Придніпровський районний суд м.Черкаси
РІШЕННЯ
Номер провадження2/711/202/18
2 квітня 2018 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого: судді Кондрацької Н.М.
при секретарі: Мелещенко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, треті особи: ОСОБА_3, Державний нотаріус Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування, -
Ухвалою суду від 06.02.2018 відкрито провадження по справі.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, просив суд задовольнити в повному обсязі.
В судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 міської ради, третя особа Державний нотаріус Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори ОСОБА_4 не з»явились, надіслали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив.
Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав:
27.08.1997 органом приватизації Придніпровського райвиконкому м. Черкаси видано свідоцтво про право власності на житло, згідно якого квартира АДРЕСА_1 (колишня Ватутіна) в м. Черкаси належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_3.
Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого державним нотаріусом Другої черкаської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 стала його дружина ОСОБА_5, а саме спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з права власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 (колишня Ватутіна) в м. Черкаси.
Згідно Державного актуна право приватної власності на землю І-ЧР № 006094 від 14.06.2001 ОСОБА_5 на підставі рішення виконкому ОСОБА_2 міської ради народних депутатів від 13.04.2001 № 350 дод. п. 173 передана у приватну власність земельна ділянка площею 2,38 гектарів для ведення сільськогосподарського товариства.
Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого державним нотаріусом Другої черкаської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 стала його дружина ОСОБА_5, а саме спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з права власності на земельну ділянку площею 2,38 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 міської ради.
Згідно Державного актуна право приватної власності на землю І-ЧР № 112761 від 11.06.2004 ОСОБА_6 на підставі рішення сесії ОСОБА_2 міської ради від 06.11.2003 № 5-121 п.1.2 є власником земельної ділянки площею 1200 кв.м. в садово-городньому кооперативі «Черкаський» та розташована за адресою: вул. Рябоконя ділянка № 122 на території ОСОБА_2 міської ради, цільове призначення для ведення садівництва.
Згідно спадкової справи № 132/12 відкритої нотаріусом Другої черкаської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, після смерті померлого ОСОБА_6, ОСОБА_5 прийняла у спадок в тому числі: 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 (колишня Ватутіна) в м. Черкаси, земельну ділянку площею 1200,00 кв.м. в садово-огородньому кооперативі «Черкаський» - м. Черкаси, вул. Симиренківська земельна ділянка № 122; земельну ділянку площею 2,38 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 міської ради.
Вищезазначені відомості також підтверджуються інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо суб»єкта від 26.12.2017.
28.03.2017 померла ОСОБА_5, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть виданим 27.06.2017 ОСОБА_2 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_7 І-СР №309218.
Згідно свідоцтва про народження серія ІІ-ЯР № 902407, виданого 06.04.1959, ОСОБА_8 є матір»ю позивача ОСОБА_1.
Відповідно до ст. 1271 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
31.10.2017 ОСОБА_1 звернувся до Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини від померлої ОСОБА_5.
Постановою державного нотаріуса Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори ОСОБА_4 № 2300/02-31 від 31.10.2017 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, а саме: на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; на земельну ділянку, площею 1200,0 кв.м, в садово-огородньому кооперативі «Черкаський», призначену для ведення садівництва, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Симиренківська, ділянка № 122; на земельну ділянку, площею 2,38 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Пацаєва; на земельну ділянку, площею 2,38 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Героїв Холодного Яру, що залишилась після смерті його матері ОСОБА_5, яка померла 28.03.2017, у зв»язку з ненаданням ОСОБА_1правовстановлюючих документів на майно, що належало померлій.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).
Частинами 1, 2 статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Положеннями ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.
Згідно з ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Норма ст. 1261 ЦК України передбачає у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Як вбачається з матеріалів справи до першої черги спадкоємців після померлої ОСОБА_5, яка померла 28.03.2017, відносяться її син ОСОБА_1 та його брат ОСОБА_3.
Згідно з ч. 1 ст. 1267 ЦПК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
Відповідно до ст. 1297 ЦК України обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно, а саме, згідно ч.1 цієї статті спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Згідно ч. 2 ст. 1297 ЦК України якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.
Відповідно ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.
Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК).
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Згідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України, цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. ЦК України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, прямо передбачених ст.ст. 335, 376, 392 цього Кодексу.
У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленніправа на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, та право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Враховуючи наведені вище обставини, а також приймаючи до уваги те, що позивач ОСОБА_1 у встановленому законом порядку звернувся з заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права та набути право власності на майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про визнання права власності, підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 11, 328, 392, 1217, 1223, 1235, 1268, 1270 ЦК України, п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -
Позов - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на одну третю частину квартири АДРЕСА_1 (колишня Ватутіна) в м. Черкаси належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_3, загальною площею 50,6 кв.м., жилою площею 28,4 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, померлої 28 березня 2017 року.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 2,38 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва яка розташована на території ОСОБА_2 міської ради, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, померлої 28 березня 2017 року.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, 18001;

Відповідач ОСОБА_2 міська рада, код ЄРДПОУ 23212542, електронна адреса: http://www.rada.cherkasy.ua/ua/, адреса: вул. Б.Вишневецького, 36, м. Черкаси, 18001;

Третя особа ОСОБА_3, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, 18001;

Третя особа Державний нотаріус Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори ОСОБА_4, адреса: вул. Університетська, 33, м. Черкаси, 18001.

Головуючий: ОСОБА_9