Справа № 473/3500/17
РІШЕННЯ

іменем України

"30" березня 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді - Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання - Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засідання у м.Вознесенську за правилами спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним.

ВСТАНОВИВ:

13.10.2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку №6 по вул. Маркова в смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області укладеного ними 12.08.2003 року на Універсальній товарно-сировинній біржі «Південь» дійсним.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що ОСОБА_2 була власником вказаного нерухомого майна на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна зареєстрованого 17.08.2000 року Вознесенською філією Універсальної товарно-сировинної біржі «Південь» за №131 та право власності на нерухоме майно зареєстровано було Вознесенським МБТІ 21.03.2002 року за №1404 і ними 12.08.2003 року було укладено письмовий договір про придбання вказаного житлового будинку, ОСОБА_2 отримала тоді грошові кошти і між сторонами правочину досягнуто згоди щодо всіх його істотних умов, право власності на нерухоме майно не зареєстровано Вознесенським МБТІ на імя ОСОБА_1

Посилаючись на те, що, вказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна неможливо нотаріально посвідчити, оскільки відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення правочину, позивач просила позов задовольнити.

Ухвалою суду від 28.11.2017 року провадження по справі було призупинено до вирішення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, визнання права власності на нерухоме майно (справа №473/3554/17).

Ухвалою суду від 06.03.2018 року провадження по справі було поновлено у звязку з набуттям рішення Вознесенського міськрайонного суду від 31.01.2018 року чинності.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги.

Відповідач та його представник в судове засідання не зявилися, судом належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомили.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 12.08.2003 року було укладено письмовий договір купівлі-продажу житлового будинку №6по вул. Маркова в смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області між продавцем ОСОБА_2 і покупцем ОСОБА_1, який зареєстрований на Універсальній товарно-сировинній біржі «Південь» за реєстраційним номером 33.

Згідно вказаного договору купівлі-продажу житлового будинку (п.6) ОСОБА_2 отримала грошові кошти за відчужену нерухомість і між сторонами правочину досягнуто згоди щодо всіх його істотних умов, право власності на нерухоме майно не зареєстровано Вознесенським МБТІ на імя ОСОБА_1

Продавець на час вчинення угоди був власником майна на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна зареєстрованого 17.08.2000 року Вознесенською філією Універсальної товарно-сировинної біржі «Південь» за №131 та право власності на нерухоме майно зареєстровано Вознесенським МБТІ 21.03.2002 року за №1404.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 31.01.2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним був задоволений, в задоволенні вимог про визнання права власності на нерухоме майно з підстави втрати правовстановлюючого документу відмовлено.

Оскільки, права і обов'язки сторін за договором купівлі-продажу житлового будинку виникли і закінчилися до набрання чинності Цивільним Кодексом України, а суть позову складає недотримання сторонами нотаріальної форми посвідчення договору, то слід застосувати Цивільний Кодекс Української РСР.

У відповідності зі ст.227 ЦК Української РСР договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, а згідно ч.2 ст. 47 ЦК Української РСР, якщо одна із сторін повністю виконала договір, а інша ухиляється від його оформлення нотаріально, то суд може визнати цей договір дійсним за заявою сторони, яка виконала договір.

Даний договір купівлі-продажу житлового будинку є волевиявленням обох сторін, вони домовилась щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне виконання договору, право власності на житловий будинок не зареєстровано у Вознесенському МБТІ на імя ОСОБА_4, відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення правочину, про що свідчить спір, що був предметом розгляду в суді, і відповідно ця обставина перешкоджає нотаріально посвідчити зазначений договір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Визнати договір купівлі-продажу житлового будинку №6 по вул. Маркова в смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області між продавцем ОСОБА_2 і покупцем ОСОБА_1, який зареєстрований на Універсальній товарно-сировинній біржі «Південь» за реєстраційним номером 33 дійсним.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Суддя: О.Є.Старжинська