Провадження № 2/331/75/2018
Справа № 331/4134/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2018 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого - судді - Скользнєвої Н.Г.,
при секретарі - Постарнак М.М.,
У червні 2017 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від ОСОБА_1 надійшла позовна заява до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_2, про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вона та її чоловік є власниками квартири АДРЕСА_4 на підставі Свідоцтва про право власності на житло № 54 від 01 лютого 2015 року, виданого Жовтневою районною адміністрацією Запорізької міської ради.
У зазначеній квартирі окрім неї та її чоловіка зареєстрована ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка фактично ніколи не мешкала у зазначеній квартирі, а лише була зареєстрована.
В добровільному порядку ОСОБА_3 знятися з реєстраційного обліку не бажає та не має наміру цього робити, а тому вона бажає зняти її з реєстраційного обліку на підставі рішення суду.
У звязку із знаходженням відповідача на реєстраційному обліку по зазначеній адресі, вона не може володіти, користуватися та розпоряджатися зазначеним майном самостійно та на свій розсуд.
На підставі викладеного, просить суд усунути їй перешкоди в користуванні квартирою № 23 в будинку № 29 по вулиці Українській в місті Запоріжжі, шляхом визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування квартирою № 23 в будинку № 29 по вул. Українській в м. Запоріжжі.
В процесі розгляду зазначеної справи до суду надійшла уточнена позовна заява, якою до участі у справі залучено в якості співпозивача ОСОБА_2, а також відповідно до якої позивачі остаточно просять суд визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 23 в будинку № 29 по вул. Українській в м. Запоріжжі.
Представник позивача надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутністю зазначивши, що на позовних вимогах наполягає і просить суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, згідно з вимогами ст.ст.128,131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з'явився у судове засідання без поважних причин.
Прийнявши до уваги заяву представника позивача, суд ухвалою від 19 березня 2018 року ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2017 року провадження у цій справі відкрито, справу призначено до розгляду. (а.с. 15)
15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.
У відповідності до п.п. 9 п. 1 Розділу ХIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувався за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Скользнєвої Н.Г. від 15 січня 2018 року призначено справу у підготовче судове засідання. (а.с. 65-66)
Ухвалою суду від 15 лютого 2018 року підготовче провадження по зазначеній справі визнано закритим та призначено справу до судового розгляду по суті. (а.с. 75)
Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивачів, приходить до наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_4 на підставі Свідоцтва про право власності на житло № 54 від 01 лютого 2015 року, виданого Жовтневою районною адміністрацією Запорізької міської ради. (а.с. 13)
У квартирі АДРЕСА_4 окрім ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрована ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка фактично ніколи не мешкала у зазначеній квартирі, про що свідчить копія акта від 20 червня 2017 року. (а.с. 14)
Відповідно до ст. 13 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх субєктів права власності.
Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Статтею 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.
Аналізуючи перелічені норми цивільного права, взявши до уваги надані стороною позивача докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України ЦПК України, ст.ст. 391, 405 ЦК України, суд -
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 23 в будинку № 29 по вул. Українській в м. Запоріжжі.
Повний текст судового рішення складено 23 березня 2018 року.
Сторонам, які не з'явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Н.Г.Скользнєва