Справа № 683/1781/17
09 лютого 2018 року Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області
головуючого - судді Завадської О.П
при секретарі Борикіній Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди та супроводу батька, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради,
В липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди і супроводу батька.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 08 червня 2012 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, рішенням Старокостянтинівського районного суду від 29 листопада 2016 року шлюб між ними було розірвано. Від спільного подружнього проживання з відповідачем мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею. Відповідач не приймає участі у вихованні сина ОСОБА_4, не цікавиться ним, не надає матеріальної допомоги на його утримання, а також безпідставно чинить перешкоди для здійснення заходів, спрямованих на покращення здоров'я сина, його фізичний, духовний та моральний розвиток, зокрема, відмовляється надати дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за кордон.
Вона планує разом з дитиною поїхати на відпочинок в Арабську Республіку Єгипет. Вказує, що виїзд сина за кордон сприятиме розширенню його світогляду, добре позначиться на духовному та інтелектуальному розвитку як особистості, розширить кругозір, дасть змогу оздоровитися. Оскільки відповідач добровільно не дає дозвіл на виїзд дитини за кордон, просить суд надати дозвіл на тимчасовим виїзд сина ОСОБА_4 на відпочинок та оздоровлення до Арабської Республіки Єгипет без згоди і супроводу батька на період з 20 жовтня 2017 року по 20 січня 2018 року.
В подальшому позивачка подала заяву, якою уточнила позовні вимоги та просила надати дозвіл на тимчасовим виїзд сина ОСОБА_4 на відпочинок та оздоровлення до Арабської Республіки Єгипет без згоди і супроводу батька на період з 01 вересня 2018 року по 30 листопада 2018 року.
Представник позивачки - адвокат ОСОБА_5 направив заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та без участі позивачки, позов підтримав та просив задовольнити, не заперечив проти розгляду справи в порядку заочного розгляду.
Відповідач, який у встановленому порядку повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі.
Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради направив клопотання про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позову.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 09 лютого 2018 року суд постановив розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області 27 грудня 2012 року.
Рішенням Старокостянтинівського районного суду від 29 листопада 2016 року, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано.

Після розірвання шлюбу дитина зареєстрована та проживає разом з матір'ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання за відомостями відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради № 854/02-17/2017 від 12 липня 2017 року, довідкою про склад сім'ї зареєстрованих та проживаючих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою відділом з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради № 7771 від 13 липня 2017 року.

В зв'язку з тим, що тимчасовий виїзд за межі України сприятиме розширенню світогляду, оздоровленню, інтелектуальному та фізичному розвитку малолітнього ОСОБА_3, враховуючи інтереси дитини, орган опіки та піклування не заперечує проти надання дозволу матері ОСОБА_1 на тимчасовий виїзд за межі України малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_2, про що надано відповідний висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 17 жовтня 2017 року № 47/21-44-2321/2017

У відповідності до Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі здоровий розвиток дитини.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 157 СК України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі чи супроводі осіб, які уповноважені ними.

У п. 3, п.п. 1 п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли шістнадцятирічного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли вісімнадцятирічного віку.

Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій, в тому числі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Вимогами ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон. Також ч. 2 ст. 4 вищезазначеного Закону передбачено, що дитина може виїхати за кордон у разі наявності згоди обох батьків, у разі відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Таким чином діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. У разі відсутності згоди одного з батьків питання про виїзд неповнолітнього за кордон вирішується судом за позовом іншого з батьків зі з'ясуванням питання про державу прямування та відповідний часовий проміжок перебування дитини у цій державі, строку та мети виїзду.

Зважаючи на викладене, враховуючи вік дитини, а також те, що позовні вимоги жодним чином не порушують права сторін та інтереси дитини, суд приходить до висновку про доцільність надання позивачці дозволу на виїзд дитини за межі України, а саме в Арабську Республіку Єгипет, на період з 08 квітня 2018 року по 30 червня 2018 року, оскільки виїзд дитини за кордон необхідний для її відпочинку та оздоровлення.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 141, 280-282 ЦПК України, на підставі ст. 313 ЦК України ст. ст. 141, 150, 157 СК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» ,

вирішив:

Позов задовольнити.

Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, дозвіл на тимчасовий виїзд на відпочинок та оздоровлення неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України в Арабську Республіку Єгипет без згоди і супроводу батька дитини ОСОБА_2 на період з 01 вересня 2018 року по 30 листопада 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 грн. судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивачка: ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1, серія та номер паспорта НОМЕР_3, виданий Старокостянтинівським РВ УМВС України в Хмельницькій області 11 грудня 2012 року.

Відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради, місце знаходження: АДРЕСА_3.

Повне судове рішення складено 09 лютого 2018 року.

Суддя _______________