УХВАЛА

21 березня 2018 року

м. Київ

справа № 159/2893/17

провадження № 61-13001ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Журавель В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 вересня 2017 року та постанову апеляційного суду Волинської області від 16 січня 2018 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту необліковану електричну енергію,

встановив:

У березні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 вересня 2017 року та постанову апеляційного суду Волинської області від 16 січня 2018 року у вищевказаній справі, у якій вона просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, виходячи з таких підстав.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом частини четвертої статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об'єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Убачається, що рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 вересня 2017 року позов приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго» (далі - ПрАТ «Волиньобленерго») задоволено. Стягнуто солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Волиньобленерго» заборгованість за спожиту необліковану електричну енергію у розмірі 33 322 грн 37 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою апеляційного суду Волинської області від 16 січня 2018 року рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 вересня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову ПрАТ «Волиньобленерго». Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Волиньобленерго» 33 322 грн 37 коп. вартості спожитої необлікованої електричної енергії. У задоволенні позову ПрАТ «Волиньобленерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту необліковану електричну енергію відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто справа є малозначною відповідно до наведених приписів ЦПК України.

При цьому касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29 вересня 2017 року та постанову апеляційного суду Волинської області від 16 січня 2018 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту необліковану електричну енергію відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Журавель