Номер провадження: 22-ц/785/671/18
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Сідлецькій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий центр «Південний» до товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Глобальні бізнес рішення», публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, витребування нерухомого майна за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Глобальні бізнес рішення» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 7 лютого 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивачі ОСОБА_2, ТОВ «Торговий центр «Південний», звернувшись 15 грудня 2016 року до суду з вищеназваним позовом, вказали, що ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,1400 га, розташована по АДРЕСА_1, що підтверджено Державним актом на право власності на земельну ділянку від 25 травня 2004 року. На підставі нотаріально посвідченого 18 липня 1995 року між Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради та АТ «Торгівельний центр «Південний» Договору купівлі-продажу нерухомого майна товариство набуло право власності на орендоване майно на нежитлове приміщення, розташоване по АДРЕСА_1 в м. Одесі. З реорганізацією АТ «Торгівельний центр «Південний» у ТОВ «Торговий центр «Південний» правонаступнику видано Свідоцтво про право власності НОМЕР_2 від 22 липня 1997 року на нежитлове приміщення, розташоване по АДРЕСА_1. В порядку виконання судового рішення про стягнення з ТОВ «Торговий центр «Південний» на користь ОСОБА_3 грошових коштів проведено прилюдні торги, на яких ТОВ «Фламенко» набуто у власність нежитлове приміщення, розташоване по АДРЕСА_1, з видачею нотаріусом 28 серпня 2002 року ТОВ «Фламенко» Свідоцтва про право власності на майно, набуте з прилюдних торгів. На підставі нотаріально посвідченого 21 березня 2011 року договору купівлі-продажу №657 між ТОВ «Фламенко» та ТОВ «Степ-УА» приміщення набуто у власність ТОВ «Степ-УА», останнє приміщення на підставі визнаної господарським судом мирової угоди між ТОВ «Степ-УА» та ПАТ «Дельта Банк» перейшло у власність банку, який на підставі укладеного 7 жовтня 2011 року договору купівлі-продажу продав приміщення ТОВ «Група компаній «Глобальні бізнес рішення». Посилаючись на судові рішення, якими визнано недійсними прилюдні торги та скасовано свідоцтво про право власності ТОВ «Фламенко» на майно, набуте з прилюдних торгів, позивачі на підставі статей 203, 215, 388 ЦК України просили:

визнати недійсним укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Група компаній «Глобальні бізнес рішення» договір купівлі-продажу від 7 жовтня 2011 року нежитлового приміщення загальною площею 2612,0 кв.м, розташованого по АДРЕСА_1 в м. Одесі;

витребувати у ТОВ «Група компаній «Глобальні бізнес рішення» на користь ТОВ «Торговий центр «Південний» нежитлове приміщення загальною площею 2612,0 кв.м, розташоване по АДРЕСА_1;

стягнути судові витрати (т.1 а.с.3-4).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 7 лютого 2017 року, ухваленим в порядку заочного розгляду справи, позовні вимоги про витребування майна задоволено, витребувано у ТОВ «Група компаній «Глобальні бізнес рішення» на користь ТОВ «Торговий центр «Південний» нежитлове приміщення загальною площею 2612,0 кв.м, розташоване по АДРЕСА_1; у задоволенні вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу відмовлено, стягнуто з відповідачів в рівних частках на користь ТОВ «Торговий центр «Південний» судовий збір в загальній сумі 52756,00 грн. (т.1 а.с.58-63).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 1 листопада 2017 року заяву ТОВ «Група компаній «Глобальні бізнес рішення» про перегляд заочного рішення залишено без задоволення (т.1 а.с.116-118).

В апеляційній скарзі ТОВ «Група компаній «Глобальні бізнес рішення» просить скасувати рішення суду першої інстанції повністю, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 з підстав неналежності позивача (не пред'явлення вимог), про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «Торговий центр «Південний» з підстав спливу позовної давності та про закриття провадження у справі в частині вимог ТОВ «Торговий центр «Південний» з підстав ліквідації юридичної особи.

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильного застосування норм матеріального права полягає у не належному повідомленні про час та місце розгляду справи; в не прийнятті обставин, встановлених судовими рішеннями у інших справах; в недоведеності порушення прав та законних інтересів ОСОБА_2 та фактичної відсутності у даного позивача будь-яких вимог до відповідачів; у розгляді вимог ТОВ «Торговий центр «Південний» з порушенням правил юрисдикції; в об'єднанні в одне провадження позовних вимог, що підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства; у не застосуванні наслідків спливу позовної давності до вимог про визнання недійсним правочину; у необхідності закриття провадження в частині вимог ТОВ «Торговий центр «Південний» з підстав ліквідації юридичної особи тощо.

В апеляційній скарзі зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню та оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

У відзиві (запереченні) на апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника заперечує проти доводів та вимог апеляційної скарги (т.1 а.с.180-185).

У відзиві (поясненнях) на апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» підтримує доводи та вимоги апеляційної скарги (т.1 а.с.214-217).

Переглянувши справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзивах на неї, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з належності ОСОБА_2 на праві приватної власності з 2004 року земельної ділянки площею 0,1400 га, розташованої по АДРЕСА_1; з набуття АТ «Торгівельний центр «Південний» у власність нежитлового приміщення, розташованого по АДРЕСА_1 в м.Одесі, на підставі договору купівлі-продажу від 18 липня 1995 року з подальшим отриманням у 1997 році свідоцтва про право власності товариства на нерухоме майно; з правонаступництва ТОВ «Торговий центр «Південний» прав та обов'язків АТ «Торгівельний центр «Південний»; з обставин, встановлених судовими рішеннями у інших справах, щодо неправомірності проведення прилюдних торгів по реалізації майна ТОВ «Торговий центр «Південний», визнання недійсним та скасування свідоцтва про придбання ТОВ «Фламенко» нерухомого майна з прилюдних торгів та, як наслідок, з цих підстав відсутності у ТОВ «Фламенко» права на відчуження у 2011 році спірного нерухомого майна ТОВ «Степ-УА» та захисту прав позивачів ОСОБА_2 та ТОВ «Торговий центр «Південний» на спірне нежитлове приміщення шляхом витребування такого з чужого незаконного володіння ТОВ «Група компаній «Глобальні бізнес рішення».

Висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, вказують на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що згідно пунктів 1,2,3 частини 1 статті 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду в частині вимог ОСОБА_2, ухвалення в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні вимог цього позивача, та що згідно частин 1,2 статті 377 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду в частині вимог ТОВ «Торговий центр «Південний» та закриття провадження у справі в частині вимог цього позивача з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено такі обставини.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія НОМЕР_4, виданого Одеським міським управлінням земельних ресурсів 25 травня 2004 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 4 лютого 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим №925, та рішення Приморського районного суду м. Одеси від 1 липня 2003 року, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,1400 га цільового призначення «для експлуатації та обслуговування магазину» кадастровий номер НОМЕР_3, розташованої по АДРЕСА_1 (т.1 а.с.5).

На підставі Договору купівлі-продажу, укладеного 18 липня 1995 року між Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради в особі начальника як «продавцем» та організацією орендаторів орендного підприємства торговий центр «Південний» в особі голови ОСОБА_5 як «покупця», продано/куплено комунальну власність у вигляді орендованого майна, розташованого по АДРЕСА_1. В подальшому на підставі вказаного Договору купівлі-продажу від 18 липня 1995 року, реєстраційний номер 1-5479, Представництвом по управлінню комунальною власністю видано 22 липня 1997 року акціонерному товариству «Торговий центр «Південний» як правонаступнику організації орендарів орендного підприємства торговий центр «Південний» Свідоцтво про право власності НОМЕР_2 на майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.6-7, 8, 9-10).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 5 лютого 2002 року скасовано рішення Київського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2001 року, визнано незаконним рішення зборів засновників ТОВ «Торговий центр «Південний» від 1 грудня 1998 року, стягнуто з ТОВ «Торговий центр «Південний» на користь ОСОБА_5 грошову компенсацію за належну йому частку в сумі 521485,5 грн.

У лютому 2002 року до відділу державної виконавчої служби Київського РУЮ подано для виконання виконавчий лист №2-267 виданий Київським районним судом м. Одеси 14 лютого 2002 року про стягнення з ТОВ «Торговий центр «Південний» на користь ОСОБА_5 грошових коштів в сумі 521485,5 грн.

У виконавчому провадженні №В-5/770 з примусового виконання виконавчого листа №2-267, виданого Київським районним судом м. Одеси 14 лютого 2002 року про стягнення з ТОВ «Торговий центр «Південний» на користь ОСОБА_5 грошових коштів, 27 серпня 2002 року відбулися прилюдні торги з реалізації майна ТОВ «Торговий центр «Південний», на яких ТОВ «Фламенко» придбано нежитлове приміщення першого поверху і підвалу загальною площею 2493,3 кв.м, розташоване по АДРЕСА_1.

Свідоцтвом від 28 серпня 2002 року, виданим державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 за реєстровим номером 6-2039 відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року №68/5 «Про затвердження Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України у листопаді 1999 року за №745/4038, на підставі акту про проведення прилюдних торгів, затвердженого відділом Державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції м. Одеси 28 серпня 2002 року, посвідчено, що товариству з обмеженою відповідальністю «Фламенко» належить право власності на майно, яке складається з нежитлового приміщення першого поверху та підвалу загальною площею 2493,3 кв.м, розташованого по АДРЕСА_1. В Свідоцтві зазначено, що нежитлове приміщення належало ТОВ «Торговий центр «Південний» на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Шостою одеською державною нотаріальною конторою 22 серпня 1995 року за реєстровим №1-7359, зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації. Реєстрація права приватної власності ТОВ «Фламенко» на нежитлове приміщення першого поверху та підвалу, розташованого по АДРЕСА_1, на підставі Свідоцтва, виданого Першою одеською державною нотаріальною конторою 28 серпня 2002 року за реєстраційним номером 6-2039, проведена КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» 29 грудня 2006 року (т.1 а.с.11, 12).

Згідно Договору купівлі-продажу від 21 березня 2011 року, укладеного між ТОВ «Фламенко» та ТОВ «Степ-УА», продано/куплено нежитлове приміщення першого поверху та підвалу загальною площею 2612,0 кв.м, розташоване у багатоквартирному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1; договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Виходцевим І.А. 21 березня 2011 року, зареєстровано в реєстрі за №657. Державна реєстрація права власності ТОВ «Степ-УА» на нерухоме майно на підставі вказаного договору проведена КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» 23 березня 2011 року (т.1 а.с.13-15).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12 липня 2011 року у справі №54/239 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «Степ-УА», ТОВ «Півострів Пілот» про стягнення грошових коштів затверджено мирову угоду, за якою ТОВ «Степ-УА» передано у власність ПАТ «Дельта Банк» нежитлове приміщення першого поверху та підвалу загальною площею 2612 кв.м, що знаходиться по проспекту Академіка Глушка в м. Одесі та належало ТОВ «Степ-УА» на праві приватної власності на підставі нотаріально посвідченого 21 березня 2011 року Договору купівлі-продажу нерухомого майна. Державна реєстрація права власності ПАТ «Дельта Банк» на нерухоме майно на підставі вказаної ухвали суду про затвердження мирової угоди проведена КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості 19 вересня 2011 року (т.1 а.с.16-19).

Згідно Договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 7 жовтня 2011 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Група компаній «Глобальні бізнес рішення», продано/куплено нежитлове приміщення першого поверху та підвалу загальною площею 2612,0 кв.м, розташоване у багатоквартирному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1; договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Виходцевим І.А. 7 жовтня 2011 року, зареєстровано в реєстрі за №2039. Державна реєстрація права власності ТОВ «Група компаній «Глобальні бізнес рішення» на нерухоме майно на підставі вказаного договору проведена КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» 9 листопада 2011 року (т.1 а.с.20-23, 52).

Таким чином, із вищевказаних обставин (фактів) встановлено, що:

позивач ОСОБА_2 з 2004 року є власником земельної ділянки площею 0,1400 га цільового призначення «для експлуатації та обслуговування магазину» кадастровий номер НОМЕР_3, розташованої по АДРЕСА_1,

позивач ТОВ «Торговий центр «Південний» на момент проведення 27 лютого 2002 року прилюдних торгів був власником нежитлового приміщення першого поверху та підвалу загальною площею 2493,3 кв.м (у інших документах площа приміщення вказана рівною 2612,0 кв.м), розташованого по АДРЕСА_1,

ТОВ «Фламенко» (не залучено до участі у справі) право приватної власності на нежитлове приміщення першого поверху та підвалу загальною площею 2493,3 кв.м, розташоване по АДРЕСА_1, набуто з прилюдних торгів, що відбулися 27 лютого 2002 року,

ТОВ «Фламенко» (не залучено до участі у справі) на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі продажу від 21 березня 2011 року продано нежитлове приміщення першого поверху та підвалу загальною площею 2612,0 кв.м, розташоване по АДРЕСА_1, ТОВ «Степ-УА» (не залучено до участі у справі),

відповідачем ПАТ «Дельта Банк» набуто спірне нерухоме майно у ТОВ «Степ-УА» на підставі судового рішення у господарській справі від 21 червня 2011 року,

відповідачем ТОВ «Група компаній «Глобальні бізнес рішення» право власності на спірне нерухоме майно набуто у ПАТ «Дельта Банк» на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 7 жовтня 2011 року.

Нежитлове приміщення першого поверху та підвалу, розташованого по АДРЕСА_1, було предметом розгляду ряду справ як в порядку цивільного судочинства, так і в порядку господарського судочинства.

Сторона позивачів в обґрунтування заявлених вимог посилається на судові рішення, ухвалені в порядку цивільного судочинства.

Так, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19 грудня 2002 року в справі №2-2574/2002, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 8 квітня 2003 року, задоволено скаргу ОСОБА_5, зобов'язано начальника державної виконавчої служби Київського РУЮ м. Одеси затвердити постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-267, виданого Київським районним судом м. Одеси 14 лютого 2002 року про стягнення з ТОВ «Торговий центр «Південний» на користь ОСОБА_5 грошових коштів; визнано незаконними дії начальника державної виконавчої служби після 23 серпня 2002 року при передачі на реалізацію з торгів нежитлового приміщення ТОВ «Торговий центр «Південний», розташованого по АДРЕСА_1 (т.1 а.с.24-26, 189-192).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 9 вересня 2003 року в справі №2-5077/2003, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23 грудня 2003 року, ухвалою Верховного Суду України від 21 травня 2004 року, задоволено скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_2, ТОВ «Торговий центр «Південний», зокрема, визнано неправомірним акт відділу державної виконавчої служби Київського РУЮ м. Одеси про проведення 27 серпня 2002 року публічних торгів з реалізації майна ТОВ «Торговий центр «Південний» - нежитлового приміщення магазину по АДРЕСА_1 (т.1 а.с.27-28, 197-200, 201-202).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2004 року в справі №2-5077/2003, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14 грудня 2004 року та ухвалою Верховного Суду України від 11 жовтня 2005 року, відмовлено ТОВ «Фламенко» у прийнятті апеляційної скарги на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 9 вересня 2003 року (т.1 а.с.204-208).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14 липня 2006 року в справі №2-4532/2006 задоволено частково позов ОСОБА_8 до Першої одеської державної нотаріальної контори про усунення порушень права власності та володіння нерухомим майном, стягнення збитків та, зокрема, визнано недійсним та скасовано свідоцтво серія НОМЕР_5, видане 28 серпня 2002 року державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори про придбання ТОВ «Фламенко» на прилюдних торгах майна ТОВ «Торговий центр «Південний» - нежитлового приміщення першого поверху і підвалу загальною площею 2493,3 кв.м, розташованого по АДРЕСА_1 (т.1 а.с.29-30).

Сторона відповідачів в обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на судові рішення, ухвалені в порядку господарського судочинства.

Так, рішенням господарського суду м. Києва від 24 вересня 2002 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 5 листопада 2002 року, в справі №20/477 відмовлено в задоволенні позову ТОВ «Інтерсервіс» до ТОВ «Фламенко», СДП «Укрспецюст» про визнання недійсними прилюдних торгів від 27 серпня 2002 року з продажу нежитлових приміщень загальною площею 2493,3 кв.м першого поверху та підвалу, розташованих по АДРЕСА_1, визнання недійсним виданого Одеською філією СДП «Укрспецюст» ТОВ «Фламенко» протоколу про проведення прилюдних торгів від 27 серпня 2002 року. Ухвалою Вищого господарського суду України від 25 грудня 2002 року в справі №20/477 повернуто касаційну скаргу ТОВ «Торговий центр «Південний». Ухвалою Вищого господарського суду України від 7 грудня 2003 року в справі №20/477 відмовлено ТОВ «Торговий центр «Південний» у відновленні пропущеного строку для подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 5 листопада 2002 року, касаційну скаргу повернуто (т.1 а.с.139-143).

Рішенням господарського суду Одеської області від 17 грудня 2002 року в справі №17-5-40/02-9933, об'єднаній в одне провадження зі справою №17-5-30/02-9507, відмовлено в задоволенні позову ТОВ «Торговий центр «Південний» до ТОВ «Фламенко», відділу державної виконавчої служби Київського РУЮ, СПД «Укрспецюст» про визнання недійсними прилюдних торгів з продажу приміщення площею 2493,3 кв.м, розташованого по АДРЕСА_1; про визнання недійсними протоколу від 27 серпня 2002 року проведення прилюдних торгів, акту від 28 серпня 2002 року про реалізацію з прилюдних торгів ТОВ «Фламенко» приміщення площею 2493,3 кв.м, розташованого по АДРЕСА_1; про визнання недійсним свідоцтва №6-2039 від 28 серпня 2002 року про право власності на приміщення площею 2493,3 кв.м, розташованого по АДРЕСА_1; про визнання за ТОВ «Торговий центр «Південний» права власності на приміщення площею 2493.3 кв.м, розташованого по АДРЕСА_1; задоволено позов ТОВ «Фламенко», виселено ТОВ «Торговий центр «Південний» з нежитлового приміщення першого поверху та підвалу, розташованих по АДРЕСА_1. Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 10 червня 2004 року в справі №17-5-40/02-9933 відхилено заяву ТОВ «Торговий центр «Південний» про прийняття додаткової постанови. Ухвалою Вищого господарського суду України від 12 липня 2004 року в справі №17-5-40/02-9933 касаційну скаргу ТОВ «Торговий центр «Південний» повернуто (т.1 а.с.144-152).

Рішенням господарського суду Одеської області від 27 жовтня 2008 року в справі №20/108-08-2156, залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 20 жовтня 2009 року, за позовом ТОВ «Фламенко» до ТОВ «Торговий центр «Південний», ТОВ «Торгівельний центр «Південний» про визнання недійсним договору заснування ТОВ «Торгівельний центр «Південний» від 20 лютого 2004 року, про визнання за ТОВ «Фламенко» права власності на нежитлове приміщення першого поверху та підвалу загальною площею 2493,3 кв.м в будинку АДРЕСА_1 позовні вимоги задоволено частково, визнано за ТОВ «Фламенко» право власності на нежитлове приміщення першого поверху та підвалу, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, загальна площа 2612 кв.м, в решті вимог провадження припинено. За змістом судових рішень вимоги ТОВ «Фламенко» про визнання недійсним договору, визнання права власності на нерухоме майно було обґрунтовано тим, що ТОВ «Торгівельний центр «Південний» на підставі рішення апеляційного суду Одеської області від 10 червня 2004 року в справі №22а-2608/2004 здійснено реєстрацію права власності на нежитлове приміщення першого поверху та підвалу, розташованого по АДРЕСА_1, в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості», проте ухвалою Верховного Суду України від 31 травня 2006 року в справі №6-6470св05 рішення апеляційного суду Одеської області від 10 червня 2004 року в справі №22а-2608/2004 було скасовано з підстав порушення прав та обов'язків не залученого до участі в справі ТОВ «Фламенко» (т.1 а.с.109-112, 218-228).

Судовими рішеннями у господарських справах №20/477, №17-5-40/02-9933, 20/108-08-2156 судами трьох інстанцій встановлено та визнано прилюдні торги такими, що відповідають вимогам закону, що ТОВ «Фламенко» право власності на нежитлове приміщення площею 2493,3 кв.м, розташоване по АДРЕСА_1, з прилюдних торгів набуто правомірно, судові рішення мають чинність.

Крім того, Верховним Судом України від 31 травня 2006 року у справі №6-6470св05 у справі за позовом ТОВ «Торгівельний центр «Південний» про визнання права власності на частину будівлі та земельну ділянку, вселення, зобов'язання передати правовстановлюючі документи, відшкодування моральної шкоди, постановлено ухвалу, якою за касаційними скаргами ТОВ «Фламенко» та прокурора Приморського району м. Одеси скасовано рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 березня 2004 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 10 червня 2004 року. Ухвала касаційної інстанції містить посилання на те, що частина 2 статті 145 ЦК України, що діяв до 1 січня 2004 року (тобто на час проведення 27 серпня 2002 року прилюдних торгів з реалізації майна ТОВ «Торговий центр «Південний»), рівно як і частина 2 статті 388 ЦК України, що набрав чинності з 1 січня 2004 року не допускала і не допускає витребування майна від добросовісного набувача, якщо майно продано у порядку, встановленому для виконання судових рішень; за вимогою частини 2 статті 388 ЦК України не допускається витребування майна від добросовісного набувача, якщо воно продано у порядку встановленому для виконання судових рішень, навіть і при визнанні неправомірними дій посадових осіб державної виконавчої служби; у таких випадках згідно з частиною 3 статті 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» та частиною 2 статті 86 Закону України «Про виконавче провадження» шкода (збитки), завдані державними виконавцями фізичним та юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у передбаченому законом порядку (т.1 а.с.109-112).

У цивільній справі №520/15970/16-ц, що нині переглядається в апеляційному порядку, позивачами є фізична особа ОСОБА_2, юридична особа ТОВ «Торговий центр «Південний», позовні вимоги звернуто до відповідачів юридичної особи ТОВ «Група компаній «Глобальні бізнес рішення», юридичної особи ПАТ «Дельта Банк». Позовні вимоги заявлено про визнання на підставі статей 203, 215 ЦК України недійсним нотаріально посвідченого 7 жовтня 2011 року договору купівлі-продажу нерухомого майна між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Група компаній «Глобальні бізнес рішення», про витребування на підставі статті 388 ЦК України у ТОВ «Група компаній «Глобальні бізнес рішення» на користь ТОВ «Торговий центр «Південний» нерухомого майна.

Відповідно до положень пункту 4 частини 2 статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, відновлення становища, що існувало до порушення. У розумінні даної норми матеріального права відновлення становища, яке існувало до порушення, як самостійний спосіб захисту, застосовується у випадках, коли суб'єктивне право в результаті правопорушення не припиняє свого існування і може бути поновлено у результаті усунення правопорушення; повернення власнику майна із чужого незаконного володіння (віндикаційний позов - стаття 387 ЦК) є способом захисту, визначеним саме пунктом 4 частини 2 статті 16 ЦК України.

Передбачений статтею 387 ЦК України віндикаційний позов - це вимога про витребування майна з чужого володіння, тобто позов неволодіючого власника до володіючого не власника про витребування і повернення майна, де позивач повинен доказати факт існування права власності, де незаконне володіння - це володіння без відповідної правової підстави, де як незаконне розцінюється і таке володіння, коли особа, набуваючи річ, не знала і не могла знати, що набуває її не від власника (добросовісний набувач).

У сенсі положень статті 388 ЦК України право на витребування майна від добросовісного набувача належить лише власнику.

ОСОБА_2 з 2004 року є власником земельної ділянки площею 0,1400 га кадастровий номер НОМЕР_3, розташованої по АДРЕСА_1. Поряд з цим, ОСОБА_2 не була власником нежитлового приміщення першого поверху та підвалу, розташованого по АДРЕСА_1 до звернення 15 грудня 2016 року до суду з позовом. Належна ОСОБА_2 земельна ділянка є відмінним від нежитлового приміщення об'єктом, земельна ділянка не була об'єктом права власності ТОВ «Торговий центр «Південний», не була об'єктом реалізації майна ТОВ «Торговий центр «Південний» з прилюдних торгів у 2002 році, не була об'єктом набуття права власності ні ТОВ «Фламенко», ні ТОВ «Степ-УА», ні ПАТ «Дельта Банк», ні ТОВ «Група компаній «Глобальні бізнес рішення» тощо.

Тобто, земельна ділянка є самостійним об'єктом цивільних прав та обов'язків, земельна ділянка не є предметом спору у даній справі, право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку не є порушеним укладенням між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Група компаній «Глобальні бізнес рішення» договору купівлі-продажу нежитлового приміщення та, як наслідок, знаходженням приміщення на час звернення до суду з позовом у власності ТОВ «Група компаній «Глобальні бізнес рішення».

За таких обставин, ОСОБА_2 у задоволенні вимог до ТОВ «Група компаній «Глобальні бізнес рішення», ПАТ «Дельта Банк» про визнання недійсним правочину, витребування майна належить відмовити за безпідставністю матеріально-правової вимоги, оскільки ОСОБА_2 не доведено існування самого суб'єктивного цивільного права на нежитлове приміщення, що є об'єктом спірного правочину та витребування.

Судом першої інстанції у задоволенні вимог про визнання недійсним правочину відмовлено ОСОБА_2 з посиланням на те, що судовим рішенням визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності ТОВ «Фламенко» на набуте з прилюдних торгів нежитлове приміщення та, як наслідок, відсутності необхідності визнавати недійсним останній правочин з відчуження спірного нежитлового приміщення. Дане обґрунтування відмови в позові є неправильним з огляду на те, що оскільки ОСОБА_2 не доведено існування самого суб'єктивного цивільного права на нежитлове приміщення, що є об'єктом спірного правочину, то наслідком відмову в позові має бути безпідставність вимоги, а, відтак, рішення суду першої інстанції в частині відмови ОСОБА_2 у задоволенні вимоги про визнання недійсним правочину підлягає скасуванню, так як відмова в цій частині вимог має бути саме за безпідставністю вимоги, а не з тих підстав, що зазначив суд.

Положення закону як то статті 267 ЦК України про правові наслідки спливу позовної давності можуть застосовуватися лише у тих випадках, коли буде доведено існування самого суб'єктивного цивільного права, щодо якого заявлено вимогу, і факт його порушення або оспорювання; якщо ж під час розгляду справи встановлено, що у позивача немає суб'єктивного права, про захист якого він просить, або ж воно не порушувалось чи не оспорювалось, то суд має відмовити в позові не через пропущення позовної давності, а за безпідставністю матеріально-правової вимоги. Виходячи з вказаної норми матеріального права та встановлених у справі обставин (фактів) щодо недоведеності ОСОБА_2 існування самого суб'єктивного цивільного права, щодо якого заявлено вимогу, апеляційний суд не приймає ні доводи скаржника ТОВ «Група компаній «Глобальні бізнес рішення» щодо застосування наслідків спливу позовної давності до заявлених вимог, ні викладені у відзиві на апеляційну скаргу доводи ОСОБА_9 щодо відсутності підстав для застосування наслідків спливу позовної давності з посиланням на відсутність заяви сторони у спорі, зробленої до винесення рішення судом першої інстанції.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (ч.1 ст.19 ЦПК України).

Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом (ст.20 ЦПК України).

Суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України).

Відповідно до положень частини 1 статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі з підстав, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Положеннями частини 2 даної норми процесуального права передбачено, що порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 ЦПК, є обов'язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

У цивільній справі №520/15970/16-ц, що нині переглядається в апеляційному порядку, позивачами є фізична особа ОСОБА_2, юридична особа ТОВ «Торговий центр «Південний», позовні вимоги звернуто до відповідачів юридичної особи ТОВ «Група компаній «Глобальні бізнес рішення», юридичної особи ПАТ «Дельта Банк». Зі змісту вимог визнання недійсним правочину купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного між двома юридичними особами, витребування нерухомого майна у юридичної особи на користь юридичної особи тощо встановлено, що фактично спір виник між юридичними особами щодо права на нерухоме майно як то нежитлове приміщення першого поверху та підвалу, розташованого по АДРЕСА_1.

Вимоги фізичної особи ОСОБА_2 до юридичних осіб підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, вимоги юридичної особи ТОВ «Торговий центр «Південний» до юридичних осіб підлягають розгляду в порядку господарського судочинства, відтак, у даній справі мало місце об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, що згідно положень статті 20 ЦПК України не допускається. Дане узгоджується з усталеною судовою практикою та відповідає правовим висновкам Верховного Суду.

Таким чином, оскільки вимоги ТОВ «Торговий центр «Південний» про визнання недійсним правочину, витребування майна як такі, що пред'явлені до юридичних осіб, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, то має місце визначена пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України процесуальна підстава для закриття провадження у справі в частині вимог ТОВ «Торговий центр «Південний», з огляду на яку судове рішення першої інстанції відповідно до частин 1, 2 статті 377 ЦПК України підлягає скасуванню в апеляційному порядку в частині вирішення вимог ТОВ «Торговий центр «Південний» із закриттям провадження у цій частині вимог.

З матеріалів справи вбачається, що спори щодо нежитлового приміщення першого поверху та підвалу, розташованого по АДРЕСА_1, фактично існують в судах різних юрисдикцій з 2002 року; численні судові рішення вказують на те, що ТОВ «Торговий центр «Південний» право на вказане нерухоме майно доводив саме в порядку господарського судочинства, відтак, дана юридична особа розуміла юрисдикційність захисту своїх прав та інтересів.

Апеляційний суд не приймає доводи скаржника ТОВ «Група компаній «Глобальні бізнес рішення» щодо закриття провадження у справі в частині вимог ТОВ «Торговий центр «Південний» з підстав припинення юридичної особи з огляду на наступне.

Суд закриває провадження у справі, у разі припинення юридичної особи, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва (п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України).

Так, оскаржуване рішення Київського районного суду м. Одеси від 7 лютого 2017 року ухвалено в порядку заочного розгляду справи. Згідно супровідного листа копію заочного рішення надіслано сторонам 7 лютого 2017 року, проте дані про отримання адресатами надісланого судового рішення в справі відсутні. ТОВ «Група компаній «Глобальні бізнес рішення» з заявою про перегляд заочного рішення до суду звернувся 9 жовтня 2017 року (т.1 а.с.64, 70-72).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності нежитлове приміщення загальною площею 2612 кв.м за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровано 24 лютого 2017 року державним реєстратором Тулба О.О. КП «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради» Одеської області на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 34022008) від 24 лютого 2017 року Тулба О.О. КП «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради» Одеської області на праві приватної власності ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1). За даними Реєстру підстава виникнення права власності ОСОБА_2 наступна: ліквідаційний баланс, серія та номер: б/н, виданий 22 лютого 2017 року ТОВ «Торгівельний центр «Південний»; акт приймання-передачі, серія та номер: б/н, виданий 22 лютого 2017 року ТОВ «Торгівельний центр «Південний»; протокол загальних зборів засновників, серія та номер: б/н, виданий 22 лютого 2017 року ТОВ «Торгівельний центр «Південний» (т.2 а.с.12).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридична особа як то товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий центр «Південний» (код 13899433), (керівник ОСОБА_2, голова ліквідаційної комісії з припинення (ліквідатор) ОСОБА_2) припинено; запис про припинення юридичної особи проведено 24 лютого 2017 року, номер запису 2036087 (т.2 а.с.27-31).

Слід звернути увагу, що у витягу з Реєстру речових прав йдеться про ТОВ «Торгівельний центр «Південний» при тому, що ЄДР містить інформацію про ТОВ «Торговий центр «Південний» і судове рішення, законність якого перевіряється, ухвалено про витребування майна на користь саме ТОВ «Торговий центр «Південний», а не на користь ТОВ «Торгівельний центр «Південний».

Тобто, обставини припинення ТОВ «Торговий центр «Південний» як юридичної особи дійсно мають місце на час перегляду судового рішення апеляційним судом, однак дані обставини як підстава для закриття провадження у справі на стадії апеляційного перегляду мали б процесуальне значення лише у разі належності вимог ТОВ «Торговий центр «Південний» до юрисдикції загального суду, який розглядає справи в порядку цивільного судочинства. В даному ж випадку вимоги ТОВ «Торговий центр «Південний» не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, відтак, закриття провадження у справі щодо цих вимог має бути з підстав пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України, а не з підстав пункту 7 частини 1 статті 255 ЦПК України. Порушення правил юрисдикції загальних судів є обов'язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (ч.ч.1,6 ст.367 ЦПК України).

ОСОБА_2 стала власником нежитлового приміщення першого поверху та підвалу загальною площею 2612,0 кв.м, розташованих по АДРЕСА_1, після ухвалення судом першої інстанції рішення. Дані обставини мали місце після ухвалення оскаржуваного рішення, відповідно, такі не підтверджують суб'єктивне право ОСОБА_2 на спірне майно на час звернення до суду з позовом (т.2 а.с.12).

В порядку статті 141 ЦПК України понесені та документально підтверджені витрати ТОВ «Група компаній «Глобальні бізнес рішення» на сплату за подання апеляційної скарги судового збору в сумі 58031,60 грн. підлягають присудженню пропорційно, а саме зі ОСОБА_2 в сумі 29015,80 грн. (т.1 а.с.130, 170).

Керуючись ст.ст.367, 368, п.п.2,4 ч.1 ст.374, п.п.1,2,3 ч.1 ст.376, ч.ч.1,2 ст.377, ст.ст.381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Глобальні бізнес рішення» задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 7 лютого 2017 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Глобальні бізнес рішення», публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, витребування нерухомого майна - скасувати.

В задоволенні позовних ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Глобальні бізнес рішення» (код 35390470), публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (код 34047020) про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, витребування нерухомого майна - відмовити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 7 лютого 2017 року в частині позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий центр «Південний» до товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Глобальні бізнес рішення», публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, витребування нерухомого майна - скасувати.

Провадження у справі в частині позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий центр «Південний» (код 13899433) до товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Глобальні бізнес рішення» (код 35390470), публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (код 34047020) про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, витребування майна - закрити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Глобальні бізнес рішення» (код 35390470) судові витрати в сумі 29015 грн. 80 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 2 квітня 2018 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Є.С.Сєвєрова