Справа № 2-1526/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 року м.Рівне

Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Абашиній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне подання старшого державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, суд

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 звернулася до суду із поданням, в якому просить суд, тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 до виконання ним своїх зобовязань за виконавчим листом Рівненського міського суду виданим 06.01.2012 року по справі №2-1526/11.

В судове засідання державний виконавець Токарець Т.С. повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи не зявився. Його неявка не перешкоджає розгляду даного подання.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:

Як було встановлено в судовому засіданні, на виконанні у Рівненському міському відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-1526/11 виданого 06.01.2012 року Рівненським міським судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 100000 грн.

Як вказано у поданні державного виконавця, боржник рішення суду не виконав, заборгованість не погасив, будь-яких дій спрямованих на виконання рішення суду не здійснив.

З метою виявлення майна боржника державним виконавцем зроблено запити в реєструючі органи та встановлено, що майно належне на праві власності боржнику ОСОБА_2 відсутнє.

На запит виконавця Державною прикордонною службою України листом від 31.01.2018 року повідомлено, що ОСОБА_2 державний кордон України не перетинався.

З відповіді Державної міграційної служби України від 05.01.2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії SE №244047 виданий 09.03.2016 року органом видачі №5610.

Як вбачається з звіту про здійснення відрахування та виплати №5 від 03.01.2018 виданого Рівненським обласним клінічним лікувально-діагностичним центром ім. В.Поліщука відносно ОСОБА_2, з його заробітної плати здійснюються відрахування в розмірі 25% частки з його доходів на підставі постанови державного виконавця від 11.07.2017 року ВП №51916048.

Як вбачається із подання, на виклик державного виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду ОСОБА_2 зявився, та пояснив, що окрім роботи іншого джерела доходу не має.

Відповідно до ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має правоу разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Крім того, відповідно до ОСОБА_4 юстиції України та Адміністрації Державної Прикордонної служби України «Щодо запровадження єдиного порядку застосування державними виконавцями деяких норм чинного законодавства» від 27 травня 2008 року № 25-32/463, № 25-5347, наявність в особи невиконаних зобовязань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України, причому питання щодо такого обмеження вирішується судом.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

З вищевикладеного слідує, що саме по собі невиконання боржником зобов'язань, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків. При цьому, під поняттям «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Як вказано у поданні, постановою державного виконавця від 11.07.2017 року звернено стягнення на заробітну плату боржника, що свідчить про часткове періодичне погашення боргу.

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм, обмеження особи у праві виїзду за межі України допускається як крайній захід у разі ухилення особи від виконання рішення суду. Державним виконавцем на обґрунтування подання не надано суду доказів умисного ухилення боржника від виконання рішення суду. Крім цього, державним виконавцем не долучено до подання постанову про відкриття виконавчого провадження, розрахунок заборгованості за виконавчими документами про стягнення заборгованості, у звязку з чим у суду відсутня можливість встановити точну суму заборгованості за виконавчим документом станом на дату звернення до суду з поданням, а також термін протягом якого боржник ухиляється від виконання покладених на нього судовими рішеннями зобовязань, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні подання старшого державного виконавця про обмеження у праві виїзду боржника за кордон слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 441 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним Кодексом України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя Рівненського міського суду Бердій М.А.