АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №753/9772/16

провадження № 06.115/796/101/2018

06 березня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І.М., Музичко С.Г.,

при секретарі Баллі Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, Перша київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на частку у спільній сумісній власності,

встановив:

23.05.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 та право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 (колишня вул. Урицького) в місті Києві.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року апеляційну скаргупредставника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 задоволено. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову ОСОБА_1 Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 та право власності на Ѕ частини квартири АДРЕСА_3.

30.01.2018 р. до Апеляційного суду м. Києва від представника ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення з приводу розподілу судових витрат між учасниками процесу. Просив ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідачів на користь ОСОБА_1 суми сплаченого позивачем судового збору в розмірі 14 469 грн.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 заяву підтримав з урахуванням уточнень. Просив стягнути судові витрати з ОСОБА_2, оскільки саме з вказаною особою виникли спірні правовідносини, відповідача ОСОБА_3 притягнуто до участі в справі за ініціативою суду першої інстанції.

Представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_5 просила відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення з підстав, передбачених ч.9 ст.141 ЦПК України. Пояснила, що спір виник саме у зв'язку з бездіяльністю самого позивача, який за життя спадкодавця не заявив своїх прав на майно та не здійснив дії для реєстрації свого права власності.

Також зазначила, що відповідач ОСОБА_3 фактично не брав участі у спорі, від прийняття спадщини відмовився, прав на майно не набував, а тому вимога про стягнення з нього судових витрат є безпідставною.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вказана заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи при подачі позову до суду позивачем ОСОБА_1 сплачено судовий збір в розмірі 6890 грн., за подання апеляційної скарги - 7579 грн., а всього 14 469 грн.

Сума сплаченого позивачем судового збору відповідала ставкам, передбаченим Законом України "Про судовий збір" в редакції, що діяла на час звернення до суду з позовом та подання апеляційної скарги.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року апеляційну скаргупредставника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 задоволено. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову ОСОБА_1 Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 та право власності на Ѕ частини квартири АДРЕСА_3.

Згідно з ч. 4 ст. 315 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент ухвалення рішення апеляційним судом), питання про розподіл судових витрат має бути вирішене під час постановлення рішення апеляційним судом.

Оскільки при ухваленні рішення Апеляційним судом м. Києва не було вирішено питання про розподіл судових витрат, є підстави для ухвалення додаткового рішення.

З урахуванням тієї обставини, що цивільно-правовий спір фактично виник та був предметом судового розгляду саме між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2, при цьому ОСОБА_3, який відмовився від будь-яких майнових прав на спадкове майно, судом першої інстанції було безпідставно притягнуто до участі в справі в якості відповідача, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність стягнення судових витрат саме з відповідача ОСОБА_2

Доводи представника відповідача ОСОБА_2 про те, що судові витрати підлягають покладенню в повному обсязі на позивача, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій, є необґрунтованими.

Дії позивача в даній справі були спрямовані на захист свого порушеного права, яке не визнавалось відповідачем ОСОБА_2, що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, Перша київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на частку у спільній сумісній власності.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, АДРЕСА_4) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, АДРЕСА_5) судовий збір в сумі 14469 грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 07 березня 2018 року.

Головуючий

Судді: