ПОСТАНОВА

Іменем України

12 березня 2018 року м. Кропивницький

справа № 402/1225/16-ц

провадження № 22-ц/781/470/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючої судді Авраменко Т.М.

суддів Кіселика С.А., Суровицької Л.В.

за участю секретаря Бодопрост М.М.

учасники справи:

позивач Селянське (фермерське) господарство «Лада»

представник позивача адвокат ОСОБА_1

відповідачі ОСОБА_2, Головне Управління Держгеокадастру у Кіровоградській області

представник відповідача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3

представник відповідача ОСОБА_4 Управління Держгеокадастру у Кіровоградській області ОСОБА_5

третя особа Благовіщенська районна державна адміністрація Кіровоградської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_1 в інтересах Селянського (фермерського) господарства «Лада» на ухвалу Голованівського районного суду Кіровоградської області від 27 грудня 2017 року у складі судді Гарбуз О.С. у справі за позовом Селянського (фермерського) господарства «Лада» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 Управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, третя особа: Благовіщенська районна державна адміністрація про визнання недійсним договору оренди землі, скасування його державної реєстрації, визнання поновленим договору оренди землі з попереднім орендарем, зобовязання вчинити дії щодо укладення додаткової угоди та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року Селянське (фермерське) господарство «Лада» (далі СФГ) звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4 Управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, третя особа: Реєстраційна служба Ульяновського районного управління юстиції Кіровоградської області про визнання недійсним договору оренди землі, скасування його державної реєстрації, визнання поновленим договору оренди землі з попереднім орендарем, зобовязання вчинити дії щодо укладення додаткової угоди та стягнення моральної шкоди.

Позивач просив визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 19 листопада 2014 року, укладений між ОСОБА_4 управлінням Держземагенства у Кіровоградській області та ОСОБА_2, скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, визнати договір оренди земельної ділянки від 13 грудня 2005 року, укладений між Ульяновською районною державною адміністрацією та СФГ «Лада» поновленим, зобовязати Головне управління Держземагенства у Кіровоградській області вчинити дії щодо укладання додаткової угоди за заявою СФГ «Лада» від 08 липня 2014 року, стягнути солідарно з відповідачів на користь СФГ «Лада» 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди, судові витрати покласти на відповідачів.

Ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 27 грудня 2017 року частково задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження у справі та закрито провадження у справі в частині позовних вимог СФГ «Лада» до ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання поновленим договору оренди землі з попереднім орендарем та зобовязання вчинити дії щодо укладення додаткової угоди. Суд дійшов висновку, що спір в цій частині позовних вимог виник між юридичними особами і має розглядатись за правилами господарського судочинства.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановлену з порушенням норм матеріального та процесуального права, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зазначає, що суд повинен був визначити, що є предметом позову, що конкретно вимагає позивач. Основна позовна вимога повязана з відповідачем ОСОБА_2, як стороною оскаржуваного договору та особою, на користь якої проведена державна реєстрація речового права на спірну земельну ділянку. Похідною, залежною від задоволення основної вимоги є вимога про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки, стороною якого виступає позивач, шляхом укладання додаткової угоди. Розгляд окремо вимоги про поновлення з позивачем договору оренди шляхом укладання додаткової угоди не зможе виконати основної мети звернення позивача до суду захистити та поновити його порушені цивільні права та інтереси, так як задоволення похідної вимоги повязане та залежить від задоволення основної вимоги. Отже заявлені позивачем вимоги є однорідними, зокрема такими, що нерозривно повязані між собою і від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. В даному випадку існує спільність предмета позову. Постановляючи ухвалу про прийняття справи до свого провадження суд не знайшов підстав для закриття провадження у справі, а навпаки призначив справу до судового розгляду, зазначивши при цьому, що проведення попереднього судового засідання, завданням якого насамперед є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу, не є необхідним. Також в ухвалі суду зазначено, що були заслухані пояснення представника позивача, однак це не відповідає дійсності, оскільки представник позивача 27 грудня 2017 року в судовому засіданні присутня не була, про неможливість зявитись в суд надіслала повідомлення на електронну адресу суду та безпосередньо повідомила суддю в телефонній розмові, просила відкласти розгляд справи.

Апеляційне провадження відкрито 25 січня 2018 року (т.2 а.с.239), ухвалою апеляційного суду від 02 березня 2018 року за клопотанням представника відповідача ОСОБА_2 продовжено строк розгляду справи та відкладено розгляд справи на 12 березня 2018 року.

Представник відповідача ОСОБА_2 у відзиві на апеляційну скаргу просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, ухвалу суду першої інстанції без змін, оскільки позовні вимоги про поновлення договору оренди предявлені позивачем юридичною особою до ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області теж юридичної особи, і саме від наслідків розгляду цих позовних вимог залежить розгляд справи за позовом до ОСОБА_2, який є стороною іншого договору оренди землі від 19 листопада 2014 року, укладеного між ним та ОСОБА_4 управлінням Держземагенства у Кіровоградській області. Сторонами спірного договору оренди землі від 13 грудня 2005 року, який просить поновити позивач, є позивач та Ульяновська районна державна адміністрація. Розпорядження землями вказаної категорії станом на час звернення з позовом здійснює Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. Сторонами додаткової угоди є позивач та ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області юридичні особи. ОСОБА_2 не має жодного відношення до договору, який позивач просить поновити, а тому не може бути відповідачем за такою позовною вимогою. В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що розгляд позовних вимог про визнання недійсним спірного договору оренди землі від 19 листопада 2014 року, укладеного між ОСОБА_4 управлінням Держземагенства у Кіровоградській області та ОСОБА_2 окремо неможливий без розгляду позовних вимог про визнання поновленим договору оренди землі від 13 грудня 2005 року та зобовязання ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області вчинити дії шляхом укладення додаткової угоди за заявою позивача. Основною позовною вимогою в даному випадку може бути лише поновлення договору з позивачем, а така вимога може бути розглянута виключно в порядку господарського судочинства (т.3 а.с.51-56,74-76).

Представник відповідача ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у відзиві на апеляційну скаргу просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскільки позивач звернувся до суду з позовними вимогами, які можуть бути самостійними й окремими предметами позову, частина яких має розглядатись за правилами цивільного судочинства, а частина господарського судочинства, оскільки спір в такій частині виник між юридичними особами (т.3 а.с.71,72).

В засіданні апеляційного суду представник позивача підтримала доводи апеляційної скарги, а представник відповідача ОСОБА_2 просив відхилити апеляційну скаргу.

Представник ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області подав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності (т.3 а.с.203).

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду без змін відповідно до ст.375 ЦПК України, оскільки суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, позивач ФГ «Лада» звернувся з позовом до ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки, який укладено в 2004 році між ФГ «Лада» та Ульяновською районною державною адміністрацією строком на пять років, договір оренди зареєстровано 13 грудня 2005 року (т. 1 а.с.10,11-13).

Суд дійшов правильного та обґрунтованого висновку, що такий спір виник між двома юридичними особами, тому підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Такий висновок суду ґрунтується на правильному застосуванні ст.ст. 19, 20 ЦПК України, якими передбачено, що в порядку цивільного судочинства суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також щодо інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства та не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають, зокрема, при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобовязання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Таким чином, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

При визначенні юрисдикційності спору слід ураховувати, що критеріями розмежування між цивільною та іншими юрисдикціями є, по-перше, характер спору про право (справи за позовами, що виникають з будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами інших видів судочинства), по-друге, однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа.

Тобто критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб'єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 14 червня 2017 року у справі №6-2563 цс 16.

Правильним є висновок суду, що в разі розгляду вимог позивача про поновлення договору оренди землі, суд порушить положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду справи судом, встановленим законом.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги, що поновлення договору оренди залежить від вирішення спору про визнання недійсним договору оренди, укладеного з фізичною особою ОСОБА_2 та є похідними, оскільки із змісту позовної заяви вбачається, що підставою для визнання цього договору недійсним є саме порушення прав позивача щодо поновлення з ним договору оренди.

Отже питання недійсності договору оренди з фізичною особою залежить від наслідків вирішення спору про поновлення договору оренди з позивачем, який повинен вирішуватися в порядку господарського судочинства.

В межах вимог та доводів апеляційної скарги передбачені законом підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375,381,382,384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах Селянського (фермерського) господарства «Лада» залишити без задоволення, а ухвалуГолованівського районного суду Кіровоградської області від 27 грудня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення 16 березня 2018 року повного тексту постанови в касаційному порядку у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України .

Головуюча суддя Т.М.Авраменко

Судді: С.А.Кіселик

ОСОБА_6