Справа № 482/1917/17
Провадження № 2/482/23/2018
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2018 р. м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Демінської О.І., за участю секретаря судового засідання Шведової Я.О., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики в розмірі 17707,50 грн., з яких 3491,50 грн. відсотки за користування грошовими коштами за період з 26.05.2016р по 07.11.2017р., 14216,00 грн. -інфляційні збитки.

В обґрунтування позову зазначила, що 18.04.2013 р. між нею та ОСОБА_2 було укладено нотаріально посвідчений договір позики, за яким вона позичила відповідачу грошові кошти в сумі 80 000 грн, з терміном повернення до 01.01.2014 р., які відповідачем у вказаний строк не повернуто.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 23 червня 2017 року, яке набрало законної сили 31.08.2017 р., з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто боргову суму в розмірі 156151,81 грн., що складається з: основної суми боргу 80 000 грн; трьох процентів річних 5 753 грн; інфляційних втрат 70 398,81 грн.

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 взятих на себе зобовязань досі не виконав, в тому числі і після набрання рішенням суду законної сили просить на підставі ст. 625 ЦК України стягнути з відповідача грошові кошти за договором позики в період з 26.05.2016р по 07.11.2017р. в розмірі 17707,50 грн., з яких 3491,50 грн. відсотки за користування грошовими коштами, 14216,00 грн. -інфляційні збитки.

Збільшивши 15.11.2017 року розмір заявлених позовних вимог просила стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 38886,67 грн., з яких: 3491,50 грн. - три відсотки річних, 14216,00 грн. -інфляційні збитки та 21179,00 неустойки за період з 07.11.2016р. по 07.11.2017р.

06.12.2017 року до суду надійшло чергове клопотання позивача ОСОБА_1 про збільшення розміру позовних вимог за період з 26.05.2016р. по 07.12.2017р., а саме просила стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 40211,93 грн., з яких: 3688,76 грн. - три відсотки річних, 15344 грн. -інфляційні збитки та 21179,00 неустойки за період з 07.11.2016р. по 07.11.2017р..

В подальшому, а саме 11.01.2018р. та 26.03.2018р. позивач ОСОБА_1 знову надала до суду клопотання про збільшення розміру позовних вимог.

Судом було вказані клопотання залишено без розгляду на з підстав недотримання вимог ст.ст. 49, 222 ЦПК України.

У судовому засіданні позивач збільшені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, просила про їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_2, будучи присутнім у судовому засіданні 11.01.2018 р., у якому за клопотанням позивача було оголошено перерву, заявлені позовні вимоги не визнав, пославшись на їх необґрунтованість та в подальшому у судові засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечив, пославшись на його необґрунтованість та безпідставність.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши доводи позову та матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 18.04.2013 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено нотаріально посвідчений договір позики, за умовами якого останній отримавши від позивачки грошові кошти в сумі 80 000 грн. зобовязався повернути їх в строк до 01.01.2014 р.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 23.06.2017 року, яке набрало законної сили 31.08.2017 р., з відповідача ОСОБА_2 у звязку із невиконанням ним взятих на себе зобовязань на користь ОСОБА_1 стягнуто боргову суму в розмірі 156151,81 грн. станом на 25.05.2016 р., з яких: основної суми боргу 80 000 грн; трьох процентів річних 5 753 грн; інфляційних втрат 70 398,81 грн.

Як на момент звернення до суду із вказаним позовом ОСОБА_1, так і станом на 27.03.2018 р. відповідачем ОСОБА_2 зобовязання щодо повернення суми боргу ОСОБА_1 в розмірі 80000 грн., в тому числі і після ухвалення відповідного рішення судом, не виконано.

Вказане будь-якими належними та допустимим доказами відповідачем не спростовано.

Також не спростовано відповідачем і наданий суду позивачем ОСОБА_1 розрахунок трьох процентів річних (в сумі 5 753 грн) та інфляційних втрат (в сумі 70 398,81 грн.)., хоча це є його обовязком відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України, як і позивача, для доведення стороною тих обставин, , які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК).

Отже, будь-яке зобовязання, яке зводиться до сплати грошей, є грошовим зобовязанням незалежно від правових підстав його виникнення і в разі його порушення підлягає застосуванню ч. 2 ст. 625 ЦК України.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Проте, вимоги в частині стягнення пені в розмірі 21179,17 грн. за період з 07.11.2016р. по 07.11.2017р. задоволенню не підлягають, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону (ч. 1 ст. 548 ЦК).

Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у звязку із чим відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 211, 141, 258, 259, 263 265, 351 - 355 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, заборгованість за договором позики від 18 квітня 2013 року станом на 07 грудня 2017 р. в сумі 19032,76 грн., з яких: 3688,76 грн. три відсотки річних, 15344 грн. - інфляційні збитки.

В решті заявлених позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, тобто в частині стягнення пені, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4 судовий збір у розмірі 302 грн. 91 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 30.03.2018р.

Суддя: О.І.Демінська