У Х В А Л А

05 березня 2018 року

м. Київ

справа № 2-2191/2006

провадження № 61-840св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Люкс ЛТД»,

відповідач - Виконавчий комітет Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником - ОСОБА_5, на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Свистунової О. В., Посунся Н. Є., Красвітної Т. П.,

встановив:

У вересні 2006 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Люкс ЛТД» (далі - ТОВ фірма «Люкс ЛТД»), у якому просила визнати дійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, укладений 12 грудня 2003 року між нею та ТОВ фірма «Люкс ЛТД», визнати за нею право власності на нежитлові приміщення, розташовані на земельній ділянці площею 1 300 кв. м за адресою: пров. Калініна, 30 у м. Дніпропетровську.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 зазначала, що за умовами п. 3.2 договору купівлі-продажу право власності на предмет договору виникає у покупця з моменту передачі нежитлових приміщень. 12 грудня 2003 року між сторонами було підписано акт прийому-передачі нерухомого майна. В обумовлений строк відповідач не підготував документи для нотаріального оформлення переходу права власності.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2006 року позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано дійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, укладений 12 грудня 2003 року між ТОВ фірма «Люкс ЛТД» та ОСОБА_4

Визнано за ОСОБА_4 право власності на нежитлове приміщення:

- Д-1 загальною площею 235,4 кв. м, основною площею 162,9 кв. м, допоміжною площею 72,5 кв. м, що складається з: складу-1 площею 14,8 кв. м, цеха-2 площею 101,2 кв. м, кладової-3 площею 5,9 кв. м, складу-4 площею 15,2 кв. м, складу-5 площею 16,9 кв. м, кабінету-6 площею 10,1 кв. м, кабінету-7 площею 4,7 кв. м, коридора-8 площею 29,3 кв. м, кладової-9 площею 2,5 кв. м, коридора-10 площею 5,5 кв. м, туалета-11 площею 1,2 кв. м, умивальної-12 площею 1,2 кв. м, душевої-13 площею 1,2 кв. м, підсобного приміщення-14 площею 4,5 кв. м, підсобного приміщення-15 площею 4,2 кв. м, підсобного приміщення-16 площею 17,0 кв. м;

- нежитлове приміщення Г-1 загальною площею 149,0 кв. м, основною площею 71,8 кв. м, допоміжною площею 77,2 кв. м, що складається з приміщення № 1, в якому: приміщення-1 площею 9,3 кв. м, коридор-2 площею 19,5 кв. м, кафе-3 площею 44,3 кв. м, підсобне приміщення-4 площею 10,7 кв. м, підсобне приміщення-5 площею 20,2 кв. м, коридор-6 площею 6,8 кв. м, кладова-7 площею 1,9 кв. м, туалет-8 площею 3,3 кв. м, зали-9 площею 23,2 кв. м, приміщення № 2, в якому: підсобне приміщення-1 площею 5,5 кв. м, торгова зала-2 площею 4,3 кв. м;

- нежитлове приміщення В-1, загальною площею 43,9 кв. м, основною площею 33,8 кв. м, допоміжною площею 10,1 кв. м, що складається з приміщення № 1, в якому: коридор-1 площею 2,1 кв. м, коридор-2 площею 2,7 кв. м, приміщення-3 площею 10,2 кв. м, приміщення-4 площею 6,4 кв. м; приміщення № 2, в якому: коридор-1 площею 5,3 кв. м, приміщення-2 площею 10,2 кв. м; приміщення № 3, в якому: приміщення-1 площею 6,3 кв. м;

- нежитлове приміщення Б-2, загальною площею 87,1 кв. м, основною площею 58,4 кв. м, допоміжною площею 28,7 кв. м, що складається з приміщення № 2, на 1 поверсі, в якому: кладова-1 площею 5,4 кв. м, кладова-2 площею 4,8 кв. м, цех-3 площею 25,9 кв. м, приміщення № 1, на 2 поверсі, в якому: коридор 1-1 площею 2,6 кв. м, склад 1-2 площею 11,5 кв. м, коридор-1 площею 5,0 кв. м, кабинет-2 площею 11,9 кв. м, кладова-3 площею 2 кв. м, коридор-4 площею 3,8 кв. м, кабінет-5 площею 9,1 кв. м, кладова-6 площею 4,3 кв. м, кладова-7 площею 0,8 кв. м; веранда б-1, огорожі № № 1-7, які розташовані на земельній ділянці площею 1 300 кв. м за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що сторони виконали всі умови договору, а відповідачем були дотримані всі вимоги діючого законодавства щодо будівництва нових об'єктів нерухомості. На час укладання договору купівлі-продажу ТОВ фірма «Люкс ЛТД» володіло зазначеним майном як власник новоствореного майна, а тому мало право на його відчуження.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2017 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2006 року скасоване та ухвалене нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що судом першої інстанції не було з'ясовано питання землекористування станом на момент виникнення спірних правовідносин, оскільки, за відсутності відомостей про надання дозволу на будівництво спірний об'єкт є самовільно збудованим. Наявні в матеріалах справи рішення органу місцевого самоврядування прямо передбачають необхідність отримання такою дозволу у встановленому порядку. Крім того, суд першої інстанції не залучив до участі у справі суб'єктів, які законодавчо наділені повноваженнями в галузі земельних відносин, містобудування, контролю за об'єктами благоустрою (елементів) та чиї права та охоронювані законом інтереси могли бути порушені при розгляді справи.

У грудні 2017 року ОСОБА_5 - представник ОСОБА_4, подав касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2017 року та залишити в силі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2006 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції безпідставно поновив строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Також вважає, що ТОВ фірма «Люкс ЛТД» було законним власником спірних нежитлових приміщень і мало право на їх відчуження.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п'яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

ухвалив:

Справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Люкс ЛТД», третя особа - Виконавчий комітет Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради, про визнання дійсним договору купівлі-продажу призначити до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О.Антоненко

В. І.Крат