печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року суддя Печерського районного суду м. Києва Москаленко К.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 23.11.2017 у справі № 757/65756/17-ц, виданого Печерським районним судом м. Києва за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КП «Українська житлова компанія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

23.11.2017 Печерським районним судом м. Києва був виданий судовий наказ 757/65756/17-ц, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КП «Українська житлова компанія» заборгованість за житлово-комунальні послуги та судові витрати.

15 березня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу, мотивуючи заяву тим, що зазначений судовий наказ підлягає скасуванню, з огляду на наявність необгрунтованих вимог стягувача. Зокрема, посилається на наявність спору про право стосовно розміру заборгованості за житлово-комунальні послуги, який, на думку Боржника, є необгрунтованим. При цьому, Боржник вказує на те, що основна частина заявлених вимог стосуються саме ФОП ОСОБА_1, що підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. Проте, в порушення вимог ЦПК України, такі вимоги було об'єднано з вимогами до ОСОБА_1 як фізичної особи і розглянуті в порядку цивільного судочинства.

Також, Заявник одночасно ставить питання щодо поновлення строку на оскарження даного судового Наказу, у зв'язку з неотриманням заявником судового наказу та додатків до нього, а також просить прийняти рішення щодо повороту виконання вказаного судового Наказу у рамках виконавчого провадження №55737131 шляхом зняття арешту з усього рухомого та нерухомого майна, належного на праві власності ОСОБА_1 та зняття арешту з грошових коштів, що знаходяться на рахунках, відкритих на ім'я ОСОБА_1

Дослідивши матеріали поданої Заяви про скасування судового Наказу та матеріали справи № 757/65756/17-ц, суд приходить до наступного.

15.12.2017 набрав чинності Цивільний процесуальний кодекс України у редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03.10.2017.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень до Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В той же час, відповідно до п. 11 Перехідних положень, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03.10.2017, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз'яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

За правилами ч.1 ст. 170 ЦПК у редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03.10.2017 боржник має право протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

За ст. 104 ЦПК України у редакції чинній до 15.12.2017 днем отримання боржником копії судового наказу є дата, зазначена у поштовому повідомленні про вручення. У разі якщо боржник відмовляється від отримання копії судового наказу або відсутній за вказаною адресою, днем отримання боржником копії судового наказу є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову боржника отримати копію судового наказу чи відмітки про відсутність боржника за вказаною адресою.

Перевіряючи строки звернення Боржника ОСОБА_1 із заявою про скасування вказаного судового наказу, суддя вважає, що остання звернулася до суду із вказаною заявою в межах строку, встановленого ч.1 ст. 170 ЦПК України, оскільки матеріали справи не містять належних даних та доказів про отримання Боржником ОСОБА_1 судового наказу №757/65756/17-ц від 23.11.2017 та доданих до нього документів.

Як вбачається з матеріалів заяви про видачу судового наказу, основна сума заборгованості за житлово-комунальні послуги по офісу №500, за адресою: АДРЕСА_1, в розмірі 271832 грн. 52 коп. розрахована Стягувачем, у тому числі, відповідно до умов Договору № 500/501-503 від 22.08.2014, укладеного між Стягувачем та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 При цьому, Стягувачем надано копію примірнику договору, який не містить підпису та печатки ФОП ОСОБА_1, а отже є недостовірним та недопустимим доказом у розумінні ЦПК України.

Виходячи з вищевикладеного, оскільки Заявник заперечує проти вимог стягувача та вважає їх необґрунтованими у повному обсязі, у відповідності до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, виданий судом наказ підлягає скасуванню.

Одночасно, слід зазначити, що Заявник, який звертався до суду із заявою про видачу судового наказу не позбавлений права звернення до суду із вимогами до фізичної особи ОСОБА_1 в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

За ст. 15 ЦПК України у редакції чинній на дату винесення Наказу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо:

1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин;

3) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

За ст. 16 ЦПК України у редакції чинній на дату винесення рішення не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

При цьому, тотожні правила розмежування цивільної та господарської юрисдикції містяться і у поточних редакціях ГПК України та ЦПК України.

Відповідно до Постанови ВССУ від 01.03.2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) (далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Оскільки, згідно зі статтею 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства. Разом із тим суд також має врахувати, що в порядку цивільного судочинства підлягають розгляду справи у разі, якщо однією зі сторін є фізична особа, а вимоги взаємопов'язані між собою і окремий їх розгляд неможливий.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 24.10.2011 Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам (надалі - Постанова), підвідомчість - це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції.

Згідно з п.3.1 Постанови - Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб'єкта господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України ( 435-15 ), Господарським кодексом України ( 436-15), іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

- наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Відповідно до абзацу 1 п.3.2 Постанови - господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності.

Таким чином, оскільки стягувач в обґрунтування своїх вимог посилається, у тому числі, на договір №500/501-503, укладений між юридичною особою «КП» «Українська житлова компанія» та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1, питання щодо обґрунтованості стягнення основної суми заборгованості, яка розрахована на підставі вказаного договору має розглядатися у порядку господарського судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 171 ЦПК України в ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 від 09.02.2018 відкрито виконавче провадження № 55737131 з примусового виконання вказаного вище судового наказу.

Разом із тим, Заявником не надано суду належних та достатніх доказів, які б свідчили про повне виконання вказаного судового наказу, а тому вимоги заявника в частині вирішення питання про поворот виконання судового наказу не підлягають задоволенню, за недоведеністю.

Керуючись вимогами ст.ст. 170-171 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу Печерського районного суду м. Києва від 23.11.2017 у справі № 757/65756/17-ц щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КП «Українська житлова компанія» заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг та судових витрат - задовольнити частково.

Скасувати судовий наказ Печерського районного суду м. Києва від 23 листопада 2017 року у справі № 757/65756/17-ц щодо стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «КП «Українська житлова компанія» (Ідентифікаційний ) заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних у розмірі 325172 грн 11 коп. та стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «КП «Українська житлова компанія» (Ідентифікаційний ) судових витрат у розмірі 800 грн. 00 коп.

У задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_1 про поворот виконання судового наказу - відмовити.

Роз'яснити стягувачу, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням порядку визначення юрисдикції спорів, визначеному ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Печерського

районного суду м.Києва К.О. Москаленко