Провадження №2/522/647/18
07 березня 2018 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси, у складі :
головуючого - судді Домусчі Л.В.,
за участі секретаря Шевчик В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, за участю третьої особи на боці відповідача- орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю,
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 про припинення сервітуту та визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що він є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом реєстр.№ 7-617 від 09.08.2017 року. На даний час у вказані квартирі зареєстровані він та ОСОБА_3. ОСОБА_3 є сином ОСОБА_2, який заочним рішенням Приморсього районного суду м. Одеси від 12.09.2017 року, яке набрало законної сили 26.09.2017 року, визнаний такий, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1. При цьому, позивач посилався на ті обставини, що ОСОБА_3 жодного дня у вказаній квартирі не проживав.
Посилаючись на вказані обставини позивач просив позов задовольнити.
Ухвалою суду від 09.10.2017 року відкрите провадження по даній справі.
Ухвалою суду від 15.02.2018 року було витребувано з Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області повний витяг про актовий запис про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Проте відповідь на ухвалу суду у встановлені строки суду н надано, та враховуючи розумні строки розгляду справи суд вважає можливим розглянути справ без запитуємої інформації.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, підтримала позовні вимоги, та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, відзив, будь-які заяви чи клопотання відповідач не надав, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений у встановленому законом порядку.
Згідно п. 9 ч.1 Перехідних Положень (розділ ХІІ) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач не з'явився в судове засідання, не надав до суду відзиву на позов, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено наступні обставини.
Відповідно до довідки (виписки з домової книги) від № 3401 від 02.10.2017 року за вищезазначеною адресою зареєстровані наступні особи: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Підставою реєстрації ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 стало те, що у квартирі АДРЕСА_3 був зареєстрований батько дитини - ОСОБА_2.
Дане заочне рішення набрало законної сили 26.09.2017 року. На підставі даного рішення була видана довідка про зняття з реєстрації місця проживання особи від 29.09.2017 року, відповідно до якої ОСОБА_2 було знято з реєстрації у вищевказаній квартирі.
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, 16.07.2009 року був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 по 26.09.2017 року. Тобто, реєстрація батька дитини стала юридичним фактом, на підставі якого у ОСОБА_3 виникло сервітутне право на користування майном, яке належить ОСОБА_1. Проте, на даний час ОСОБА_2 знятий з реєстрації місця проживання, тобто обставина, яка була підставою для встановлення сервітуту припинена. У звязку із цим сервітут ОСОБА_3 припинений.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що реєстрація і відсутність відповідача у квартирі позивача створює ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні правомочностей власника майна. Відповідач відсутній за даним місцем реєстрації понад один рік, ніяких речей відповідача в квартирі не міститься, що підтверджується актом про не проживання від 29.09.2017 року, який складений комісією у складі сусідів позивача.
Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.
Відповідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Згідно п. 26 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Згідно положень ст. 6 Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» фізичні особи зобов'язані зареєструвати своє місце проживання.
Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_3 не проживає у квартирі позивача з моменту народження, речей відповідача в квартирі немає, та враховуючи що його батько відповідача ОСОБА_2 визнаний судом таким, що втратив право користування житловим приміщенням, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню оскільки дитини проживає разом з батьками, але його батько в спірній квартирі не проживає, що вже встановлено су домовим рішенням.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 15-16, 316, 317, 318, 319, 321, 328, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 76-81, 141, ч.2 ст. 247, 258-259, 265, 268, 280, 282, 284, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Припинити сервітут ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на право користування житловим приміщенням - квартири АДРЕСА_4, яка належить ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1 що проживає за адресою :ІНФОРМАЦІЯ_5).
Визнати ОСОБА_3(ІНФОРМАЦІЯ_1) таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_5.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 16.03.2018 року.

Суддя: Домусчі Л.В.