Постанова

Іменем України

14 березня 2018 року

м. Київ

справа № 761/5257/14-ц

провадження № 61-5242 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), ЖуравельВ. І., Коротуна В. М., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку»,

відповідач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

представник відповідача - ОСОБА_6,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_6, яка на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_5, на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 травня 2014 року у складі судді Гриньковської Н. Ю. та на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 12 жовтня 2016 року у складі колегії суддів Мараєвої Н. Є., Андрієнко А. М., Заришняк Г. М.,

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2014 року ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог Банк посилався на те, що 26 грудня 2011 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №IKAPNAIG.20253.001, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_4 кредит у розмірі 102 400 грн зі сплатою 16,8% річних терміном до 25 грудня 2014 року на придбання автомобіля. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 26.12.2011 між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та ОСОБА_5 було укладено договір поруки №РХ029031.20256.001, відповідно до умов якого поручитель зобов'язалась відповідати перед кредитором за повне та своєчасне виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором станом на 08.01.2014 утворилася заборгованість у розмірі 128 982,09 грн, яку банк просив стягнути з боржника та поручителя солідарно.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 15 травня 2014 року позов ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» задоволено: стягнуто солідарно зі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 128 982 грн 09 коп. заборгованості за кредитним договором, яка складається з: 44 208 грн 43 коп. поточної заборгованості за кредитом, 39 034 грн 11 коп. простроченої заборгованості за кредитом, 797 грн 68 коп. поточної заборгованості за процентами, 7360 грн 63 коп.простроченої заборгованості за процентами, 6861 грн 24 коп. пені, 30 720 грн штрафу та1289 грн 82 коп. судового збору.

Вказане рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_4 порушив умови кредитного договору та допустив заборгованість, яка підлягає стягненню з боржника та поручителя у солідарному порядку.

Ухвалою Апеляційного суду міста від 12 жовтня 2016 року рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 травня 2014 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що судом першої інстанції при розгляді справи не допущено неправильного застосування норм матеріального та порушень норм процесуального права. Вирішуючи питання щодо правильності визначення розміру стягнутого судом штрафу, апеляційний суд виходив із того, що такий розмір штрафу передбачений пунктом 6.8. кредитного договору.

28 жовтня 2016 року представник ОСОБА_5 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не перевірили розрахунок банку в частині стягнення штрафу у розмірі 30 720 грн. Посилаючись на пункт 6.5. кредитного договору, банк просив стягнути з відповідача штраф у розмірі 1000 грн + 1,0% від суми позову, яка визначена банком у розмірі 98262 грн 09 коп., а 1% від цієї суми складає 982 грн 62 коп.

31 жовтня 2016 року суддею Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у даній справі.

У лютому 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшло заперечення ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» на касаційну скаргу представника ОСОБА_5, у яких банк просив оскаржувані судові рішення залишити без змін, а касаційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що пунктом 6.8. кредитного договору передбачено, що у випадку порушення позичальником зобов'язань, передбачених пунктом 4.2.9 Договору, він сплачує штраф у розмірі 15% процентів від вартості предмета застави, що в даному випадку складає 30 720 грн.

Статтею 338 ЦПК України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Підпунктом 4 частини першої Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

1 лютого 2018 року вказану справу передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлених судами обставин щодо укладення кредитного договору та договору поруки сторонами не заперечується.

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 08.01.2014 заборгованість становить 128 982 грн 09 коп., яка складається з: 44 208 грн 43 коп. поточної заборгованості за кредитом, 39 034 грн 11 коп. простроченої заборгованості за кредитом, 797 грн 68 коп. поточної заборгованості за процентами, 7360 грн 63 коп.простроченої заборгованості за процентами, 6861 грн 24 коп. пені та 30 720 грн штрафу.

Розділом 6 кредитного договору передбачена відповідальність сторін за порушення умов кредитного договору.

Звертаючись з даним позовом до суду, ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» просив стягнути з відповідачів штраф на підставі пункту 6.5. кредитного договору у розмірі 1000 грн + 1% від суми позову.

Пунктом 6.5. кредитного договору передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів за кожним із грошових зобов'язань, передбачених даним договором, більше ніж на 30 днів, що спричинило звернення банку в судові органи, позичальник виплачує банку штраф у розмірі 1% від суми позову.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що банк правильно визначив розмір штрафу, який підлягає стягненню, оскільки відповідно до пункту 6.8. кредитного договору у випадку порушення позичальником зобов'язань, передбачених пунктом 4.2.9. цього договору, він сплачує на користь банку штраф у розмірі 15% від вартості предмету застави, яка зазначена у пункті 35.5 Договору застави рухомого майна у розмірі 204 800 грн, 15% від якої становить 30 720 грн.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, наданих суду (стаття 11 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи).

Перевіряючи правильність визначення банком розміру штрафу, що підлягає стягненню з відповідачів, апеляційний суд не звернув увагу, що розділом 6 кредитного договору передбачена відповідальність позичальника у вигляді штрафу за різні порушення, пов'язані з виконанням кредитного договору (пункти 6.2., 6.3., 6.4., 6.5., 6.6., 6.8.).

За змістом позовної заяви банк пред'явив вимоги про стягнення штрафу за пунктом 6.5. договору - за порушення позичальником строків платежів за кожним із грошових зобов'язань у розмірі 1000 грн + 1% від суми позову, що становить 30 720 грн, при цьому розрахунок суми штрафу не надав.

Погоджуючись з правильністю визначеного банком розміру штрафу, апеляційний суд не перевірив його розрахунок і не звернув увагу, що пунктом 6.8. кредитного договору передбачена відповідальність позичальника за порушення пункту 4.2.9. цього договору (продовження строку дії договорів страхування), не встановив наявність факту порушення позичальником указаних умов договору і передчасно дійшов висновку про правильність визначення банком розміру штрафу за пунктом 6.8. кредитного договору.

Згідно пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416, 419 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_6, яка на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_5, задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 12 жовтня 2016 року в частині стягнення штрафу у розмір 30 720 грн скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 травня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 12 жовтня 2016 року про стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» 44 208 грн 43 коп. поточної заборгованості за кредитом, 39 034 грн 11 коп. простроченої заборгованості за кредитом, 797 грн 68 коп. поточної заборгованості за процентами, 7360 грн 63 коп.простроченої заборгованості за процентами, 6861 грн 24 коп. пені, що разом складає 98 262 грн 09 коп. (дев'яносто вісім тисяч двісті шістдесят дві грн 09 коп.) залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В. М.Коротун

В.І. Крат