.2 ст. 439 ЦПК України, суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить наступного.

У Заводському відділі ДВС м. Миколаїв ГТУЮ здійснюється зведене виконавче провадження № 44366494 відносно ОСОБА_2

Боржником по вищезазначеним виконавчим документам є ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, громадянин України.

Постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на все майно боржника. Відповідні обтяження зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. В тому числі, копії постанов направлені на виконання в органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника та боржнику.

Згідно наданих актів державним виконавцем неодноразово, здійснено виходи за адресою реєстрації боржника, проте двері ніхто не відчинив..

Згідно результатів пошуку по БД Автомобіль за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

Відповідно до відповіді па запит до ДПС України про номери рахунків, відкритих у банках - інформація відсутня.

Згідно відповіді на запит до Пенсійного Фонду України про осіб, які отримують пенсію га які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи - інформацію не знайдено.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження"(далі - Закон) в редакції, яка діяла на час відкриття виконавчих проваджень, державний виконавець після відкриття виконавчого провадження по виконавчому документу, який зобов'язує боржника вчинити певні дії, встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати 7 днів.

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилається стягувачу та боржникові (ч.5 ст. 25 Закону).

В постанові про відкриття виконавчого провадження боржнику пропонується в семиденний строк з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження добровільно виконати рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 27 вказаного Закону у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Однак в матеріалах справи відсутні дані, які підтверджують отримання ОСОБА_2 постанови про відкриття виконавчого провадження та можливість боржника добровільно виконати рішення суду у встановлений постановою строк.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема, за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження"та статтею 377-1ЦПК, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Зі змісту ст. 441 ЦПК України вбачається, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з вимогами статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян ОСОБА_3 громадянина від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням,є підставою для тимчасового обмеження громадянина України у виїзді за межі України.

Таким чином, аналіз перелічених норм законів дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту умисного ухилення боржника - фізичної особи від виконання зобов'язань за рішенням суду.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням вищенаведених вимог законодавства, саме державний виконавець зобов'язаний довести навмисне або інше свідоме невиконання боржником рішення суду, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Крім того, Головним державним виконавцем Заводського ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області, ОСОБА_1 не надано жодних доказів про бажання ОСОБА_2 виїхати за межі України, для уникнення виконання судових рішень, натомість в матеріалах подання відсутні буд-які відомості з Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області про наявність у боржника паспорту громадянина України для виїзду за кордон.

Належних та допустимих доказів того, що боржник ОСОБА_2 має намір ухилятись або ухиляється від виконання судових рішень шляхом вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання судових рішень, або безпідставно не з'являється на виклики державного виконавця та умисно ухиляється від виконання покладених на нього обов'язків, суду не надано.

З урахуванням викладеного та вимог чинного законодавства, суд вважає, що підстави для задоволення подання відсутні, що не перешкоджає державному виконавцю у разі надання необхідних доказів та зміни обставин звернутися з відповідним поданням до суду.

На підставі викладеного, у відповідності до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», п. 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», суд вважає за необхідне у задоволенні подання відмовити.

Керуючись ст. 5,6 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 431, 441 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання Головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, ОСОБА_1, про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи, ОСОБА_2, за межі України до виконання зобовязання за виконавчими документами відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: І.О. Притуляк