РІШЕННЯ

іменем України

27 березня 2018 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі

головуючого судді Скрипника С.М.,

за участю секретаря судового засідання Брайловської М.М.,

сторін:

позивача - ОСОБА_1,

представника третьої особи - Жаданової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сватове Луганської області в порядку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - служба у справах дітей Сватівської райдержадміністрації Луганської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

встановив :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що він перебував з відповідачем ОСОБА_3 у шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 02.11.2006 року шлюб між ними було розірвано. На примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Сватівського районного управління юстиції знаходиться виконавчий лист № 2-601-06, виданий за рішенням Сватівського районного суду від 02.10.2006 про стягнення аліментів з нього на користь відповідачки на утримання доньки ОСОБА_4, за яким він сплачує аліменти. Малолітня ОСОБА_4 до 23 листопада 2017 року проживала разом з матір'ю ОСОБА_3 З 23 листопада дівчинка проживає з ним та знаходиться на його повному утриманні. Відповідачка не піклується про фізичний та духовний розвиток їхньої дитини, не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню їхньої доньки, не цікавиться її життям, зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, залякує її. В 2017 році відповідачка вже лікувалася від алкогольної залежності, але знову почала вживати алкоголь, внаслідок чого донька попрохала забрати її до себе. Під час перевірки умов проживання їхньої доньки службою у справах дітей відповідач перебувала в нетверезому стані, в будинку було брудно, що підтверджується відповідним актом обстеження. У нього є всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку їхньої дитини. Також вважає за необхідне припинити дію вищезазначеного виконавчого листа та стягнути з матері - ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі, бо вона не має постійного місця роботи та фіксованого заробітку. Вважає, що ОСОБА_3 самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків, а тому просить суд позбавити відповідачку батьківських прав по відношенню до їхньої доньки ОСОБА_4, стягнути з неї аліменти на його користь на утримання доньки та скасувати виконавчий лист № 2-601-06, виданий за рішенням Сватівського районного суду від 02.10.2006 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з усіх видів заробітку щомісячно і до повноліття дитини.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 на позові наполягає з підстав, зазначених у ньому, пояснив, що його обов'язок захистити дитину, яка відмовляється проживати з матір'ю, бо матір зловживає спиртними напоями. Просить позбавити її батьківських прав, скасувати виконавчий лист про стягнення з нього аліментів та стягнути на його користь з відповідачки аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, не повідомивши про причини неявки. Судом вживались заходи щодо її виклику належним чином, однак до суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Таким чином суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.

Представник третьої особи - служби у справах дітей Сватівської райдержадміністрації Жаданова А.В. в судовому засіданні пояснила, що позов підтримує, пояснила, що ОСОБА_3 зловживає спиртними напоями, служба у справах дітей займалась цією родиною, надавала ОСОБА_3 рекомендації, відповідачка дотримувалась їх. Протягом 2015, 2016 років і по цей час сім'я була на обліку, відповідачка кодувалась, але це їй не допомогло. Відповідачка продовжує зловживати спиртними напоями, було складено відносно неї адміністративні протоколи. Відповідачка рекомендацій не дотримується, на шлях випалення не стала. Просить задовольнити позов.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1. представника третьої особи ОСОБА_6, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно копії свідоцтва про народження, сторони являються батьками малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

В судовому засіданні знайшов підтвердження факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, а саме. Даний факт підтвердив позивач ОСОБА_1, який являється батьком дитини та з яким на даний час мешкає дитина.

Окрім того, факт ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов'язків підтверджується також наданими в матеріали справи доказами - витягом з протоколу № 10/17 (а.с.4-5), листом в.о. директора Сватівського РЦСССДМ на ім'я начальника служби у справах дітей Сватівської РДА (а.с.9), рішенням № 57 від 23.11.2017 р. (а.с.10), актом обстеження житлово - побутових умов (а.с.11), характеристикою на ОСОБА_4 (а.с.12), згідно якого за місцем реєстрації відповідачки - відсутні умови для належного проживання, навчання та виховання дитини, поясненнями ОСОБА_7 - матері відповідачки (а.с.55), повідомленням Сватівського РТМО від 28.02.2018 р. (а.с.56), згідно якого в період лікування ОСОБА_4 в інфекційному відділенні Сватівського РТМО, матір до доньки жодного разу не приходила, письмовими поясненнями дитини ОСОБА_4 (а.с.58).

Відповідачка ОСОБА_3 не працює, на обліку у центрі зайнятості не перебуває а.с.63,64)

Крім того, згідно виконавчого листа № 2-601-06 від 02.10.2006 р. стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 17.07.2006 р.н. (а.с.38).

ОСОБА_1 в свою чергу позитивно характеризується, працює, отримає заробітну плату, про свідчать відповідні довідки (а.с.51, 52).

Згідно висновку служби у справах дітеій Сватівської РДА від 15.01.2018 року за № 01-18/51/1 служба у справах дітей вважає за можливе та доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до неповнолітньої ОСОБА_4 (а.с.27).

Так, Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно з ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Так, ст. 164 СК України визначено підстави для позбавлення батьківських прав батьків, а саме: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

При цьому відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. п. 16, 18 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Таким чином, відповідно до положень п. 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України однією з підстав для позбавлення мати, батька батьківських прав в судовому порядку є їх ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Судом достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_3 ухиляється від здійснення своїх батьківських прав по відношенню до своєї неповнолітнього доньки, не здійснює належного догляду за нею, не забезпечує необхідного медичного догляду, а також не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не піклуються про фізичний і духовний розвиток, її навчання, не забезпечує необхідним харчуванням. Відповідач ОСОБА_3 зловживає спиртними напоями, що також негативно впливає на духовний розвиток дитини.

Судом також встановлено, що на час розгляду справи малолітня ОСОБА_4 проживає, виховується та на даний час перебуває на повному утриманні свого батька ОСОБА_1, а її мати ОСОБА_3 своїх батьківських обов'язків не виконує, не займається її вихованням, що в свою чергу свідчить про умисне ухилення її від виконання своїх обов'язків по вихованню сина, що не відповідає принципам Конвенції ООН про права дитини та вимогам ст. ст. 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства».

Крім того, оскільки рішенням суду вирішено позбавити батьківських прав відповідачку, то і виконавчий лист про стягнення з позивача аліментів на її користь на утримання доньки ОСОБА_4 слід скасувати та стягнути з відповідача ОСОБА_3 аліменти на корить ОСОБА_1 на утримання малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 05.02.2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

За таких обставин, суд оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки в ході судового розгляду знайшли своє повне підтвердження доводи позивача про те, що ОСОБА_3 умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не займається вихованням та розвитком дитини, що свідчить про наявність підстав для позбавлення її батьківських прав.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, і в разі, якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, суд може постановити рішення і поновити зазначену особу в батьківських правах.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача, що у разі зміни обставин, що слугували підставами для позбавлення її батьківських прав, вона не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 15, 16, 141, 150, 155, 164, 165, 166, 169, 180, 181, 182, 184, 199 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - служба у справах дітей Сватівської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 аліменти на корить ОСОБА_1 на утримання малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 05.02.2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

Скасувати виконавчий лист № 2-601-06, виданий за рішенням Сватівського районного суду від 02.10.2006 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з усіх видів заробітку щомісячно і до повноліття дітей.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано Апеляційному суду Луганської області через Сватівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 04 квітня 2018 р.

Суддя: С.М. Скрипник