н/п 2/490/1953/2018
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

29 березня 2018 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Миколаївської міської, Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Центр» про визнання незаконним правового акту органу місцевого самоврядування, що порушує право власності ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів, в якому просив визнати незаконним та скасувати п. 1.31 рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради №1300 від 14.12.2012 року в частині оформлення права власності за ТОВ «Сервіс-Центр» нежитлового об`єкту за літ. Я-2 загальною площею 157,4 кв.м. із службовими будівлями та спорудами, яка розташована по пр. Героїв України, 4/15.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.01.2018 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Миколаївської міської, Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Центр» про визнання незаконним правового акту органу місцевого самоврядування, що порушує право власності з посиланням на п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України (суддя Черенкова) .

Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 06.03.2018 року ухвалу судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.01.2018 року скасовано.

Реалізація принципу верховенства права, визначеного ЦПКУкраїни, є неможливою без забезпеченої можливості доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду.

Статтею 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-IV визначено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов'язковими для виконання Україною. У статті 17 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями.

Наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6, має визначатися за допомогою суб'єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді в даній справі, а також за допомогою об'єктивного критерію, тобто з'ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення у справі ОСОБА_2 (De Cubber) від 26 жовтня 1984 року, серія A, № 86, с. 13-14, п. 24).

Згідно з об'єктивним критерієм, необхідно встановити, чи існують, якщо зовсім не брати до уваги особисту поведінку судді, легко з'ясовувані факти, які можуть ставити під сумнів його безсторонність. З цього погляду навіть виступи можуть мати певне значення. Найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Отже, будь-який суддя, щодо безсторонності якого є законні підстави для побоювань, повинен дати відвід (рішення у справі ОСОБА_2, серія A, № 86, с. 14, п. 26).

Пункт 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і ОСОБА_3 ООН від 27 липня 2006 року, наголошує, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в його неупередженості.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справ і підлягає самовідводу, якщо є інші обставини, що викликають сумніви в неупередженості або обєктивності судді

Виходячи з цих принципів, суддя зобовязаний заявити самовідвід для забезпечення принципу безсторонності суду.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ухвала судді Черенкової Н.П. від 10.01.2018 року скасована постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 06.03.2018, з метою усунення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді,головуючий суддя вважає необхідним заявити собі самовідвід по справі № 490/11265/17.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И ЛА:

Відвести суддю Черенкову Н.П. від розгляду цивільної справи №490/11265/17 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Миколаївської міської, Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Центр» про визнання незаконним правового акту органу місцевого самоврядування, що порушує право власності.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Черенкова