Справа № 541/160/18
Номер провадження 2/541/326/2018
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 березня 2018 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Городівського О. А.,

за участю секретаря судового засідання - Ніколаєнко М. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород цивільну справу

в порядку спрощеного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням,

установив:

19 січня 2018 року з вищевказаною позовною заявою до Миргородського міськрайонного суду звернулася ОСОБА_1.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником будинковолодіння № АДРЕСА_1. У вказаному будинку зареєстрований ОСОБА_2, який не є співвласником вказаного будинковолодіння та не проживає в ньому більше року.

На даний час наявність реєстрації відповідача в будинку обмежує права позивача, що стало підставою для звернення до суду.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Відповідач в установлений ч.7 ст.178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідність подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст.178 ЦПК України.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 є одноособовим власником будинковолодіння № АДРЕСА_1. Його право власності підтверджується копією договору купівлі-продажу частини будинку від 04.10.2016, зареєстрованого в реєстрі за № 597 (а.с.7) та копією договору купівлі-продажу частини будинку від 13.10.2016, зареєстрованого в реєстрі за № 645 (а.с. 4-5).

Згідно з довідкою № 893 від 21.09.2017 виданого Ромоданівською селищної радою Миргородського району, ОСОБА_2 зареєстрований але не проживає з 2016 року в АДРЕСА_1 (а.с.8).

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Оскільки відповідач ОСОБА_2 не проживає у будинку протягом останніх кількох років, то він, відповідно до ст. 72 ЖК України, втратив право на користування вищевказаним житловим приміщенням.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись своїм майном , на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, а тому ОСОБА_2 необхідно визнати таким, що втратив право на користування приміщенням будинковолодіння № АДРЕСА_1.

Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування вищевказаним будинковолодінням з моменту його вибуття - 04.10.2016, однак, особа вважається такою, що втратила право користування житловим приміщенням з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 259, 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Задовольнити частково позовну заяву ОСОБА_1.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування приміщенням будинку АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 704 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. А. Городівський