Справа № 686/1829/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2018 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої судді Мороз В.О.,

за участю секретаря Козельської Г.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

встановив:

22 січня 2018 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, посилаючись на те, що він є власником квартири № 41 в житловому будинку № 47/2 по вул. Львівське шосе в м. Хмельницькому, на підставі договору дарування. Вказує, що за вказаною адресою зареєстрована відповідач ОСОБА_2, колишня дружина, яка більше року за місцем реєстрації не проживає. У звязку із тим, що відповідач зареєстрована, проте не проживає за місцем реєстрації, у позивача виникають перешкоди у використанні та розпорядженні його власністю, тобто її реєстрація порушує його право власності на майно.

У зв'язку з наведеним, позивач просить суд усунути йому перешкоди в користуванні житлом шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою № 41 в житловому будинку № 47/2 по вул. Львівське шосе в м. Хмельницькому.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала та просила задовольнити з підстав наведених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, судом встановлено, що позивачу ОСОБА_3 на підставі договору дарування квартири від 27.04.2009 р. належить квартира № 41 в житловому будинку № 47/2 по вул. Львівське шосе в м. Хмельницькому.

Даний факт, також, підтверджується копією технічного паспорту на вказану квартиру та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.05.2009 року.

В даній квартирі № 41 в житловому будинку № 47/2 по вул. Львівське шосе в м. Хмельницькому, зареєстровані позивач власник квартири з 21.11.1991 року, колишня дружина позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 13.01.2010 року, дочка позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, син позивача ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується довідкою, виданою ЖЕО ЖЕД № 2 від 02.01.2018 р.

Так, згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи Управління ДМС України в Хмельницькій області від 05.02.2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно облікових даних відділу реєстрації місця проживання зареєстрована з 13.01.2010 року в квартирі № 41 в житловому будинку № 47/2 по вул. Львівське шосе в м. Хмельницькому.

Із актів від 26.09.2016 р, 28.08.2017 року, 21.12.2017 р., 21.02.2018 р., про обстеження матеріально-побутових умов вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно не проживає в квартирі № 41 в житловому будинку № 47/2 по вул. Львівське шосе в м. Хмельницькому, з серпня 2016 року.

Даний факт, також, не заперечується відповідачем.

Окрім того, як вбачається із копії рішення Хмельницького міськрайонного суду від 30.06.2017 року шлюб укладений 04.10.2003 року між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 розірвано (рішення набрало законної сили 11.07.2017 року).

Отже, встановлено, що у зазначеній кваритирі відповідач ОСОБА_2, яка не є членом сімї власника будинку, продовжує бути зареєстрованою, однак не проживає з серпня 2016 року, не сплачує комунальні послуги, чим перешкоджає позивачу у реалізації його права власності на житло.

Частинами 1, 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 41 Конституції України «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю». Ніхто не можу бути позбавлений права власності, окрім як на підставах, встановлених Законом. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч. 1ст. 316 ЦК України - правом власності є право особи, на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1ст. 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 Цивільного Кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу ст. 383 цього ж Кодексу власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З огляду на викладене та враховуючи, що ОСОБА_2, яка не є членом сімї власника будинку, перешкоджає ОСОБА_3 у реалізації його права власності, суд вважає за необхідне усунути перешкоди в користуванні позивачу житлом шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою № 41 в житловому будинку № 47/2 по вул. Львівське шосе в м. Хмельницькому.

Судовий збір розподіляється згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 10, 12, 13, 81, 141, 258-273 ЦПК України, ст.ст. 319, 383, 391 Цивільного кодексу України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_3 житлом, шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.к. НОМЕР_1, такою, що втратила право користування квартирою № 41 в житловому будинку № 47/2 по вул. Львівське шосе в м. Хмельницькому.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.к. НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 704, 80 грн.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції- Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Повний текс рішення виготовлено 12.03.2018 р.