Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/1393/17
Провадження № 2/273/696/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2018 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Михалюка О. П. секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за позовом ублічного акціонерного товариства комерційного банку (ПАТ КБ) "Приват Банк" до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості -

В С Т А Н О В И В:

23 листопада 2017 року ПАТ КБ Приватбанк звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2, просив постановити рішення про стягнення із відповідача на його користь заборгованості по кредитному договору без номера від 17.01.2014 року , всього в сумі 60131 грн. 29 коп. та понесених судових витрат по справі по сплаті судового збору в сумі 1600 грн.

Обгрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що 17.01.2014 року між ним та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір без номера , згідно якого банк надав останньому кредит у розмірі 2100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки .

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг , правилами користування платіжною карткою та тарифами банку , складає між ним і банком договір , що підтверджується підписом у заяві .

Позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, а у порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 08.11.2017 року заборгованість становить всього 60131 грн. 29 коп., в тому числі заборгованість за кредитом 2093 гривні 15 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом 50510 грн. 18 коп. , заборгованість за пенею та комісією 4188 грн. 37 коп. , штраф (фіксована частина) - 500 грн. , штраф(процентна складова) 2839 грн. 59 коп .

В судове засідання представник позивача не зявився, направив до суду заяву, згідно якої він просить розглянути справу у його відсутності , позовні вимоги він підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявивсь , про час та місце розгляду справи він повідомленій належно. Від нього до суду надійшов відзив щодо позовних вимог ( а.с. 87-88) та заява про розгляд справи у його відсутності , згідно яких він вимоги не визнав , просив суд застосувати позовну давність щодо всіх позовних вимог, а також у частині стягнення заборгованості за пенею і штрафами.

При таких обставинах фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи із наступного .

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 17.01.2014 року між ПАТ КБ Приватбанк та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір без номера , згідно якого банк надав останньому кредит у розмірі 2100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки .

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг , правилами користування платіжною карткою та тарифами банку , складає між ним і банком договір , що підтверджується підписом у заяві .

Позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, а у порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 08.11.2017 року заборгованість становить всього 60131 грн. 29 коп., в тому числі заборгованість за кредитом 2093 гривні 15 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом 50510 грн. 18 коп. , заборгованість за пенею та комісією 4188 грн. 37 коп. , штраф (фіксована частина) - 500 грн. , штраф(процентна складова) 2839 грн. 59 коп .

У відзиві на позов ( а.с. 87-88) ОСОБА_2 не визнав позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на сплив позовної давності.

Вирішуючи вказаний позов, суд виходить із наступного.

Так, згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина перша статті 530 ЦК України).

Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи сторони узгодили, що заборгованість за договором сплачується щомісячними платежами ( а.с. 6).

Отже, сторони кредитного договору встановили строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобовязання, яке виникло на основі цього договору.

За змістом частини третьої статті 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки(стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, в силу частини третьої статті 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

При цьому якщо виконання зобовязання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Вчинення боржником дій з виконання зобов'язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності, лише за умови, коли такі дії здійснено уповноваженою на це особою, яка представляє боржника у відносинах з кредитором у силу закону, на підставі установчих документів або довіреності.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_2 у період січня -лютого 2014 року виконував умови кредитного договору, а в подальшому припинив оплату чергових платежів ( а.с. 7-8) ) . Кредитор звернувся до суду з вимогами надавши розрахунок заборгованості станом на 08 листопада 2017 року.

Останній платіж відповідачем за договором здійснено 07 лютого 2014 року , а з позовними вимогами банк звернувся до суду 23.11.2017 року , тобто із пропуском строку звернення до суду, який обраховується з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Крім цього у наданому банком розрахунку заборгованості ( а.с. 7-8) є платіж на погашення заборгованості в сумі 11 грн. 63 коп., який здійснений 07.02.2015 року . При цьому відповідач у відзиві заперечив внесення даних коштів ( а.с. 87-88) , зазначивши, що свої зобовязання він виконував лише у січня та лютому 2014 року.

В свою чергу позивач не спростував зазначених у відзиві відповідачем обставин.

Доводи банку ( щодо сплати відповідачем коштів 07.02.2015 року ) ґрунтуються лише на підставі свого розрахунку, без надання квитанцій, касових ордерів та іншого підтвердження щодо здійснення платежу від 07 лютого 2015 року особисто відповідачем. Запити суду до банку про витребування інформації про рух коштів по рахунку відповідача ( щодо отримання та погашення коштів) з метою перевірки зазначених відповідачем обставин залишені позивачем без задоволення.

Тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити із-за пропуску позивачем строку позовної давності.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 17,81,83,89, 141, 247, 258-259, 263 -268 ЦПК України, на підставі ст. ст. 253, 254, 256, 257, 258, 261, 264, 266, 267, 530, 610 , 1046- 1050, 1054, 1055 ЦК України суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору без номера від 17.01.2014 року , всього в сумі 60131 грн. 29 коп. та понесених судових витрат по справі по сплаті судового збору в сумі 1600 грн., відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Баранівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Учасник справи , якому рішення суду не було вручено у день його проголошення , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного повного рішення суду .

Суддя: ОСОБА_3