П о с т а н о в а

Іменем України

29 березня 2018 року

м. Київ

справа № 345/3227/13-ц

провадження № 61-10335 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Луспеника Д. Д., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_4,

представник заявника - ОСОБА_5,

боржник - ОСОБА_6,

представники боржника: ОСОБА_7, ОСОБА_8,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги ОСОБА_6 та його представника - ОСОБА_7 - на ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2017 року у складі судді Якиміва Р. В. та постанову апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 січня 2018 року у складі колегії суддів: Горейко М. Д., Мелінишин Г. П., Ясеновенко Л. В.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У червні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа.

Заява мотивована тим, що рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 жовтня 2011 року його позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_6 не чинити йому перешкоди у користуванні земельною ділянкою та громадською стежкою по АДРЕСА_1 шляхом демонтування самовільно встановленої огорожі; стягнуто з ОСОБА_6 на його користь 500 грн моральної шкоди. Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2011 року рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні його позову відмовлено. Рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 квітня 2012 року рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2011 року скасовано, рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 жовтня 2011 року у частині задоволення його позову про стягнення моральної шкоди та витрат за надану правову допомогу скасовано, у задоволені позову у цій частині відмовлено, у решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

21 травня 2012 року на виконання вищевказаного судового рішення Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області було видано виконавчий лист, який перебував на виконанні у відділі державної виконавчої служби Калуського міського управління юстиції Івано-Франківської області.

Зазначений вище виконавчий лист Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської та постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу були надіслані рекомендованим листом на його адресу, як стягувача. Проте він виконавчий лист та постанову державного виконавця не отримував, унаслідок чого вони були втрачені.

З урахуванням викладеного ОСОБА_4 просив суд видати йому дублікат виконавчого листа на виконання рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 жовтня 2011 року.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2017 року заяву ОСОБА_4 задоволено. Видано дублікат виконавчого листа у справі № 2-630/11 р. за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні громадською стежкою та стягнення моральної шкоди.

Судове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки рішення суду у справі за позовом ОСОБА_4 не виконане, ОСОБА_6, як боржник, дій щодо виконання вказаного судового рішення не вчинив, виконавчий лист на виконанні у державного виконавця не перебуває та відсутній у стягувача, тому слід видати ОСОБА_4 дублікат виконавчого листа на виконання рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 жовтня 2011 року.

Постановою апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 січня 2018 рокуапеляційні скарги представників ОСОБА_6 - ОСОБА_7, ОСОБА_8 відхилені, судове рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що виконавчий лист на виконання рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 жовтня 2011 року не перебуває на виконанні у державного виконавця та відсутній у стягувача, що свідчить про його втрату.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить оскаржувані судові рішення скасувати й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що заявником належними доказами не підтверджено втрату виконавчого листа. У матеріалах справи наявна заява ОСОБА_4 про видачу дубліката виконавчого листа, хоча така заява подавалася ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_4

У касаційній скарзі представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - просить оскаржувані судові рішення скасувати й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що відсутні докази втрати спірного виконавчого листа, заявником такі обставини не підтверджені, судами не було перевірено чи виконано рішення суду, на виконання якого видавався виконавчий лист.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У березні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційних скарг цих висновків не спростовують.

Згідно з частиною першою статті 370 ЦПК України 2004 року замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Задовольняючи заяву ОСОБА_4 про видачу дублікату виконавчого листа, суди, на підставі належним чином оцінених доказів (стаття 212 ЦПК України 2004 року), дійшли правильного висновку про те, що відповідно до довідки відділу державної виконавчої служби Калуського міського управління юстиції Івано-Франківської області від 30 травня 2013 року виконавчий лист, виданий 21 травня 2012 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області та постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу від 23 січня 2013 року були надіслані 25 січня 2013 року ОСОБА_4, як стягувачу, проте вказані документи на адресу заявника не надходили і у суду такі відомості відсутні.

Суди дійшли вірного висновку про те, що згідно з наявними у справі доказами виконавчий лист з примусового виконання рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17 жовтня 2011 року на виконанні у відділі державної виконавчої служби Калуського міського управління юстиції Івано-Франківської області не перебуває, у стягувача він також відсутній, що свідчить про його втрату.

Районний суд також правильно зазначив, що відповідно до статей 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі тому відмова у видачі дубліката виконавчого листа є перепоною у завершенні судового провадження.

Доводи касаційних скарг про те, що заява про видачу дубліката виконавчого листа подавалася ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_4, безпідставні, оскільки у матеріалах справи міститься лише заява ОСОБА_4 про видачу дублікату виконавчого листа.

Доводи касаційних скарг про наявність підстав для відводу судді Якиміва Р. В. безпідставні, були предметом дослідження апеляційного суду. При цьому та обставина, що суддя приймав участь у вирішенні спору по суті й його судове рішення не скасовано, не є безумовною підставою для відводу при вирішенні процесуального питання про видачу дубліката виконавчого листа. Доказів упередженості чи сумніву в об'єктивності судді заявник не надав.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційні скарги без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційних скарг висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги ОСОБА_6 та його представника - ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16 листопада 2017 року та постанову апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник

Ю. В. Черняк