Ухвала

14 березня 2018 року

м. Київ

справа № 687/511/16-ц

провадження № 61-219 св 17

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Кузнєцова В. О.,

провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до Тернопільської міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, виконавчого комітету Тернопільської міської ради, третя особа - Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, про визнання незаконними та скасування рішень та ухвал, свідоцтва про право власності; визнання недійсним договору дарування; визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку; скасування державної реєстрації права власності; визнання права власності; зобов'язання вчинити певну дію та витребування; усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження шляхом виселення; стягнення коштів; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання права власності за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 липня 2017 року у складі судді Дзюбича В. Л. та рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 20 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Ходоровського М. В., Щавурської Н. Б., Загорського О. О.,

ВСТАНОВИВ :

В липні 1997 року ОСОБА_8 звернулася до суду з позовом до Тернопільської міської ради, третя особа: ОСОБА_5, про визнання незаконним рішення XIX сесії Тернопільської міської ради від 23 липня 1997 року про надання ОСОБА_5 земельної ділянки для завершення будівництва й обслуговування частини будинку по АДРЕСА_1, зобов'язання надати їй у постійне користування земельну ділянку площею 0,04 га.

У грудні 2000 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_8 про визнання права власності на жилий будинок на АДРЕСА_1.

Ухвалою Тернопільського міського суду Тернопільської області від 1 грудня 2000 року позови ОСОБА_8 та ОСОБА_5 об'єднані в одне провадження.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 11 жовтня 2016 року до участі у справі залучено правонаступника ОСОБА_8 - ОСОБА_4, який під час розгляду справи неодноразово доповнював і уточнював позовні вимоги та остаточно просив:

визнати незаконною та скасувати ухвалу XIX сесії Тернопільської міської ради від 23 липня 1997 року про надання ОСОБА_5 земельної ділянки для завершення будівництва та обслуговування частини будинку по АДРЕСА_1;

визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 30 травня 2001 року № 662, на підставі якого ОСОБА_5 видано свідоцтво про право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1;

визнати незаконним та скасувати видане ОСОБА_5 свідоцтво про право власності на вказане домоволодіння;

визнати недійсними договір дарування від 26 грудня 2006 року та виправлений договір дарування від 27 червня 2007 року, за якими ОСОБА_5 подарував ОСОБА_6 1/2 частини спірного домоволодіння;

визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданий 9 жовтня 2008 року ОСОБА_6;

скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 0,0406 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована по АДРЕСА_1;

скасувати державну реєстрацію права приватної спільної часткової власності ОСОБА_6 на спірне домоволодіння;

визнати за ним як правонаступником ОСОБА_8 за законом право власності на житловий будинок загальною площею 292,6 кв. м. по АДРЕСА_1;

зобов'язати Тернопільську міську раду передати йому у власність земельну ділянку площею 0,04 га для обслуговування прийнятого в експлуатацію житлового будинку;

витребувати від ОСОБА_6 спірне домоволодіння;

усунути перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження спадковим майном шляхом виселення ОСОБА_6 разом з її малолітнім сином ОСОБА_7 із спірного домоволодіння;

стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на його користь доходи в сумі 981 339 грн 7 коп., які відповідачі спільно одержали або могли одержати за весь час володіння спірним домоволодінням.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 липня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 та зустрічних позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено. Стягнуто із ОСОБА_4 у дохід держави 8 тис. грн судового збору за заявлені вимоги майнового характеру та 551 грн 20 коп. судового збору за заявлені вимоги немайнового характеру.

Рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 20 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, рішення Тернопільського міськрайонного суду від 14 липня 2017 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_4 залишено без змін, змінено обґрунтування мотивувальної частини рішення.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить змінити судові рішення судів попередніх інстанцій,посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким пред'явлений ним позов задовольнити.

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 388 ЦПК України визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 28 грудня 2017 року відкрито провадження у цій справі та витребувано її матеріали з Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п'ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п'яти суддів.

Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

справу за позовом ОСОБА_4 до Тернопільської міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, виконавчого комітету Тернопільської міської ради, третя особа - Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, про визнання незаконними та скасування рішень та ухвал, свідоцтва про право власності; визнання недійсним договору дарування; визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку; скасування державної реєстрації права власності; визнання права власності; зобов'язання вчинити певну дію та витребування; усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження шляхом виселення; стягнення коштів; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання права власності за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 липня 2017 року та рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 20 листопада 2017 року призначити до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у кількості п'яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

В. О. Кузнєцов