Справа № 346/3985/14-ц
Провадження № 6/346/18/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючої судді Беркещук Б.Б.

секретаря Матушевської Г.Д.

з участю заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия матеріали заяви ОСОБА_1 про скасування ухвали Коломийського міськрайонного суду від 22.04.2015 р. по справі № 346/3985/14 ц про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, - ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування ухвали Коломийського міськрайонного суду від 22.04.2015 р. по справі № 346/3985/14 ц про тимчасове обмеження його, ОСОБА_1, у праві виїзду за межі України. Свою заяву мотивує тим, що 22.04.2015 року ухвалою Коломийського міськрайонного суду задоволено подання державного виконавця ВДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції та тимчасово обмежено його, ОСОБА_1, у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов»язань за виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 58 280,61 гривень. Просить звернути увагу, що на момент подання даної заяви, стягнення проведено в розмірі 21 280,61 грн. , залишок боргу становить 37000 грн. Вказує, що для повного погашення суми стягуваних грошових коштів йому необхідно працювати за кордоном. Крім того, відсутні докази його ухилення як боржника від виконання зобовязань . Посилаючись на ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України та Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», просить суд скасувати вищезгадану ухвалу суду .

В судовому засіданні заявник підтримав вимоги заяви, просив її задовільнити .

Особа, що брала участь у справі, щодо якої винесено виконавчий документ ОСОБА_2 у судове засідання не з»явилась, подала до суду заяву, в котрій просить відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на відсутність письмових доказів для підтвердження вимог , вказаних у заяві ОСОБА_1 (інформацію про залишок боргу, інформацію про трудову діяльність повязану з перетинанням державного кордону України,) Крім того, вказує, що заявник не посилається на жодну з обставин визначених статтею 423 ЦПК України, що заявником порушено порядок оскарження даної ухвали відповідно до вимог Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» та ст. 353 ЦПК України. Зазначає, що скасування (зняття) тимчасового обмеження у праві виїзду громадян за межі України на підставі заяви боржника, який не сплатив борг є неправильним, цим правом наділені органи ДВС , які повинні винести постанову про закінчення виконавчого провадження.

Представник Коломийського ВДВС в судове засідання не з явився з невідомих причин будучи належно повідомлений про час та місце розгляду даної справи.

Враховуючи пояснення заявника, письмові заперечення ОСОБА_2, вивчивши надані матеріали, суд доходить висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 22.04.2015 р. по справі № 346/3985/14 ц подання ВДВС Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області задоволено та тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов»язань за виконавчим листом від 25.11.2014 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 58 280,61 грн.

Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в їзд в Україну, порядок оформлення документів для закордонних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Цивільний процесуальний кодекс України не регулює порядок розгляду судом питання про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Так само не передбачено вирішення такого питання судом і Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзд в Україну громадян України».

Особа, яка вважає, що її права порушені в звязку з тимчасовим обмеженням у праві виїзду за межі України, має право оскаржити в апеляційному порядку лише ухвалу суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України (узагальнення від 01.02.2013), та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах від 01.07.2015, зазначили, що тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а припинення обмеження виїзду у звязку з виконанням обовязку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця. У разі врегулювання боргових зобовязань державний виконавець виносить відповідну постанову про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України, у якій вказуються номер та дата винесення судового рішення про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду з України.

Отже, тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а скасування обмеження виїзду у звязку з виконанням обовязку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця.

На підставі вищенаведеного суд вважає, що слід відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування ухвали про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон.

На підставі наведеного та керуючись ст.441 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування ухвали Коломийського міськрайонного суду від 22.04.2015 р. по справі № 346/3985/14 ц про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відносно ОСОБА_1, відмовити.

Розяснити заявнику, що розгляд питання про зняття (скасування) обмеження щодо особи у праві виїзду за межі України належить до компетенції державного виконавця та/або на ухвалу суду, якою тимчасово обмежено у праві виїзду боржника за межі України може бути оскаржена в апеляційному порядку у відповідності до вимог ст. 353 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Беркещук Б. Б.