Провадження № 2/359/816/2018
Справа №359/9261/17
У Х В А Л А

16 березня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.

при секретарі - Долі М. А., Степаненко А.О.,

з участю представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області та Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про стягнення нарахованої, але не виплаченої пенсії та компенсаційних витрат, -

В С Т А Н О В И В :

В призначене судове засідання позивач та представник ГУ Державної казначейської служби у Київській області не зявились.

Позивач подав заяву, відповідно до якої просив розглянути справи та вирішити заявлені ним позовні вимоги відповідно до закону.

ГУ Державної казначейської служби України в Київській області направило до суду клопотання про закриття провадження у даній цивільній справи, обґрунтовуючи клопотання тим, що справа за позовом ОСОБА_2 має розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Представник відповідача ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області розгляд клопотання залишає на вирішення суду.

Дослідивши подане клопотання, суд прийшов до висновку, що воно задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України, в редакції чинній на момент відкриття провадження у даній цивільній справи, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України, в редакції, чинній на момент відкриття провадження у даній справі, було визначено, що справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

При цьому суд також керувався розясненнями, викладеними у пункті 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», а саме, що суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Таким чином, критеріями розмежування справи цивільного судочинства від справи адміністративного судочинства є одночасно: суб'єктний склад учасників спірних правовідносин та їх характер.

Якщо орган державної влади та/або орган місцевого самоврядування (суб'єкт владних повноважень) бере участь у справі не на виконання своїх владних повноважень, а з інших правових підстав, не здійснює владних управлінських функцій щодо іншого учасника спору, то залежно від змісту вимог і суб'єктного складу сторін справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог статті 15 ЦПК України.

Ураховуючи положення статті 1 ЦПК та статті 2 КАС України, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Таким чином, незважаючи на те, що відповідачем у справі є суб'єкт владних повноважень, спір, що є предметом розгляду, не є публічно-правовим.

Як вбачається із матеріалів справи, він виник із цивільно-правових відносин, та згідно підстав і предмету позову стосується стягнення заборгованості по вже нарахованій позивачу пенсії та інфляційний втрат, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, зазначені в клопотанні підстави для закриття провадження у справі відсутні і заявлене клопотання задоволенню не підлягає.

.

На підставі наведеного,керуючись ст. ст.255 ЦПК України, суд-

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про закриття провадження у даній цивільній справі відмовити.

Ухвала суду самостійному апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: І.В.Муранова-Лесів