Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 334/4293/17 Головуючий у 1-й інстанції Турбіна Т.Ф.
Номер провадження 22-ц/778/539/18 Суддя-доповідач ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Подліянової Г.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів.

В позові позивач зазначала, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.04.2001 року. Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Шлюб між ними було розірвано 21 листопада 2007 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу Серія 1-КГ № 022761 від 21.11.2007 року.

Рішенням Великолепетиського районного суду Херсонської області від 27 вересня 2007 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі у розмірі 200,00 грн. на кожну дитину щомісячно.

На сьогоднішній день дана грошова сума є меншою, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що порушує норми ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України

У звязку із збільшенням розміру прожиткового мінімуму та ростом цін визначений судом розмір аліментів не дозволяє забезпечити матеріально дітей всім необхідним, відповідач на теперішній час офіційно працевлаштований, тому вона має право на призначення аліментів у частці від заробітку ( доходу) батька дітей.

На підставі викладеного, уточнивши позовні вимоги просила суд, змінити розмір аліментів з твердої грошової суми у розмірі 200,00 грн. на кожну дитину на 1/3 частку від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину від дня предявлення позову до суду та до до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Змінено розмір аліментів, визначених рішенням Великолепетиського районного суду Херсонської області від 27.09.2007 року, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 200,00 грн. на кожну дитину щомісячно на 1/3 частку заробітку (доходу) відповідача на двох дітей, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави у сумі 640,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Учасники справи, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення ( судової повістки), які приєднані до матеріалів справи, до апеляційного суду не зявилися, причин неявки в судове засідання не повідомили, будь-яких клопотань від них не надходило.

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ч. 1 ст. 371, ч. 2 ст. 372 ЦПК України, судова колегія ухвалила розглядати справу за відсутності учасників апеляційного розгляду, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов та змінюючи розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, визначених рішенням Великолепетиського районного суду Херсонської області від 27.09.2007 року, суд першої інстанції врахував розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку,що відповідач ОСОБА_3 працевлаштований, має регулярний дохід, отримує стабільну заробітну плату, відсутність у нього протипоказань за станом здоров'я до фізичної праці та бажання позивача отримувати аліменти у частці від заробітку (доходу) батька дітей.

З таким висновком суду першої інстанції можна погодитися з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, їх батьками є сторони.

Діти проживають з матір'ю. Відповідач проживає окремо.

Належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що строни визначили місце проживання дітей з батьком, матеріали справи не містять.

Рішенням Великолепетиського районного суду Херсонської області від 27 вересня 2007 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі у розмірі 200,00 грн. на кожну дитину щомісячно.

Рішення набрало законної сили 8 квітня 2007 року.

Відповідач з 05.01.2016 року працює в ПАТ « Судноплавна компанія «Укррічфлот»», його дохі за шість місяців склав 54938.52 грн., що підтверджується довідкою Філії «Запорізький річковий порт» АСК «Укррічфлот» № 03-40/111 від 19 вересня 2017 року (а.с. 29).

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. ст. 150, 180 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Таким чином, суд першої інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку, а також, врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив з наявності підстав для зміни розміру стягнутих з відповідача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей з твердої грошової суми на 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, оскільки змінився матеріальний стан відповідача, який з 05.01.2016 року працює, має регулярний дохід.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він узгоджуються з матеріалами та обставинами справи.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, які зводяться до того, що позивачем не доведені обставини, зазначені нею в позовній заяві, не заслуговують на увагу та висновків суду не спростовують.

Матеріали справи не свідчать про те, що судом першої інстанцій при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 376 ЦПК України, як підстави для скасування рішення суду.

Оскаржуване рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сил з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Повне судове рішення буде складено 19.03.2018 року.

Головуючий

Судді: