Справа №560/1492/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2018 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача та просить визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку разом з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вулиці Дубровицька, 61, в с.Бережниця Дубровицького району Рівненської області.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 01 грудня 2014 року було розірвано. За період шлюбу у сторін народилось троє дітей: донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

За час спільного проживання та перебування у шлюбі, 11 січня 2006 року сторонами було придбано житловий будинок з надвірними будівлями №61 по вулиці Дубровицька в с.Бережниця Дубровицького району Рівненської області. Однак, сторони не можуть дійти спільної згоди щодо поділу вказаного нерухомого майна.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 березня 2004 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Ремчицькою сільською радою Сарненського району Рівненської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №6. Вказаний шлюб рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області було розірвано (а.с.11).

За період шлюбу у сторін народилось троє дітей: донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13-15).

З договору купівлі - продажу житлового будинку з надвірними будівлями від 11 січня 2006 року вбачається, що ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_6 житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по вулиці Дубровицька Дубровицького району Рівненської області (а.с.9). Право власності на який, згідно копії витягу про реєстрацію, зареєстровано за ОСОБА_2 31 березня 2006 року (а.с.10)

Відповідно до вимог ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).

Згідно ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно вимог ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Відповідно до ст. 69 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Згідно зі ст. 71 СК України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого ними було придбано житловий будинок разом з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вулиці Дубровицька, 61, в с.Бережниця Дубровицького району Рівненської області. Право власності на вказаний будинок було зареєстровано за відповідачем. Однак, в силу вимог ст. 60 СК України, придбаний будинок є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки був придбаний під час перебування сторін у шлюбі. Оформлення будинку та державна реєстрація права власності на будинок за одним із подружжя не позбавляє його статусу як об'єкту спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 368 ЦК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Відповідно до вимог ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Оскільки позивач є співвласником спірного будинку, який належить сторонам на праві спільної сумісної власності, вона має право на визнання за нею права власності на 1/2 частину цього будинку.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач довела ті обставини, на які вона посилалася, як на підставу своїх вимог, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 60, 68, 69, 70 СК України, ст. 372 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 280, 282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на 1/2 частку житлового будинку разом з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вулиці Дубровицька, 61, в с.Бережниця Дубровицького району Рівненської області.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області в Апеляційний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_7