Провадження №: 2/752/595/18
26 лютого 2018 року Голосіївський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Ладиченко С.В.,
при секретарі Мороз О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Трасдед Едвайзерс» до ОСОБА_1 про визнання недостовірною та спростування інформації,-
У листопаді 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Трастед Едвайзерс»(далі - позивач) звернулось до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про визнання недостовірною та спростування інформації.
У позові позивач просив визнати недостовірною інформацію, поширену відповідачем під час виступу на прес-конференції за темою «Єдиний виробник дитячого харчування в Україні під загрозою зникнення - хто стоїть за рейдерським захопленням Хорольського молочноконсервного комбінату дитячих продуктів», яка відбулася 25.07.2016 р. у прес-центрі ТОВ «Інформаційне агентство «Інтерфакс-Україна», а також зобов'язати відповідача спростувати недостовірну інформацію у спосіб, вказаний в позовній заяві.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у період 2013-2015 рр. працівники ТОВ «Юридична фірма «Трастед Едвайзерс» здійснювали представництво інтересів юридичних осіб, підконтрольних відповідачу: Відкритого акціонерного товариства «Нутрінвест» та Публічного акціонерного товариства «Хорольський молоко консервний комбінат дитячих продуктів». У 2015 році відповідачем було прийнято рішення здійснити відчуження всіх активів ПАТ «Хорольський молоко консервний комбінат дитячих продуктів», для чого було необхідно провести засідання наглядової ради ПАТ «Хорольський молоко консервний комбінат дитячих продуктів», на якому змінити керівника товариства, та провести засідання наглядової ради ПАТ «Хорольський молоко консервний комбінат дитячих продуктів», на яких затвердити вчинення керівником значних правочинів. Вказані дії вчинялися працівниками ТОВ «Юридична фірма «Трастед Едвайзерс» на підставі належним чином оформлених довіреностей та у повній відповідності до вимог закону та наданих відповідачем та підконтрольними йому особами інструкціями. Інші ж дії та звинувачення відповідача, зокрема, щодо протиправної зміни місцезнаходження товариства, знищення майна товариства, звільнення співробітників тощо є голослівними та не мають жодного відношення до позивача. У зв'язку з цим зазначив, що поширена відповідачем на прес-конференції інформація є недостовірною, оскільки не відповідає дійсності, викладена неправдиво, містить неповні та перекручені відомості та є негативною.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримує та просить його задовольнити, справу розглянути без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання двічи не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав.
Частиною 3 ст. 13 ЦПК України встановлено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Судом направлено повістки сторонам про виклик до суду у тому числі представнику відповідачу та Адвокатському об'єднанню «Старокиївське», яке здійснює представництво інтересів відповідача що підтверджується довіреністю, яка міститься в матеріалах справи. Відповідні поштові повідомлення містяться в матеріалах справи.Відповідно до ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справи у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 25.07.2016 р. у прес-центрі ТОВ «Інформаційне агентство «Інтерфакс-Україна» відбулася прес-конференція за темою «Єдиний виробник дитячого харчування в Україні під загрозою зникнення - хто стоїть за рейдерським захопленням Хорольського молочноконсервного комбінату дитячих продуктів».
Під час виступу на вказаній прес-конференції відповідачем були висловлені твердження (рос. мовою):
«Все было хорошо, все было прекрасно. Но тут произошло непредвидимое. Юристы, которых мы наняли для сопровождения юридической деятельности комбината, «Траст Эдвайзерс», оказались не просто хорошими профессионалами, но еще и волшебниками. С помощью волшебной палочки, которую они получили, видимо, из Минюста, они совершили чудо. Взмах палочки - и все недвижимое и движимое имущество вместе с землей переплыло к новым владельцам за небольшие деньги. Взмах палочки - и наш директор был уволен, назначен новый директор по поддельным документам и, мало того, зарегистрирован в реестре. Взмах палочки - и наше предприятие, которое, здание и сооружение, занимали где-то 12 гектаров, оно прилетело на свою новую малую родину в Днепропетровск и приземлилось, припарковалось на маленьком участке в 15 соток с маленькой ветхой избушкой. Там сейчас и находится. Если отбросить эмоции, то в принципе произошел обычный, элементарный рейдерский захват, и когда мы пришли к власть имущим, то есть к местным властям полтавским, и сказали, что у нас отобрали предприятие, просто украли, они сказали, что, ребята, ну это ваше дело, это ваши корпоративные разборки, решайте все сами, в судах и как хотите, мы в это вмешиваться не будем, для нас важно чтобы комбинат работал. Со всей ответственностью хочу заявить, что здесь нет никаких корпоративных споров. Здесь чисто уголовщина. У нас украли предприятие, у нас на глазах, и мы знаем, кто это сделал. И мало того, что украли, эти люди уничтожают предприятие, вырезают оборудование, увольняют специалистов, вымываются оборотные средства, в общем, вот этот промышленный вандализм, он направлен, весь цинизм ситуации, что этот вандализм промышленный направлен на прежде всего, от этого страдают дети, потому что через год не будет этого предприятия, которое сегодня снабжает наших детей хорошим, качественным, дешевым относительно питанием, и они лишатся этого. Я призываю власти Украины, силовые структуры: нужно положить конец этой преступной деятельности людей, чьи имена в принципе известны всем. Спасибо».
Вказані вище обставини підтверджено наявними у справі письмовими доказами, а саме, примірником прес-анонсу «До відома: про прес-конференцію в прес-центрі агентства «Інтерфакс-Україна» на тему «Єдиний виробник дитячого харчування в Україні під загрозою зникнення - хто стоїть за рейдерським захопленням Хорольського молочноконсервного комбінату дитячих продуктів», опублікованого на веб-сайті ТОВ «ІА «Інтерфакс-Україна» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1, примірником статті «Хорольский молочноконсервный комбинат детских продуктов сокращает производство в результате рейдерского захвата», опублікованої на веб-сайті ТОВ «ІА «Інтерфакс-Україна» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2, примірником аудіозапису прес-конференції «Єдиний виробник дитячого харчування в Україні під загрозою зникнення - хто стоїть за рейдерським захопленням Хорольського молочноконсервного комбінату дитячих продуктів».
Відповідачем будь-яких доказів, які б спростовували фактичну обставину публікацій у вказаному інформаційному джерелі та поширення під час виступу на прес-конференції зазначеної вище інформації не надано.
Позивач в позові вказав, що інформація подана відповідачем ОСОБА_1 у формі фактичних тверджень, а тому, з огляду на її недостовірність, підлягає спростуванню.
Досліджуючи вказану обставину, суд виходить з наступного.
За змістом ст.ст.28, 32 Конституції України кожен має право на повагу до своєї гідності та право спростувати недостовірну інформацію про себе, а також на відшкодування моральної шкоди, завданої поширенням такої недостовірної інформації.
Згідно із ст.14 Закону України «Про інформацію» поширення інформації - це розповсюдження, обнародування, реалізація у встановленому законом порядку документованої або публічно оголошуваної інформації.
Статтею 2 Закону України «Про інформацію» передбачено: одним із принципів інформаційних відносин є, зокрема, достовірність і повнота інформації.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про інформацію» масова інформація - інформація, що поширюється з метою її доведення до необмеженого кола осіб. Засоби масової інформації - засоби, призначені для публічного поширення друкованої або аудіовізуальної інформації.
Законодавство України не містить визначення недостовірної інформації і не окреслює фактичних ознак, які вказують на недостовірність інформації. Встановлюються тільки ознаки недостовірності, які можуть бути спростовані, а також, у частині 2 ст. 302 ЦК України встановлюється, що фізична особа, яка поширила інформацію, зобов'язана переконатися у її достовірності. Фізична особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел, зобов'язана робити посилання на таке джерело.
Недостовірну інформацію можна визначити як інформацію, що належить до однієї з двох таких категорій:
1) інформація про суб'єкта, яка була поширена і сприймається негативно принаймні певною групою членів суспільства, що може спричинити порушення немайнових прав відповідної особи, при цьому відсутнє чинне рішення суду щодо достовірності/недостовірності такої інформації (презюмовано недостовірна);
2) будь-яка інформація, недостовірність якої встановлена судом (доведено недостовірна).
Відповідно до пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповніабо перекручені).
У своїх твердженнях під час виступу на прес-конференції відповідач ОСОБА_1 зазначає про причетність працівників позивача ТОВ «Юридична фірма «Трастед Едвайзерс» до підроблення документів для державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, про юридичну особу, та захоплення і відчуження за заниженою вартістю юридичної особи, яка належала відповідачу.
При цьому подає явно негативну інформацію про позивача до широкого кола осіб, оскільки вищевказані дії є злочинами та кваліфікуються за Кримінальним кодексом України як підроблення документів, які подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи та фізичних осіб - підприємців (ст. 205-1) та протиправне заволодіння майном підприємства, установи, організації (ст. 206-2).
Разом з цим, при розповсюдженні негативної інформації про позивача відсутній єдиний належний доказ її достовірності, а саме - рішення суду, яке набрало законної сили і яким би було встановлено підроблення позивачем документів, необхідних для державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, та захоплення і відчуження за заниженою вартістю юридичної особи, яка належала відповідачу.
Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.
Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно - стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.
Однак, розповсюджена інформація про позивача не містить алегорій, сатири, гіпербол тощо, а несе в собі негативну інформацію щодо позивача. Крім того, аналіз розповсюдженої інформації щодо позивача вказує на те, що відповідач ОСОБА_1 висловлював не оціночне суб'єктивне судження відносно позивача, не своє особисте відношення до неї, а стверджував як до об'єктивних чітко висловлених фактів, які на момент такого висловлювання були бездоказовими.
Є очевидним, що поширена відповідачем недостовірна інформація щодо позивача, є негативною інформацію, оскільки явно занижує рівень його моральних та професійних якостей, що не відповідає дійсності, та паплюжить його ділову репутацію.
Це було очевидним, зокрема для відповідача ОСОБА_1, який на думку суду свідомо бажав сформувати негативну соціальну оцінку позивача в очах суспільства, свідомо мав на меті підрив авторитету та позитивної репутації позивача.
Поширюючи непідтверджену негативну інформацію про позивача ТОВ «Юридична фірма «Трастед Едвайзерс», відповідач ОСОБА_1 не міг не розуміти її негативний вплив на честь, гідність та ділову репутацію позивача.
Суд приймає до уваги, що інформаційний ресурс в мережі Інтернет, веб-сайт ТОВ «Інформаційне агентство «Інтерфакс-Україна», є відкритим й загальнодоступним для невизначеного числа осіб. Під час публічного виступу відповідача на прес-конференції інформація були поширена ним серед всіх присутніх осіб. Зазначене, на думку суду, свідчить про поширення відповідачем негативної й недостовірної інформації про позивача серед широкого кола населення.
За таких обставин, поширені відомості не відповідають дійсності і одночасно порушують особисті немайнові права позивача, такі як право на повагу до гідності, честі та ділової репутації, є порушенням інформаційного імунітету, гарантованого Конституцією України кожному громадянину.
Названа обставина є достатньою підставою для судового втручання з метою захисту прав позивача, передбачених ч.4 ст.32 Конституції України.
Зі змісту виступу відповідача на прес-конференції вбачається, що відповідач ОСОБА_1 ствердно й безсумнівно вказує на самовільне відчуження за заниженою вартістю працівниками ТОВ «Юридична фірма «Трастед Едвайзерс» майна, яка належало відповідачу, підроблення ними документів та здійснення державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Судом враховано, що у висловлюваннях відповідача ОСОБА_1 відсутні вислови, що виражають невпевненість, можливу вірогідність та інше, що могло би вказувати на те, що висловлювання є суб'єктивною думкою, критикою, поглядом на події, суб'єктивною оцінкою відповідача.
Відповідно до пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.
В абзаці 6 пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», Верховний Суд України вказав, що негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій, які на думку позивача порушують його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.
Як обґрунтовано вище, поширена відповідачем під час виступу на прес-конференції інформація містить фактичні дані про причетність позивача до незаконної діяльності, за яку чинним законодавством України встановлена кримінальна відповідальність.
За таких обставин у сукупності, суд приходить до висновку, що виступ відповідача на прес-конференції містить негативну інформацію щодо позивача та викладений у формі фактичних тверджень.
Наведене судом наявно свідчить про всі ознаки складу порушення немайнових прав позивача на честь, гідність та ділову репутацію та надає право на захист такого порушення, спростування поширеної інформації та відновлення порушеного права.
Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила.
Частиною 3 ст. 277 Цивільного кодексу України встановлено презумпцію недостовірності поширюваної негативної інформації про фізичну особу, а саме: «Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного».
За таких обставин, суд приходить до висновку, що поширена відповідачем під час виступу на прес-конференції інформація про вчинення позивачем самовільного відчуження за заниженою вартістю працівниками майна, яка належало відповідачу, підроблення документів та здійснення державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є недостовірною.
Згідно з абз.2 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.
Відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. (п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»).
Відповідно до ст.ст. 94, 277 ЦК України, фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.
Відповідно до ч.ч.6-7 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.
Як встановлено судом, недостовірну інформацію поширено відповідачем під час виступу 25.07.2016 р. у прес-центрі ТОВ «Інформаційне агентство «Інтерфакс-Україна» на прес-конференції за темою «Єдиний виробник дитячого харчування в Україні під загрозою зникнення - хто стоїть за рейдерським захопленням Хорольського молочноконсервного комбінату дитячих продуктів»,а тому, позовні вимоги про спростування поширеної негативної й недостовірної інформації підлягають задоволенню.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 є громадянином Російської Федерації, зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2.
Згідно з ч. 2 ст. 496 ЦПК України іноземні особи мають процесуальні права та обов'язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до ст. 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.
У відповідності до пп. в) ч. 2. ст. 20 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 р. суди Договірної Сторони компетентні розглядати відповідний спір, коли на її території має постійне місце проживання або місцезнаходження позивач за позовом про захист честі, достоїнства та ділової репутації.
Позивач ТОВ «Юридична фірма «Трастед Едвайзерс» зареєстрований за адресою: Україна, м. Київ, вул. Саксаганського, 40/85, що підтверджується витягом стосовно позивача з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, який міститься в матеріалах справи.
Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009, №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію.
Оскільки недостовірна інформація була розповсюджена відповідачем відносно позивача шляхом виступу на прес-конференції та опублікування за її результатами статті на веб-сайті ТОВ «Інформаційне агентство «Інтерфакс-Україна», який має необмежене коло глядачів на території України, то й спростування має здійснитись у такий самий спосіб.
З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також сплачена позивачем при зверненні до суду грошова сума судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 277 ЦК України, ст.ст. 10,11,12, 81,258, 263, 264,265, 273, 280,354, ЦПК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Трасдед Едвайзерс» до ОСОБА_1 про визнання недостовірною та спростування інформаціїзадовольнити.
Визнати недостовірною інформацію, поширену ОСОБА_1 під час виступу 25.07.2016 р. у прес-центрі ТОВ «Інформаційне агентство «Інтерфакс-Україна» на прес-конференції за темою «Єдиний виробник дитячого харчування в Україні під загрозою зникнення - хто стоїть за рейдерським захопленням Хорольського молочноконсервного комбінату дитячих продуктів», а саме:
- «Все было хорошо, все было прекрасно. Но тут произошло непредвидимое. Юристы, которых мы наняли для сопровождения юридической деятельности комбината, «Траст Эдвайзерс», оказались не просто хорошими профессионалами, но еще и волшебниками. С помощью волшебной палочки, которую они получили, видимо, из Минюста, они совершили чудо. Взмах палочки - и все недвижимое и движимое имущество вместе с землей переплыло к новым владельцам за небольшие деньги. Взмах палочки - и наш директор был уволен, назначен новый директор по поддельным документам и, мало того, зарегистрирован в реестре. Взмах палочки - и наше предприятие, которое, здание и сооружение, занимали где-то 12 гектаров, оно прилетело на свою новую малую родину в Днепропетровск и приземлилось, припарковалось на маленьком участке в 15 соток с маленькой ветхой избушкой. Там сейчас и находится. Если отбросить эмоции, то в принципе произошел обычный, элементарный рейдерский захват»;
- «Со всей ответственностью хочу заявить, что здесь нет никаких корпоративных споров. Здесь чисто уголовщина. У нас украли предприятие, у нас на глазах, и мы знаем, кто это сделал. И мало того, что украли, эти люди уничтожают предприятие, вырезают оборудование, увольняют специалистов, вымываются оборотные средства, в общем, вот этот промышленный вандализм, он направлен, весь цинизм ситуации, что этот вандализм промышленный направлен на прежде всего, от этого страдают дети, потому что через год не будет этого предприятия, которое сегодня снабжает наших детей хорошим, качественным, дешевым относительно питанием, и они лишатся этого. Я призываю власти Украины, силовые структуры: нужно положить конец этой преступной деятельности людей, чьи имена в принципе известны всем. Спасибо».
«ОСОБА_1 спростовує недостовірну інформацію, поширену під час виступу 25.07.2016 р. на прес-конференції в прес-центрі Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Інтерфакс-Україна», а саме наступну інформацію:
- «Все было хорошо, все было прекрасно. Но тут произошло непредвидимое. Юристы, которых мы наняли для сопровождения юридической деятельности комбината, «Траст Эдвайзерс», оказались не просто хорошими профессионалами, но еще и волшебниками. С помощью волшебной палочки, которую они получили, видимо, из Минюста, они совершили чудо. Взмах палочки - и все недвижимое и движимое имущество вместе с землей переплыло к новым владельцам за небольшие деньги. Взмах палочки - и наш директор был уволен, назначен новый директор по поддельным документам и, мало того, зарегистрирован в реестре. Взмах палочки - и наше предприятие, которое, здание и сооружение, занимали где-то 12 гектаров, оно прилетело на свою новую малую родину в Днепропетровск и приземлилось, припарковалось на маленьком участке в 15 соток с маленькой ветхой избушкой. Там сейчас и находится. Если отбросить эмоции, то в принципе произошел обычный, элементарный рейдерский захват»;
- «Со всей ответственностью хочу заявить, что здесь нет никаких корпоративных споров. Здесь чисто уголовщина. У нас украли предприятие, у нас на глазах, и мы знаем, кто это сделал. И мало того, что украли, эти люди уничтожают предприятие, вырезают оборудование, увольняют специалистов, вымываются оборотные средства, в общем, вот этот промышленный вандализм, он направлен, весь цинизм ситуации, что этот вандализм промышленный направлен на прежде всего, от этого страдают дети, потому что через год не будет этого предприятия, которое сегодня снабжает наших детей хорошим, качественным, дешевым относительно питанием, и они лишатся этого. Я призываю власти Украины, силовые структуры: нужно положить конец этой преступной деятельности людей, чьи имена в принципе известны всем. Спасибо».
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Участник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатми апеляційного розгляду справи.

Суддя С.В. Ладиченко