Провадження № 22-ц/780/1011/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 29 06.03.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 березня 2018 року м. Київ

Справа № 369/13676/17 Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 (суддя-доповідач),

ОСОБА_2

ОСОБА_3

секретар судового засідання Топольський В.О.

позивач Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Брест- Литовське»

відповідач ОСОБА_4 ( апелянт)

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Києво-Святошинський районний суду Київської області у складі судді Пінкевич Н.С. від 14 грудня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

Статтею 351 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого(території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до пунктів 8, 9, 11 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується; справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а також заяви і скарги подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У грудні 2017 року Обєднання співвласників багатоквартирного будинку (далі ОСББ) «Брест-Литовське» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості .

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 грудня 2017 року відкрито провадження по справі за позовом ОСББ «Брест-Литовське» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по внесках і платежах співвласників на фінансування самозабезпечення обєднання.

Відповідач з вказаним судовим рішенням не погодився та подав апеляційну скаргу. Просив скасувати вказану ухвалу у звязку з недотриманням правил підсудності.

ОСББ «Брест-Литовське» судове рішення не оскаржило та подало свій відзив на апеляційну скаргу. Вважає, що підстави для скасування вказаної ухвали відсутні.

Позивач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак до суду не зявився, що, відповідно до ст. 372 ЦПК України не перешкоджало розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відкриваючи провадження в даній цивільній справі, суддя виходив з того, що дана справа підсудна Києво-Святошинському районному суду Київської області.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст. 114 ЦПК України, в редакції чинній на час ухвалення судового рішення (далі - ЦПК України 2004 року) позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляється за місцезнаходження майна або основної його частини.

У пункті 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» розяснено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

За таких обставин, оскільки між сторонами виник спір з приводу утримання нерухомого майна квартири АДРЕСА_1, власником якої є відповідач, посилання апелянта на те, що ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням правил підсудності, являється наслідком помилкового тлумачення норм процесуального права.

Інших доводів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність та обґрунтованість постановленої судом ухвали, апеляційна скарга не містить.

За наведеного, ухвалу районного суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача - без задоволення,.

Тому, керуючись ч. 6 ст. 259, 268, п. 1 ч.1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381- 384 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 грудня 2017 року залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду касаційної інстанції. Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Судді: