Дата документу 26.03.2018
Справа № 320/7044/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2018 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Купавської Н.М.

при секретарі - Чудаковій А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мелітополі цивільну справу за позовом органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, в інтересах малолітньої ОСОБА_1, до ОСОБА_2 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить відібрати у відповідачки її малолітню дочку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, без позбавлення батьківських прав та стягнути з останньої аліменти на дочку у розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь юридичної чи фізичної особи, під опіку або на виховання якій буде передана дитина, передавши малолітню дитину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на опікування органу опіки та піклування - виконавчому комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області до вирішення питання щодо її подальшої долі.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, оскільки відповідачка не виконує належним чином свої батьківські обов'язки по відношенню до своєї дитини. Так, 04.04.2017 відповідачка прийшла за місцем навчання дочки до школи №23 в нетверезому стані, ледве трималася на ногах, а згодом заснула під деревом на шкільному подвір'ї. Цього ж дня службою у справах дітей дівчинку влаштовано до КЗ «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» на повне державне забезпечення. Передати дитину на виховання батька неможливо, оскільки в свідоцтві про народження дитини його записано відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. 14.04.2017 ОСОБА_2 була притягнута до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання свої батьківських обов'язків за ст. 184 КпАП України. Службою у справах дітей відповідачці надавався час для створення належних умов для проживання та відпочинку дитини, але остання постійно змінює своє місце проживання, ніде не працює, проведеними обстеженнями житлово-побутових умов не підтверджено створення належних умови для проживання та відпочинку дитини. У зв'язку з чим позивач вважає, що на даний час відповідачці не можна повертати дитину, а тому, просить суд відібрати у відповідачки її малолітню дочку ОСОБА_1 без позбавлення батьківських прав та стягнути з неї аліменти.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що вона мешкає за адресою останнього обстеження умов її проживання, однак, в матеріалах справи відсутній вказаний акт обстеження. Так, 04.04.2017 вона вчинила негативний проступок, про що дуже шкодує. Однак, після того вона робить усе можливе для забезпечення дитини всім необхідним. Офіційно працевлаштована на посаду реалізатора та отримує стабільний дохід, який складає 3800 грн. щомісячно. До того ж, позивачем не враховано права та думка дитини, яка бажає проживати в сім'ї разом з мамою. Вона відвідує свою доньку і кожного разу дитина питає її коли вона її забере додому, дитина бажає проживати разом з нею. Вона також має намір піклуватись про свою доньку та забезпечувати її всім необхідним. А тому, вона вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Малолітня ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року, її мати - відповідачка у справі ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого 20 жовтня 2009 року /а.с.7/.

Відомості про батька ОСОБА_1 внесені в актовий запис про народження відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження /а.с.8/.

Складеним Мелітопольською спеціалізованою школою I -III ступенів № 23 Мелітопольської міської ради Запорізької області актом № 211 зафіксовано факт появи 04.04.2017 ОСОБА_2, яка є матір'ю ученицею 1-А класу ОСОБА_1, у нетверезому стані, що не дозволяло їй забрати доньку з групи подовженого дня, оскільки мати не трималась на ногах та впала під дерево на шкільному подвір'ї, де заснула /а.с.9/. Цього ж дня малолітню ОСОБА_1 було влаштовано до КЗ «Мелітопольський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» на повне державне забезпечення.

На підтвердження факту ухилення від виконання батьківських обов'язків по вихованню та матеріальному утриманню своєї дочки позивачем надано три акта обстеження умов проживання відповідачки, за результатами яких комісія вважає, що останньою не створено належних умов для проживання дитини та висновок про доцільність відібрання дитини у матері без позбавлення батьківських прав /а.с.10,11, 49/.

Відповідно до ч.1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 ч.1 статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання.

Пунктами 2-5 ст. 164 СК України передбачені підстави для позбавлення батьківських прав, які згідно положень ч.1 ст. 170 можуть слугувати підставами для відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Зокрема, це ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоке поводження з дитиною, хронічний алкоголізм або наркоманія батьків а також випадки, коли батьки вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Жодної з цих обставин на час розгляду судом справи та ухвалення судового рішення не встановлено.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. 16 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

З огляду на викладене, при вирішенні питання щодо доцільності позбавлення осіб батьківських прав та/або відібрання дітей від батьків судам необхідно з'ясовувати конкретні обставини ухилення батьків від виконання своїх обов'язків та якими доказами вони підтверджуються.

Так, на підтвердження своїх вимог та заперечень щодо доцільності відібрання малолітньої дитини від відповідачки позивач послався на те, що відповідачка зловживає спиртними напоями та не займається вихованням і утриманням своєї малолітньої дочки, не працює та не має достатніх коштів для створення належних умов для виховання та розвитку дитини, на підтвердження чого надано акт появи відповідачки у нетверезому стані в школі, акти обстежень умов проживання останньої та висновок органу опіки та піклування про доцільність відібрання малолітньої ОСОБА_1 від матері без позбавлення батьківських прав /а.с.9,11,12,38-40,49/.

Однак, з даним твердженням позивача суд не погоджується.

Щодо посилання позивачем на зловживання відповідачкою спиртними напоями, то на підтвердження даного факту службою було надано тільки один акт, що складений навчальним закладом, де навчалась дитина, ще в квітні 2017 року. Щодо систематичного зловживання спиртними напоями, або перебування ОСОБА_2 на обліку у лікаря - нарколога, то таких доказів суду надано не було.

Щодо ухилення ОСОБА_2 від обов'язку по вихованню своєї дитини, то даний факт не знайшов свого підтвердження, оскільки з наданих матеріалів вбачається, що сім'ю ОСОБА_2 було взято під соціальний супровід терміном на 4 місяці у зв'язку з підвищенням батьківського потенціалу. Під час перебування під соціальним супроводом фахівцями із соціальної роботи було проведено роботу щодо підвищення батьківського потенціалу та роз'яснені норми чинного законодавства України щодо реалізації батьківських обов'язків та наслідки за їх невиконання /а.с.16/. Також відповідачкою було виконано рекомендації щодо працевлаштування до ТДВ «Мелітопольмеблі», із нею проведено ряд бесід щодо підвищення батьківського потенціалу, сприяння у поверненні дитини у родину, але в подальшому її було знято із соціального супроводу з причини зміни місця проживання /а.с.16/.

Суду надано позитивну характеристику з місця роботи відповідачки, яка працює в ЧП Черноволова за строковим трудовим договором з 02.06.2017 та отримує заробітну плату в розмірі 3800 грн.

Таким чином, відповідачка з 02.07.2017 постійно працює на одному місці, де позитивно характеризується, систематично спілкується з дитиною. Ніяких інших компрометуючих, окрім 04.04.2017, випадків вона не допускала.

Суд не бере до уваги, як доказ, висновок органу опіку та піклування Мелітопольської міської ради про доцільність відібрання у відповідачки малолітньої дочки без позбавлення батьківських прав, оскільки він не узгоджується з дослідженими в суді іншими доказами та є поспішно прийнятим рішенням, оскільки ураховано акти обстеження житлово-побутових умов за раніше наведеними адресами проживання відповідачки, тоді як останній акт обстеження від 21.03.2018 за адресою: 1-й пров.Лютневий, 13 не врахований при складані висновку.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 20 березня 2007 року № 3 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Зважаючи на той факт, що відібрання дитини є крайнім заходом, враховуючи інтереси дитини, особу відповідачки, її бажання виправитися, спілкуватися з донькою, приймати участь у їх вихованні, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог органу опіки та піклування - виконавчому комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 264, 265, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 164, 170 СК України, п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" № 3 від 20.03.2007, суд

ВИРІШИВ:

В позові органу опіки та піклування - виконавчому комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, в інтересах малолітньої ОСОБА_1, до ОСОБА_2 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: