Справа № 175/3642/17
Провадження № 2/175/1416/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

26 березня 2018 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

за участю секретаря Рись Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Сурсько-Литовська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання особи таким, що втратив право користування домоволодінням, знаття з реєстраційного обліку, -

в с т а н о в и в :

В жовтні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив постановити рішення яким визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком №23 по вул. Центральній у с. Новомиколаївка Дніпровського району Дніпропетровської області, та зняти відповідачку з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою.

Позивач ОСОБА_1 надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку у відповідності до ст. 130 ЦПК України, що підтверджується поштовим відправленням (а.с.39), за зареєстрованим місцем проживання не проживає, а тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України.

Представник третьої особи Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без їхньої участі (а.с.32).

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік.

Встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок №23 по вул. Центральній в с. Новомиколаївка Дніпровського району Дніпропетровської області, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 29 травня 2013 року (а.с.11). З 12 грудня 2006 року, за згодою позивача, в будинку була зареєстрована відповідача по справі ОСОБА_2

З 16 листопада 2007 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей Анастасію та Артема. Протягом 2012-2015 роки сімейно шлюбні відносини між сторонами погіршилися, а з кінця 2015 року ОСОБА_2 зібравши всі свої речі виїхала з будинку та почала проживати окремо. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2016 року шлюб між ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_3 був розірваний (а.с.14).

Відповідачка в спірному будинку не проживає, особистих речей в будинку не має, відповідачка не сплачує комунальні послуги, не приймає участі в поточних косметичних ремонтах будинку, грошові кошти на утримання будинку не надає. Відповідачка вирішила добровільно покинути дім, взявши всі свої речі вибула з будинку. Реєстрація відповідачки у будинку порушує права позивача на розпорядження житлом, яке перебуває виключно у його власності.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Тобто, для зняття з реєстрації місця проживання достатньо рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач не проживає у будинку без поважної причини з кінця 2015 року, у позивача виникли перешкоди в користуванні своїм майном, а тому суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком №23 по вул. Центральній у с. Новомиколаївка Дніпровського району Дніпропетровської області, що є підставою для зняття її з реєстрації за вищевказаною адресою.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 640 грн.

Керуючись ст. 15, 16, 317, 319, 391, 405 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 12, 13, 76, 130, 141, 223, 263-266, 280-282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Сурсько-Литовська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання особи таким, що втратив право користування домоволодінням, знаття з реєстраційного обліку задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою: вул. Центральна, №23 у с. Новомиколаївка Дніпровського району Дніпропетровської області, що є підставою для зняття з реєстрації за вищевказаною адресою ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Озерянська Ж.М.