Справа№ 505/698/18
Провадження № 2/505/694/2018
У х в а л а

(про залишення позовної заяви без руху)

20.03.2018 року Суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області Паценюк Г. В., розглянувши у м. Подільську Одеської області матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, зміну розміру стягнення аліментів та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, та просить визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3; примусово прийняти до провадження рішення суду №1516/2853/2012, а саме виконавчий лист щодо сплати аліментів та перерахувати заборгованість по аліментам за весь період часу, починаючи з 26 червня 2012 року; збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Котовського міськрайонного суду з ОСОБА_2 на її користь на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 500,00 грн. щомісячно до 1000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття.

Вивчивши матеріали позовної заяви суд приходить до висновку, що вона не відповідає вимогам встановлених ст.175 та 177 ЦПК України.

Так, відповідно до ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів, зокрема, щодо місця проживання дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи( ч. 5 ст. 19 СК України).

Позивачем орган опіки та піклування до участі у справі в якості третьої особи не залучено.

Згідно до п. 4 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Проте в порушення вимог п. 4 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивачем у п.3 прохальної частини позову не вказано конкретного способу захисту прав, а саме: не зазначено кого саме позивач просить примусово прийняти до провадження рішення суду №1516/2853/2012 та перерахувати заборгованість по аліментам.

Таким чином, позивачу необхідно уточнити і конкретизувати свої позовні вимоги.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру (1-про визначення місця проживання дитини, 2- про примусове прийняття до провадження виконавчого документу), та вимогу майнового характеру (про збільшення розміру стягнення аліментів).

Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» позивач має надати доказ про сплату судового збору у справах немайнового характеру в розмірі 0,4% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 року встановлений у розмірі 1762,00 грн.

Абзацом 2 ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно ч.2 ст.9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно судовий збір має становити за двома немайновими вимогами - 1409,60 грн.

Позивачем не представлено доказів на сплату судового збору.

Позивачка посилалась у позові на ті обставини, що судовий збір про стягнення аліментів не сплачується.

Дійсно, згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Проте, вказаною статтею не передбачено звільнення позивача від сплати судового збору за вимоги щодо визначення місця проживання дитини та примусового прийняття до провадження виконавчого документу.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За цих обставин і згідно ст.185 ч.1 ЦПК України позовну заяву належить залишити без руху та надати позивачу термін на усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 175, 177,185 ч.1, 260 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, зміну розміру стягнення аліментів та зобовязання вчинити певні дії залишити без руху.

Надати позивачу строк на усунення недоліків - протягом 05 днів з дня отримання цієї копії ухвали суду.

Повідомити позивача про те, що в разі невиконання цієї ухвали суду в установлений судом строк, позовна заява буде вважатись не поданою до суду й повернута.

Ухвала суду в порядку окремого провадження оскарженню не підлягає.

С у д д я