АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 758/14076/17

Апеляційне провадження № 22-ц/796/1299/2018

13 березня 2018 року Апеляційний суд м.Києва у складі колегії суддів:

Головуючого судді - Музичко С.Г.,

Суддів - Панченка М.М., Рейнарт І.М.,

при секретарі - Юрчуку С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 07 листопада 2017 року у справі (суддя Васильченко О.В.) за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на квартиру,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на квартиру, в якому просила визнати за нею та відповідачем право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, яка складається з двох кімнат, загальною площею 43,80 кв.м., в рівних частинах по Ѕ частині кожному.

До позовної заяви ОСОБА_1 додала заяву про забезпечення даного позову.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 07 листопада 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на квартиру відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі позивач просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, в разі задоволення судом позовних вимог. Вказує, що відповідач неодноразово намагався відчужити спірну квартиру та виселити її з неї. Зазначає, що відповідач у спірній квартирі не проживає.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, позивача, яка апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити, представника відповідача, яка проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні обставини, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 07.11.2017 року відкрито провадження у цивільній справі.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, позивач просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, та складається з двох кімнат, загальною площею 43,80 кв.м., що зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2, до набрання чинності рішення суду заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії стосовно цієї квартири.

Заяву обґрунтовано тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки відповідач може в будь-який момент відчужити право власності на дану квартиру.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 151 ЦПК України, редакція якої діяла на момент постановлення оскаржуваної ухвали, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п.1 ч.1 ст.152 цього Кодексу, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову" № 9 від 22 лютого 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При зверненні до суду із заявою про забезпечення позову позивач зазначала, що відповідач неодноразово намагався відчужити спірну квартиру, зокрема він звертався до Служби у справах дітей Подільської районної у м.Києві державної адміністрації про надання згоди на відчуження квартири.

Відповідно до відповіді Служби у справах дітей Подільської районної у м.Києві державної адміністрації від 27.04.2017 року №106/58-2001, на розгляді Служби перебувала заява ОСОБА_2 щодо надання дозволу на укладення договору дарування квартири АДРЕСА_1, власником якої він є, на ім'я його дружини гр. ОСОБА_3 (а.с.103).

Відповідно до відповіді Служби у справах дітей Подільської районної у м.Києві державної адміністрації від 19.09.2017 року №106/58-3948, у Подільському районному суді м.Києва розглядається справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, інтереси якого представляє ОСОБА_6, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з державної реєстрації. З метою недопущення порушення майнових прав дитини, листом Служби направлено звернення до 14-ї Київської державної нотаріальної контори щодо накладення заборони відчудження нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1, правом користування якою має малолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та не здійснювати будь-яких правочинів стосовно житлової площі та майна за зазначеною вище адресою без відповідного дозволу органу опіки та піклування (а.с.104).

Таким чином, відповідач неодноразово намагався відчужити спірне майно на користь своєї дружини ОСОБА_3

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Отже, відповідач, як власник квартири АДРЕСА_1, та складається з двох кімнат, загальною площею 43,80 кв.м., після усунення обмеження Служби у справах дітей Подільської районної у м.Києві державної адміністрації розпоряджатися спірною квартирою, може розпорядитися своїм майном у будь-який час, що у подальшому може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення даного позову.

Враховуючи, що звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1, колегія суддів дійшла до висновку про забезпечення позову шляхом накладення арешту на Ѕ частину цієї квартири.

Вирішуючи питання про відмову у забезпеченні позову суд першої інстанції вказаного не врахував, не пересвідчився в тому, чи дійсно між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Оскільки при постановлені оскаржуваної ухвали суд першої інстанції повно, всебічно й об'єктивно не з'ясував усіх обставин справи, та не дав їм належної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування оскаржуваної ухвали суду та постановлення нової ухвали про часткове задоволення заяви про забезпечення позову співмірно до заявлених позовних вимог .

Керуючись ст.ст.367, 374, 377, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 07 листопада 2017 року скасувати.

Постановити нову ухвалу якою заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 та складається з двох кімнат, загальною площею 43,80 кв.м.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді