Справа № 709/2168/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Чубая В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Нікітенко В.Г.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності у порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до ОСОБА_3П (далі - відповідач) про визнання права власності у порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_3П до ОСОБА_1 про визнання права власності у порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21 березня 2011 року помер їх з відповідачем батько - ОСОБА_4. Спадщину ОСОБА_4 прийняла мати позивача і відповідача -

ОСОБА_3, яка 30 листопада 2016 року померла. Після смерті ОСОБА_3М відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами та земельні ділянки. Позивач і відповідач подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, однак позбавлені можливості оформити свої спадкові права на вказане спадкове майно, оскільки правовстановлюючі документи на нього відсутні. Крім того, у сторін існує домовленість про поділ спадщини, але нотаріус не може посвідчити договір про поділ спадкового майна з причин відсутності правовстановлюючих документів. У звязку з цим позивач просив визнати за ним право власності в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними спорудами, 3/4 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства.

Відповідач подав до Чорнобаївського районного суду Черкаської області зустрічний позов до позивача про визнання права власності у порядку спадкування.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог зазначив, що 21 березня 2011 року помер їх з позивачем батько - ОСОБА_4. Спадщину ОСОБА_4 прийняла мати відповідача і позивача ОСОБА_3, яка 30 листопада 2016 року померла. Після смерті

ОСОБА_3М відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами та земельні ділянки. Також відкрилася спадщина на депозитні вклади в банку. Відповідач і позивач вчасно подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, однак позбавлені можливості оформити свої спадкові права на вказане спадкове майно, оскільки правовстановлюючі документи на нього відсутні. Крім того, у сторін існує домовленість про поділ спадщини, але нотаріус не може посвідчити договір про поділ спадкового майна з причин відсутності правовстановлюючих документів. У звязку з цим відповідач просив визнати за ним право власності в порядку спадкування на 1/4 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та банківські вклади.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 27 березня 2018 року зустрічний позов прийнято до розгляду та об'єднано в одне провадження з первісним позовом.

У судове засідання сторони не зявилися. Позивач подав до суду заяву, в якій просив слухати справу без його участі, підтримав первісний позов повністю, просив його задовольнити та не заперечував проти задоволення зустрічного позову (а.с. 51). Відповідач подав до суду заяву, в якій первісний позов визнав, наполягав на задоволенні зустрічного позову та просив розглянути справу за його відсутності (а.с. 52).

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

21 березня 2011 року помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 23 березня 2011 року серії 1-СР № 159848 (а.с. 7).

30 листопада 2016 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 6 грудня 2016 року серії І-СР № 294415 (а.с. 5).

Позивач та відповідач є дітьми померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що підтверджується їх свідоцтвами про народження від 11 вересня 1980 року серії ІІ-СР № 294747 та від 24 травня

1971 року серії І-АВ № 223881 відповідно (а.с. 8).

Згідно з довідками Чорнобаївської селищної ради Черкаської області №№ 6234, 6235 від

16 листопада 2017 року, ОСОБА_4 проживав та був зареєстровний за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. В користуванні ОСОБА_4 знаходилася земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства площею 0,18 га, яка розташована за вказаною адресою та була передана йому безкоштовно у приватну власність згідно рішення сесії Чорнобаївської селищної ради Черкаської області № V-6 від 26 березня 1999 року (погосподарська книга № 3 на 2006-2010 роки, номер об'єкта погосподарського обліку 687) (а.с. 14, 15).

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4, його спадщину прийняли ОСОБА_3 та позивач.

Відповідно до змісту листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 16 березня 2018 року (вих. № 271/01-16) (а.с. 60), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 54), позивач після смерті батька звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 61) та йому видано свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку грошових вкладів.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина до складу якої входить:

- земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,9006 га, розташована на території Чорнобаївської селищної ради Черкаської області, що належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від

10 травня 2011 року серії ЯЛ № 437996 (а.с. 12);

- земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,1905 га, розташована за адресою: вул. Пушкіна, 31, смт. Чорнобай, Черкаська область;

- житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: вул. Пушкіна, 31, смт. Чорнобай, Черкаська область;

- банківські вклади в ПАТ КБ "Приватбанк", що знаходяться на рахунку

№ 2133 у сумі 34764,85 (тридцять чотири тисячі сімсот шістдесят чотири гривні 85 копійок) гривень, згідно з умовами договору № SAMDN4853 від 28 вересня 2009 року та на банківській картці № 040275 від 30 вересня 2013 року в сумі 278,24 (двісті сімдесят вісім гривень 24 копійки) гривень (а.с. 50).

Згідно зі змістом листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 16 березня

2018 року (вих. № 270/01-16) (а.с. 57), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 55), позивач і відповідач після смерті матері зверталися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини (а.с. 58), але свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Водночас, листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 15 листопада

2017 року (вих. № 1631/02-16) позивачу повідомлено про неможливість посвідчити договір про поділ спадкового майна, у зв'язку з відсутністю у спадковій справі ОСОБА_3 правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними спорудами і земельної ділянки та грошових вкладів, що в силу вимог підпункту 4.15 п. 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину, та розяснено право на звернення до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування (а.с. 16).

Судом встановлено, що вказаний житловий будинок з надвірними спорудами закінчені будівництвом, що підтверджується даними технічного паспорту (а.с. 9).

Разом з тим, позивач та відповідач не можуть оформити право власності в порядку спадкування за законом шляхом поділу спадкового майна - на баківські вклади, та житловий будинок з надвірними спорудами і земельні ділянки, оскільки відсутні правовстановлюючі документи.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).

Таким чином часом відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 є день її смерті, тобто

30 листопада 2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1228 ЦК України вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Частиною 2 цієї статті передбачено, що право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.

Статтею 1278 ЦК України визначено, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.

Судом встановлено, що позивач і відповідач звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті своїх батьків, при цьому позивач частково оформив свої спадкові права на 1/2 грошових вкладів після смерті батька, однак не можуть оформити право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері - на грошові вклади, та житловий будинок з надвірними спорудами і земельні ділянки, оскільки правовстановлюючі документи на них відсутні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі

№ 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов'язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання позовів не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, беручи до уваги визнання зустрічного позову позивачем, а відповідачем первісного позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення первісного і зустрічного позовів.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Первісний позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який народився у смт. Чорнобай Черкаської області, право власності в порядку спадкування за законом:

- на 3/4 частини земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,9006 га, розташованої на території Чорнобаївської селищної ради Черкаської області, що належала його матері - ОСОБА_3, яка померла

30 листопада 2016 року, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від

10 травня 2011 року серії ЯЛ № 437996;

- на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1905 га, розташованої за адресою: вул. Пушкіна, 31, смт. Чорнобай, Черкаська область, що належала його матері - ОСОБА_3, яка померла 30 листопада 2016 року;

- на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою:

вул. Пушкіна, 31, смт. Чорнобай, Черкаська область, що належав його матері - ОСОБА_3, яка померла 30 листопада 2016 року.

Зустрічний позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який народився у смт. Чорнобай Черкаської області, право власності в порядку спадкування за законом:

- на 1/4 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,9006 га, розташованої на території Чорнобаївської селищної ради Черкаської області, що належала його матері - ОСОБА_3, яка померла

30 листопада 2016 року, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від

10 травня 2011 року серії ЯЛ № 437996;

- на банківські вклади в ПАТ КБ "Приватбанк", що знаходяться на рахунку

№ 2133 у сумі 34764,85 (тридцять чотири тисячі сімсот шістдесят чотири гривні 85 копійок) гривень, згідно з умовами договору № SAMDN4853 від 28 вересня 2009 року та на банківській картці № 040275 від 30 вересня 2013 року в сумі 278,24 (двісті сімдесят вісім гривень 24 копійки) гривень, що належали його матері - ОСОБА_3, яка померла 30 листопада 2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасником справи до або через відповідний суд.

Суддя В.В. Чубай