Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Яровенко Н. О.,

при секретарі Грінкевич А.І.,

за участі сторін:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

відповідача : ОСОБА_3,

представників відповідача : ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

В жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що 12 листопада 2002 року Дніпровським районним судом м. Києва винесено рішення про стягнення з ОСОБА_3 на її користь аліментів на непрацездатну дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка являється інвалідом I групи з дитинства, в розмірі ? частини заробітку (доходу) пожиттєво. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08 лютого 2016 року, розмір аліментів зменшений з ? частини заробітку (доходу) до 500,00 грн., оскільки відповідач отримує невелику пенсію. Однак, факт поліпшення матеріального становища відповідача підтверджується тим, що з 11 жовтня 2017 року набула чинності пенсійна реформа, у зв'язку з якою пенсія має збільшитися вдвічі. Крім того, на даний час аліменти в твердій сумі в розмірі 50,00 грн. не відповідають мінімальному розміру, встановленому законодавством, а саме мінімальний розмір аліментів не може бути нижчим ніж 50% на дитини відповідного віку, в даному випадку непрацездатну особу, інваліда з дитинства, за прожитковий мінімум.

Ухвалою від 06 лютого 2018 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та витребувано з Лівобережного об'єднаного Управління пенсійного фонду України в м. Києві довідку про розмір пенсії, яку отримує ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити та збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 за рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08 лютого 2017 року на користь ОСОБА_1 на непрацездатну дитину ОСОБА_6 з 500,00 грн. на ? частини з усіх видів заробітку (доходів) ОСОБА_3 пожиттєво.

Відповідач та його представники позовні вимоги не визнали, подали до суду заперечення з яких вбачається, що ОСОБА_3 є людиною похилого віку, хворіє рядом тяжких захворювань, проживає один, матеріальної допомоги від рідних не отримує, єдиним джерелом його доходу є пенсія, інших видів заробітку він не має. Зауважили, що підвищення рівня пенсії відбулося не тільки у відповідача, а і у позивача, і дане підвищення не означає, що відбулося покращення його соціально-побутових умов існування, оскільки частина грошових коштів витрачається на лікування його хвороб і сума збільшення пенсійного забезпечення може використовуватися ним дише для покращення лікування та придбання необхідних ліків, які відповідач не міг дозволити собі придбати до цього в зв'язку з відсутністю грошових коштів чи інших матеріальних благ.

Суд, вислухавши пояснення сторін у справі та їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції.

У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року народилася ОСОБА_6, батьками якої записані: батько - ОСОБА_3, мати - ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 07 січня 1978 року (а.с. 8).

Розпорядженням Дніпровської РДА у м. Києві № 592/18 від 03 грудня 2015 року, ОСОБА_1 призначено опікуном над її дочкою ОСОБА_6, яка за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15 травня 1998 року визнана недієздатною (а.с. 33).

Згідно ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Судом встановлено, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом з дитинства I групи (а.с. 7).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12 листопада 2002 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання непрацездатної дочки ОСОБА_6 у розмірі ? частини заробітку (доходів) пожиттєво (а.с. 31-32).

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08 лютого 2016 року зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 за рішенням Дніпровського районного суду від 12 листопада 2002 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 з ? частини заробітку (доходів) до 500,00 грн. пожиттєво, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили (а.с. 62-64).

Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми сином, дочкою.

Відповідно до п.п. 1-4 ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі для придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від

заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен

ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно матеріалів справи, позивач звернулась до суду з позовною заявою про збільшення розміру аліментів 25 жовтня 2017 року.

Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2017 рік», встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2017 року - 1 247 гривень, з 1 травня - 1 312 гривень, з 1 грудня - 1 373 гривні.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

З наданої на запит суду Лівобережним ОУПФУ м. Київ довідки щодо розміру призначеної і фактично отриманої пенсії ОСОБА_3 від 13 лютого 2018 року вбачається, що останньому призначено пенсію в розмірі 6 648,37 грн. щомісячно, та ним фактично отримано пенсію в сумі 12 161,42 грн. за січень - лютий 2018 року.

Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. ( ст. 5 ЦПК України)

За таких обставин, оцінюючи належність, достовірність та допустимість кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, а також те, що повнолітня непрацездатна дочка сторін - ОСОБА_6 проживає разом з матір'ю, не працює, є інвалідом I групи з дитинства, потребує коштів на продукти харчування, ліки, засоби першої необхідності та одяг, враховуючи матеріальне становище як позивача так і відповідача, який отримує пенсію достатню, для надання матеріальної допомоги непрацездатній дочці, інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи, суд приходить до висновку щодо збільшення розміру аліментів, які стягувалися за рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08 лютого 2016 року та вважає, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів) - пожиттєво.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 181, 182, 191, 192, 198, 200 СК України, п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 2, 5, 10, 11, 58, 60, 131, 208, 209, 212- 215, 218, 224-233 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: 02183, АДРЕСА_1) за рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08 лютого 2017 року на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2, адреса: 02225, АДРЕСА_2) на утримання непрацездатної ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3, адреса: 02225, АДРЕСА_2) із 500 грн. 00 к. до ? частини з усіх видів заробітку (доходів) - пожиттєво, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 07 березня 2018 року.

Суддя Н.О.Яровенко