Справа № 152/306/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 березня 2018 року м. Шаргород

Cправа НОМЕР_7/306/18

Провадження №2/152/182/18

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді - Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання - Бабиної І.Д.,

позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника позивачів - адвоката ОСОБА_3,

представника відповідача -

Писарівської сільської ради - Дуби О.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Писарівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

встановив:

І. Стислий виклад позицій позивачів та відповідача

1. Виклад позиції позивачів.

26.02.2018 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до Шаргородського районного суду з вказаною позовною заявою, в якій зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер їх батько - ОСОБА_7, який по день смерті був зареєстрований та проживав в с. Писарівка Шаргородського району Вінницької області.

Після смерті батька залишилася спадщина, яка складається, в тому числі, із права на земельну частку (пай), площею 2,32 умовних кадастрових гектари на території Писарівської сільської ради, про що останньому було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3, який зареєстрований за НОМЕР_7 04.10.1997 року та виданий на підставі рішення Шаргородської РДА від 15.07.1997 року за №162.

За життя спадкодавцем втрачено сертифікат на право на земельну частку (пай).

Їхня мати також померла.

Позивачі є спадкоємцями майна після смерті батька по закону та спадщину після його смерті прийняли.

Проте, оформити спадкові права на земельну частку (пай) вони не можуть через втрату сертифіката на право на земельну частку (пай), у зв'язку із чим нотаріусом Шаргородської ДНК їм відмовлено в видачі свідоцтв про право на спадщину за законом.

Просять визнати за кожним з них в порядку спадкування за законом право на ? частину спадщини після смерті батька ОСОБА_7, що складається із земельної частки (паю) площею 2,32 умовних кадастрових гектари на території Писарівської сільської ради, яка належала спадкодавцю на підставі сертифікату НОМЕР_3, зареєстрованого 04.10.1997 року.

2. Виклад позиції відповідача.

Відповідач - Писарівська сільська рада Шаргородського району Вінницької області відзиву на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм діючого ЦПК України, на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 27.02.2018 року до суду не подала.

15.03.2018 року представником відповідача Писарівської сільської ради - Дуба О.І. подано у підготовчому засіданні заяву про визнання у повному обсязі позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, з якої вбачається, що відповідач не має заперечень щодо позову і вважає, що позов підлягає задоволенню з наведених у ньому підстав, а також просить ухвалити рішення у підготовчому засіданні (а.с.28).

ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача

1. У підготовчому засіданні представник позивачів - адвокат ОСОБА_3 заявив усне клопотання про приєднання до матеріалів цивільної справи повідомлення Відділу у Шаргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 19.02.2018 року про видачу спадкодавцю ОСОБА_7 сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3.

2. Крім того, представник позивача - адвокат ОСОБА_3 заявив усне клопотання про ухвалення судом рішення у підготовчому судовому засіданні з огляду на визнання у повному обсязі представником відповідача позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2

3. Представник відповідача Писарівської сільської ради - Дуба О.І. просить ухвалити рішення у цій справі у підготовчому засіданні з огляду на визнання у повному обсязі позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2

ІІІ. Процесуальні дії у справі

1. Відповідно до ухвали судді від 27.02.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 15.03.2018 року (а.с.22).

2. В підготовчому засіданні, відповідно до вимог ч.4 ст.259 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати, суд задовольнив клопотання: представника позивача - адвоката ОСОБА_3 про приєднання до матеріалів цивільної справи повідомлення Відділу у Шаргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 19.02.2018 року про видачу спадкодавцю ОСОБА_7 сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3; представника відповідача Дуби О.І. про приєднання поданої ним заяви про визнання відповідачем позову; представників сторін про ухвалення судового рішення за результатами підготовчого провадження.

3. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи та ухвалення судового рішення у підготовчому судовому засіданні, відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, - немає.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні правовідносини щодо спадкування, зокрема, щодо спадкування за законом права на земельну частку (пай), які регламентують порядок набуття права на спадщину.

Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року в с. Писарівка Шаргородського району Вінницької області помер ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 (а.с.14), який на день смерті проживав та був зареєстрований у АДРЕСА_1 (а.с.15).

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі, із права на земельну частку (пай) на території Писарівської сільської ради.

Спадкодавець ОСОБА_7 мав право на земельну частку (пай) на підставі сертифікату серії НОМЕР_3, зареєстрованого 04.10.1997 року за НОМЕР_7, площею 2,32 умовних кадастрових гектари та виданого на підставі рішення Шаргородської РДА від 15.07.1997 року за №162, що підтверджується повідомленнями Відділу у Шаргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 19.02.2018 року про видачу спадкодавцю ОСОБА_7 означеного сертифікату на земельну частку (пай) (а.с.16, 29).

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_7 по закону є дочка та син останнього - позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвами про народження позивачів серії НОМЕР_5 (а.с.12-13), свідоцтвом про укладення шлюбу позивачки ОСОБА_1 серії НОМЕР_6 (а.с.11), а також довідкою виконавчого комітету Писарівської сільської ради від 26.09.2017 року №128 (а.с.15).

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_7 немає.

Спадкоємці за законом померлого ОСОБА_7 - його дочка ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 не можуть оформити спадщину на належну спадкодавцеві земельну частку (пай) площею 2,32 умовних кадастрових гектари, що знаходиться на території Писарівської сільської ради, через відсутність правовстановлюючого документу, оскільки відсутній державний акт на право власності на землю, а також спадкодавцем при житті втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай), що підтверджується оголошенням в газеті «Шаргородщина» (а.с.17), у зв'язку із чим державним нотаріусом Шаргородської ДНК Хлапоніним О.О. 21.02.2018 року відмовлено позивачам у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с.9-10).

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_7 був власником сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3, виданого на підставі рішення Шаргородської РДА від 15.07.1997 року за №162, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) 04.10.1997 року за НОМЕР_7, відповідно до якого мав право на земельну частку (пай) площею 2,32 умовних кадастрових гектари на території Писарівської сільської ради, що підтверджується повідомленнями Відділу у Шаргородському районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області державному нотаріусу та позивачу ОСОБА_1 (а.с.16, 29).

Оскільки судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_7 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай), що був втрачений за життя останнього, набув право на земельну частку (пай), площею 2,32 умовних кадастрових гектари на території Писарівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, то право на означену земельну частку (пай) входить до спадкової маси після смерті батька позивачів ОСОБА_7

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини щодо спадкування, зокрема, щодо спадкування за законом права на земельну частку (пай), які регламентують порядок набуття права на спадщину і регулюються Конституцією України, ЦК України, ЗК України та ЦПК України.

Так, згідно із ст.ст.41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права.

Статтями 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України встановлено загальні положення про право власності, порядок її набуття, порядок спадкування та набуття права на спадщину.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України).

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч.1 ст.1258 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця…, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

В силу ст.116 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку, в силу вимог ст.126 ЗК України, оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тобто свідоцтвом про право власності.

Статті 81, 131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст.1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування.

За приписами ст.ст.1217, 1218 ЦК України та ст.3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року №666/94 право на земельну частку успадковується спадкоємцями, оскільки спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року за №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Право на земельну частку (пай), що отримують працівники, набувається ними на період з моменту прийняття рішення про виділення земельних часток (паїв) до завершення землевпорядних робіт, необхідних для виділення земельних часток (паїв) у натурі у вигляді земельних ділянок та видачі громадянам державних актів про право власності на землю.

VІ. Висновки суду

Із перевірених у судовому засіданні доказів, вбачається, що спадкодавець ОСОБА_7 у визначений законом спосіб не набув права власності на земельну частку (пай), але набув право на земельну частку (пай) на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів за НОМЕР_7 та виданого на підставі рішення Шаргородської РДА за №162 від 15.07.1997 року, при цьому, сертифікат втрачений.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями ОСОБА_7 за законом як спадкоємці першої черги, відповідно до ст.1261 ЦК України, так як є дітьми спадкодавця.

Позивачі прийняли спадщину у передбаченому нормами ЦК України порядку.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину земельної частки (паю), площею 2,32 умовних кадастрових гектари після смерті ОСОБА_7 (а.с.9-10).

Отже, оскільки ОСОБА_7, мав право земельну частку (пай), площею 2,32 умовних кадастрових гектари, то і позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7 вправі порушувати питання про успадкування права на цю земельну частку (пай) з послідуючим отриманням свідоцтв про право власності.

Визнання за позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_2 права на земельну частку (пай) не порушує права та інтереси інших осіб.

Враховуючи, що відповідачем Писарівською сільською радою визнано позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, то суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні.

Оскільки право ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на оформлення їх спадкових прав на право на земельну частку померлого ОСОБА_7 порушено, то воно підлягає судовому захисту, а позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 8, 10, 11, 12, 81, 83, 89, 198, 200, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, на підставі ст.ст.328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1225, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст.81, 116, 125, 126, 131 ЗК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Писарівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителькою АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 року її батька ОСОБА_7 право на ? частину земельної частки (паю) площею 2,32 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться на території Писарівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області і виділена ОСОБА_7 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3, виданого на підставі рішення Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області від 15.07.1997 року за №162, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) 04 жовтня 1997 року за НОМЕР_7.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителем АДРЕСА_3 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 року його батька ОСОБА_7 право на ? частину земельної частки (паю) площею 2,32 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться на території Писарівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області і виділена ОСОБА_7 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3, виданого на підставі рішення Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області від 15.07.1997 року за №162, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) 04 жовтня 1997 року за НОМЕР_7.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шаргородський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Суддя: