Справа №303/1507/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2018 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді Курах Л.В.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну способу виконання рішення суду, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася до Мукачівського міськрайонного суду про зміну розміру аліментів на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. В обгрунтування позову зазначає, що за рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 09.11.2016 року з відповідача стягуються аліменти на утримання їх спільного сина ОСОБА_4, 16.06.2015 року, в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та посилаючись на те, що відповідач на даний час є безробітним та отримує нерегулярний дохід. Просить змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням суду з відповідача на утримання неповнолітньої дитини та стягувати з нього аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1500 грн.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не зявилася, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Від позивача на адресу суду надійшла заява з проханням розглянути справу у їх відсутності, де зазначила, що позовні вимоги з наведених в позовній заяві підстав підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначивши що по мірі можливостей, окрім аліментів, намагався періодично надавати фінансову допомогу своєму сину. Підтвердив, що є безробітним та отримує допомогу від своїх батьків. Крім того, вказує що на даний час в нього наявні фінансові витрати, зокрема оплачує навчання. За вказаних обставин вважає, що позов слід задоволити частково.

Дослідивши подані по справі доказові матеріали, заслухавши відповідача суд констатує наступне.

В судовому засіданні з рішення Мукачівського міськрайонного суду від 09.11.2016 року, свідоцтва про народження серії І-ФМ №326673 встановлено, що позивач і відповідач перебували в шлюбі та мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, який народилась 16 червня 2015 року.

Відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду від 09.11.2016 року встановлено, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.09.2016р. і до досягнення дитиною повноліття.

Звертаючись до суду з позовом про зміну способу виконання рішення а саме стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі, позивач посилається на те, що на даний час відповідач має нестабільний дохід, є непрацюючим, а вона знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років та потребує додаткового матеріального забезпечення.

Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В той же час, зазначеною нормою СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів не тільки у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, але і в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

08 липня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів". Цим Законом було внесено зміни до СК України та ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" визначено, що у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень;

Таким чином, мінімальний розмір аліментів на дитину віком до 6 років мав становити не менше ніж 746 грн., що перевищує розмір аліментів, визначених рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.11.2016 року.

Вказане зумовлено зміною чинного законодавства з метою посилення захисту прав дітей на належне утримання та підвищення мінімального розміру аліментів на одну дитину з 30 відсотків до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На думку суду, зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів є одним з тих випадків, які передбачені ст.192 СК України як підстава для звернення до суду з позовом щодо зміни розміру аліментів.

При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.11.2016 року встановлено, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з 27.09.2016р. і до досягнення дитиною повноліття.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов'язковим до виконання та держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Відповідно до ч.2 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що одним з принципів цивільного судочинства є обов'язковість судового рішення. За ч.1 ст.431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

В судовому засіданні встановлено, що рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.09.2016 року знаходиться на примусовому виконанні в Мукачівському міському відділі ДВС ГТУЮ у Закарпатській області.

Частиною 3 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"визначено, що завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом. Однією з засад виконавчого провадження є законність та обов'язковість виконання рішень (ст.2 Закону України "Про виконавче провадження").

Отже, під час виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , державний виконавець повинен виконувати його точно, не змінюючи його з власної ініціативи.

При цьому, суд виходить і з того, що приймаючи Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", яким внесено зміни до СК України та визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, законодавцем не визначено, що у разі виконання судового рішення, яке набрало чинності до внесення змін до СК України в цій частині, такі рішення підлягають виконанню з урахуванням мінімального розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки жоден інший законодавчий акт такої норми також не містить, то в державного виконавця немає підстав для того, що змінити мінімальний розмір аліментів, які стягуються з боржника з власної ініціативи.

Окрім того, за змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядкупідстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ОСОБА_1 України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»).

Судом встановлено, що малолітній син проживає з матір»ю після винесення рішення суду про стягнення аліментів, і у зв'язку із збільшенням вікових потреб дитини, витрати, які несе позивачка на утримання сина значно перевищують розмір сплачуваних відповідачем аліментів, в зв'язку з чим матеріальне становище отримувача аліментів погіршується.

Водночас, у зв'язку з тим, що на даний час відповідач є безробітним , і навчається та отримує допомогу від своїх батьків, що він підтвердив в судовому засіданні, таким чином відбулась зміна матеріального стану і платника аліментів, його дохід став нерегулярним. Наведене також є підставою для застосування положень ч.1 ст.192 СК України.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині зміни розміру аліментів слід задоволити частково та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 16 червня 2015 року у твердій грошовій сумі, визначивши їх у розмірі 1000 гривень щомісячно.

Звертаючись до суду з позовом про зміну розміру аліментів, позивач просить змінити розмір аліментів з дати звернення до суду з зазначеним позовом. Позов про зміну розміру аліментів був поданий 20 березня 2018 року.

За правилами ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, В той же час, ст.192 СК України, якою регулюються правовідносини щодо зміни розміру аліментів, не містить норми про те, що зміна розміру аліментів присуджується з дати звернення до суду з зазначеним позовом.

Згідно п.23 Постанови Пленуму верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних із розглядом справи.

Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

При зверненні до суду з даним позовом ОСОБА_3 не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати.

Так, відповідно до п.3. ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, в тому числі позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 704,80 грн. відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 7, 8, 10, 11, 12, 81, 83, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК, на підставі ст.ст. 150, 179, 180, 181, 182, 183 СК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну способу виконання рішення суду задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються у частці від доходу в розмірі однієї третьої (1/3 частини) частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.09.2016 року і до досягнення дитиною повноліття з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки АДРЕСА_1 паспорт серії ВР 581716 виданий Мукачівським РС ГУДМС України в Закарпатській області 26 січня 2016 року на утримання дитини сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, визначивши їх у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень (одна тисяча гривень) щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог ОСОБА_3 щодо зміни способу стягнення аліментів з дня звернення з позовом до суду відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок в дохід держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них (ч.4 ст.273 ЦПК України).

Повне рішення складено та підписано суддею 03.04.2018 року

Головуюча Курах Л.В.