Справа № 127/240/17-ц
Провадження № 6/127/72/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі: головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі Бедрак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання виконавчого листа, таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання виконавчого листа, таким, що не підлягає виконанню. Заява мотивована тим, що 28.09.2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області було видано виконавчий лист № 127/240/17 про зобовязання відповідача усунути перешкоди ОСОБА_2 у користуванні власністю квартирою № 75, будинку № 10 по просп. Космонавтів у м. Вінниці шляхом вселення ОСОБА_2 до цієї квартири. Мотивами суду про задоволення позовної заяви ОСОБА_2 було те, що позивач є співвласником даної квартири, а тому має право на дану квартиру. Про те, що відносно ОСОБА_1 як боржника відкрито виконавче провадження, остання дізналась нещодавно, а саме в січні 2018 року коли державний виконавець намагався здійснити вихід до їх квартири з метою вселення стягувача, однак дані дії були перенесені на іншу дату. Як вбачається з постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 02.11.2017 року зазначено, що боржник зобовязаний усунути перешкоди у користуванні власністю.

Також у виконавчому листі зазначено, що відповідач ОСОБА_1 зобовязана усунути перешкоди ОСОБА_2 у користуванні власністю квартирою №70, будинку № 10 по просп. Космонавтів у м. Вінниці шляхом вселення ОСОБА_2 до цієї квартири. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину позивач і відповідач є власниками даної квартири по ? частки. Заявник вважає, що даний виконавчий лист є таким, що не підлягає виконанню, оскільки він фактично не може бути виконаний.

Заявник та заінтересовані особи в судове засідання не зявились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись завчасно та належним чином. Від представника заявника до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи. Інші сторони по справі про причину неявки суду не повідомили. В матеріалах справи містяться заперечення ОСОБА_2Б . проти заяви.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 432 ЦПК України, суд ухвалив провести судовий розгляд у відсутність сторін по справі.

При розгляді справи встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.04.2017 року позов задоволено. Зобовязано ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 усунути перешкоди ОСОБА_2 у користуванні власністю квартирою № 75 у будинку № 10 по просп. Космонавтів у м. Вінниці, шляхом вселення ОСОБА_2 до квартири АДРЕСА_1. Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати щодо сплати судового збору у розмірі 551,20 грн.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.07.2017 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13.04.2017 року у справі № 127/240/17 залишено без задоволення.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 14.09.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13.04.2017 року залишено в силі.

02.11.2017 року державним виконавцем Центрального відділу ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_5 відкрито виконавче провадження по виконавчому листу № 127/240/17-ц від 28.09.2017 року.

Частиною 2 ст. 432 ЦПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Частиною 5 ст. 431 ЦПК України, якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів або проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях чи рішенням передбачено вчинення кількох дій, видаються декілька виконавчих листів, у яких зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати судове рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Відповідно до положень п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 року по справі № 1-7/2013, є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2004 року по справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

В свою чергу, суд звертає увагу, що відповідно до п. 5 узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015 року «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можливо поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Матеріально-правові підстави полягають у припиненні обовязку боржника. Обовязок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобовязань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги пятої ЦК України. Так, зобовязання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обовязку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобовязань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково по рішенню, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа по справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дублікату; пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

Разом з тим та з урахуванням викладеного вище, судом відзначається, що виданий 28.09.2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області виконавчий лист № 127/240/17-ц відповідає вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження», крім того, виконавчий лист було видано на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13.04.2017 року, яке ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 14.09.2017 року залишене без змін, та за яким було відкрито виконавче провадження, окрім того, право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід'ємною частиною «права на суд», на ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов'язання адміністративних органів виконувати рішення, тим самим, зазначений виконавчий лист було видано не помилково, обов'язок боржника за ним існує і не припинено добровільним виконанням, в свою чергу, заявником ОСОБА_1, який є боржником за виконавчим провадженням з виконання виконавчого листа № 127/240/17-ц. В заяві не наведено як матеріально-правових, так і процесуально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, що є підставою для відмови заявнику у задоволенні заяви.

Крім того, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід'ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов'язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року).

Згідно зі статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. Отже, задоволення заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є перепоною у завершенні судового провадження і в реалізації гарантованого права на суд.

Керуючись ст. 432 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про визнання виконавчого листа № 127/240/17-ц, виданого 28.09.2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області щодо зобовязання усунення перешкод у користуванні власністю в частині боржника ОСОБА_1, таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.О. Жмудь