Провадження №2/522/5087/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року Приморський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого - судді Кравчук Т.С.

при секретарі - Крохмаль І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить суд стягнути з відповідача грошові кошти за договором комісії у розмірі 1 600 000,00 гривень.

В обґрунтування заявленого позову ОСОБА_1 посилається на те, що між нимта відповідачем був укладений договір комісії від 03 серпня 2015 року, предметом якого є вчинення правочинів купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно з наступним триманням нерухомого майна в натурі та передання його позивачу.

Згідно за умовами договору позивач повинен був надати відповідачу необхідні для виконання договору кошти протягом двох календарних місяців з дня укладення договору, а саме 1 600 000,00 грн., що було оформлено відповідною розпискою.

Таким чином, позивачем було виконано умови договору.

Терміном виконання договору відповідачем було встановлено 15 місяців з моменту укладення договору, проте в зазначений строк умови, згідно за якими відповідач повинен був здійснити реєстрацію права власності за позивачем на обєкти нерухомості, не були виконані, у звязку з чим позивач звернувся з позовом до суду

На підтвердження укладення договору комісії та його умов, відповідачем було написано розписку, яка посвідчує передання йому визначеної грошової суми.

У судове засідання позивач зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, справу розглянути без фіксації технічними засобами.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти позовних вимог.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, між позивачемта відповідачем був укладений договір комісії від 03 серпня 2015 року, предметом якого є вчинення правочинів купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно з наступним триманням нерухомого майна в натурі та передання його позивачу.

Згідно за умовами договору, а саме п.3.1. позивач повинен був надати відповідачу необхідні для виконання договору кошти протягом двох календарних місяців з дня укладення договору, а саме 1 600 000,00 грн., що оформилося відповідною розпискою.

Таким чином, позивачем було виконано умови договору.

Терміном виконання договору встановлено п.4.1. Договору, згідно з яким відповідач був зобовязаний виконати доручення протягом 15 місяців з моменту укладення договору, проте в зазначений строк умови, згідно за якими відповідач повинен був здійснити реєстрацію права власності за позивачем на обєкти нерухомості не були виконані, у звязку з чим позивач був вимушений звернутися з позовом до суду.

На підтвердження укладення договору комісії та його умов, відповідачем були написано розписку, яка посвідчує передання йому визначеної грошової суми.

Стаття 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

У відповідності до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Правовими наслідками порушення зобовязання згідно зі ст.611 ЦК України, є, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Так, відповідач не виконав зобовязання у строк, встановлений Договором, а саме, протягом 15 місяців.

Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України, боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно з ч.2 ст.623 ЦК України, розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором.

Таким чином, оскільки позивач як кредитор надав письмовий доказ розміру завданого збитку, а саме: розписку від 03.10.2015 року), суд вважає ці обставини повністю доведеними.

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка їх завдала.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що в порушення вищезазначених приписів закону, договору комісії та розписки, відповідачем не було виконані умови договору, в термін обумовлений цим договором, що є істотним порушенням умов договору, внаслідок якого друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором комісії та розписки є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст.12, 13, 81, 95, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, суму боргу у розмірі 1 600 000,00 ( один мільйон шістсот тисяч) гривень

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя

20.03.18