Справа № 152/47/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
13 березня 2018 року м. Шаргород
Шаргородський районний суд
головуючого судді Славінської Н.Л.,
секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_3 виклад позицій позивача та відповідача
1. 15.01.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Шаргородського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного між позивачем та відповідачем 28.10.2012 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Козлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, актовий запис за №08.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 28.10.2012 року.
Від шлюбу вона та відповідач неповнолітніх дітей не мають.
ОСОБА_1 просить шлюб розірвати, зсилаючись на те, що спільне життя в шлюбі з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, ведення домашнього господарства, у звязку із чим вважає, що подальше спільне життя та збереження сімї неможливе, суперечить її інтересам, оскільки з серпня 2017 року вона та відповідач однією сімєю не проживають.
Добровільно розірвати шлюб в позасудовому порядку відповідач не бажає.
На примирення з відповідачем вона не згодна.
Також, просить стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати по сплаті судового збору.
2. Відповідач ОСОБА_2 відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо позовних вимог ОСОБА_1 до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 18.01.2018 року.
ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача
1. Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.14).
2. Відповідач ОСОБА_2 заяв та клопотань, повязаних із розглядом справи, до суду не подавав.
ІІІ. Процесуальні дії у справі
1. Відповідно до ухвали судді від 18.01.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_4 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 08.02.2018 року (а.с.10).
2. Ухвалою суду від 08.02.2018 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та призначено справу для розгляду по суті на 26.02.2018 року (а.с.17).
3. 26.02.2018 року відкладено судове засідання на 13.03.2018 року через неприбуття відповідача ОСОБА_2 (а.с.25).
4. 13.03.2018 року судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с.28).
5. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення немає.
6. Також, враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази
Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу.
Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами.
Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.10.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ №124107 (а.с.5).
Від шлюбу позивач та відповідач неповнолітніх дітей не мають.
Розірвати шлюб через органи ДРАЦСу відповідач не бажає.
Позивач ОСОБА_1 не бажає миритися, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається із позовної заяви та заяви до суду (а.с.2, 14).
Також, судом встановлено, що причиною розладу в сім'ї стали різні характери і погляди сторін на сімейне життя, ведення спільного господарства, утримання сімї, внаслідок чого виникали конфлікти, які призвели до фактичного припинення шлюбних відносин.
Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, так як однією сімєю сторони не проживають з cерпня 2017 року, позивач не бажає миритися, що вбачається із позовної заяви та заяви ОСОБА_1 до суду (а.с.2, 14).
Судом встановлено, що перебування в шлюбі суперечить інтересам позивача ОСОБА_1, порушує її особисті немайнові права, оскільки сімейні особисті немайнові відносини між подружжям не складаються через конфлікти, які призвели до того, що позивач та відповідач не проживають однією сімєю, не ведуть спільного господарства.
V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування
Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України.
Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї.
Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.
Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України).
Згідно зі ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
VІ. Висновки суду, розподіл судових витрат
Аналіз норм наведеного законодавства та доказів переконує суд у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач ОСОБА_1 наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних із розглядом справи.
Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду з означеним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн. (а.с.1).
Отже, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений нею при зверненні в суд судовий збір, відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 11, 12, 81, 83, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, ч.4 ст.268, ст.ст.273, 280-282 ЦПК України, на підставі ст.51 Конституції України, ст.ст.24, 105, 110, 112 СК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків та паспортні дані суду не відомі, на користь ОСОБА_1 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок в рахунок сплаченого при зверненні в суд судового збору.
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шаргородський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Відповідачу, який не зявився в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому ст.272 ЦПК України (ст.283 ЦПК України).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ст.284 ЦПК України).

Заява про перегляд заочного рішення повинна бути подана у письмовій формі (ч.1 ст.285 ЦПК України).

Повне заочне рішення складено 13.03.2018 року.

Суддя: