Провадження номер № 2/0186/22/18
Справа № 186/1212/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2018 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Демиденко С.М.

секретар - Фадєєва Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна набутого за час шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачем по справі ОСОБА_2 він перебуває у шлюбі, зареєстрований Першотравенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Дніпропетровської області 03 серпня 2002 року за актовим записом №2 108. Від сумісного життя у них народилась дитина - донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої у свідоцтві про її народження записаний він. Причиною звернення з зазначеним позовом стало те, що під час сумісного життя з'явилося те, що вони з відповідачкою різні люди з різними характерами та поглядами на життя, а саме на сімейне життя. З цієї причини між ними часто стали виникати сварки, які з часом переросли у взаємну неприязнь.

Взаємна неприязнь призвела до неможливості сумісного проживання і вони змушені були припинити шлюбні стосунки. На час розгляду справи вони проживають окремо, ведуть окреме господарство, майже не спілкуються.

Характер відносин став причиною того, що відповідачка відмовилася розділити майно, придбане під час сумісного життя, вона змінила замки в квартирі де знаходяться його особисті речі, забрала речі які є сумісною власністю. Він вичерпав всі можливості вирішити спір мирним шляхом але всі його зусилля виявилися марними, що і спонукало звернутися з позовом до суду про розподіл майна в судовому порядку.

Під час сумісного життя ними було придбане наступне майно: холодильник «Атлант» вартістю 8500,00 гривень, духовий шафа вартістю 9500,00 гривень, бойлер вартістю 4800,00 гривень, пральна машина вартістю 13000,00 гривень, праска вартістю 3000,00 гривень, телевізор вартістю 4000,00 гривень, телевізор вартістю 25000,00 гривень, монітор вартістю 4000,00 гривень, системний блок вартістю 30000,00 гривень, кондиціонер вартістю 10000,00 гривень, змішувач Бельгія 2 шт. вартістю 6000,00 гривень, ванна вартістю 6000,00 гривень, мікрохвильова піч вартістю 4000,00 гривень, мультиварка вартістю 2000,00 гривень, а разом всього було придбано майна на суму 129800,00 гривень.

Просить суд розділити майно нажите під час сумісного життя подружжя між ним та ОСОБА_2, виділив йому: телевізор вартістю 25000,00 гривень, монітор вартістю 4000,00 гривень, системний блок вартістю 30000,00 гривень, на загальну суму 59000,00 гривень, ОСОБА_2 виділити «Атлант» вартістю 8500,00 гривень, духовий шафа вартістю 9500,00 гривень, бойлер вартістю 4800,00 гривень, пральна машина вартістю 13000,00 гривень, праска вартістю 3000,00 гривень, телевізор вартістю 4000,00 гривень, кондиціонер вартістю 10000,00 гривень, змішувач Бельгія 2 шт. вартістю 6000,00 гривень, ванна вартістю 6000,00 гривень, мікрохвильова піч вартістю 4000,00 гривень, мультиварка вартістю 2000,00 гривень, компенсацію в розмірі 5900,00 гривень та витрати понесені на правову допомогу.

В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги та пояснив суду, що з відповідачкою по справі припинив шлюбні відносини з кінця лютого 2017 року, на даний час проживає з батьками, де є всі необхідні меблі, але зазначив що в них є пральна машинка, але вона стара, та підтвердив, що телевізор марки «Samsung» був придбаний 25 листопада 2012 року за 22749,90 гривень, що підтверджується товарним чеком №315159, монітор «LG» був придбаний у 2006 році за 4000,00 гривень, але документи на нього відсутні, системний блок був придбаний 23 червня 2016 року за /2359,00+6554,00+1308,00+1083,00+690,00+5291,50+1219,00+3699,00/ 22203,50 гривень, холодильник «Атлант» був придбаний у 2003 році за 2000,00 гривень, духова шафа була придбана у 2012 році за 7500,00 гривень, бойлер «Gorenje» був придбаний 18 жовтня 2016 року за 4638,00 гривень, пральна машинка «Samsung» була придбана 25 листопада 2012 року за 5055,90 гривень, праска «Tefal» була придбана у 2012 році за 1000,00 гривень, телевізор «LG» був придбаний 21 квітня 2010 року за 3000,00 гривень, кондиціонер «LG» був придбаний у 2010 році за 6000,00 гривень, змішувачі «Бельгія» були придбані у 2015 році за 6000,00 гривень /2 штуки/, ванна була придбана у 2016 році за 2000,00 гривень, мікрохвильова піч була придбана у 2006 році за 2000,00 гривень. Пояснив суду, що всі ці речі були придбані в період шлюбу за спільні гроші, а також мультиварка, але позивач її з позивних вимог виключає, оскільки її було знищено. Зустрічний позов визнав в повному обсязі, просив його задовольнити.

Відповідач звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про поділ майна набутого за час шлюбу.

В обґрунтування зустрічного позову відповідач зазначив, що згідно договору купівлі - продажу квартири від 09 серпня 2013 року продавець ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_1 прийняв у власність (купив) квартиру НОМЕР_1 що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. За вказану квартиру було сплачено ОСОБА_1 ОСОБА_4 гроші в сумі 82000,00 гривень. Відповідно до звіту про оцінку майна, зазначена квартира була оцінена в сумі 49844,00 гривні. Всі ці дані зазначені в нотаріально посвідченому договорі купівлі - продажу квартири та посвідчені приватним нотаріусом Першотравенського міського нотаріального округу.

Крім того, відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності за №7749753 від 09 серпня 2013 року власником квартири НОМЕР_1 зареєстровано ОСОБА_1, та зазначено що розмір його частки складає одиницю, тобто він є повним і єдиним власником зазначеної квартири.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-КИ №379464 між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 було укладено шлюб 03 серпня 2002 року за актовим записом №108 також від 03 серпня 2002 року. Станом на 25 жовтня 2017 року в них триває судовий процес розірвання шлюбу в Першотравенському міському суді Дніпропетровської області, тобто їх шлюб на момент поділу спільного майна подружжя не розірваний. Таким чином, квартира НОМЕР_1, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 є її та ОСОБА_1 спільною власністю та повинна підлягати-поділу в порядку ст.69-71 СК України.

З врахуванням всіх вище перелічених обставин та фактів, керуючись вимогами ст.69-71 СК України вона вважає, що зазначена квартира повинна бути поділена між нею та ОСОБА_1 з визначенням права власності на 1/2 частки квартири за ОСОБА_2 та права власності на другу 1/2 частку квартири за ОСОБА_1

Відповідно до звіту про оцінку майна, а саме квартири НОМЕР_1 розташованої за адресою: АДРЕСА_1 вартість квартири станом на 18 жовтня 2017 року становить 125 000,00 гривень. Виходячи з цього показника вартості належна їй ? частка квартири буде складати вартість в розмірі 62500,00 гривень, з якої також необхідно виходити для розрахунку сплати судового збору за подання заяви до суду. За оцінку майна було сплачено 1000,00 гривень.

В зв'язку із тим, що суди, вирішуючи спір про поділ майна подружжя, повинні брати до уваги інтереси дружини, чоловіка та дитини, хоче зазначити, що від їх із ОСОБА_1 шлюбу вони мають доньку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Просить суд визнати за нею право власності на ? частку квартири НОМЕР_1 розташованої за адресою: АДРЕСА_1

В судовому засіданні відповідач пояснила суду, що з жовтня 2016 року вона припинила шлюбні відносини з позивачем, та на даний час проживає разом зі спільною дитиною, бойлер придбала вона сама, за власні кошти /за рахунок кредиту/ та жорсткий диск з веб-камерою. Також зазначила, що телевізор марки «Samsung» був придбаний 25 листопада 2012 року за 22749,90 гривень, що підтверджується товарним чеком №315159, монітор «LG» був придбаний у 2006 році за 4000,00 гривень, але документи на нього відсутні, системний блок був придбаний 23 червня 2016 року за /2359,00+6554,00+1308,00+1083,00+690,00+5291,50+1219,00+3699,00/ 22203,50 гривень, холодильник «Атлант» був придбаний у 2003 році за 2000,00 гривень, духова шафа була придбана у 2012 році за 7500,00 гривень, пральна машинка «Samsung» була придбана 25 листопада 2012 року за 5055,90 гривень, праска «Tefal» була придбана у 2012 році за 1000,00 гривень, телевізор «LG» був придбаний 21 квітня 2010 року за 3000,00 гривень, кондиціонер «LG» був придбаний у 2010 році за 6000,00 гривень, змішувачі «Бельгія» були придбані у 2015 році за 6000,00 гривень /2 штуки/, ванна була придбана у 2016 році за 2000,00 гривень, мікрохвильова піч була придбана у 2006 році за 2000,00 гривень. Пояснила суду, що всі ці речі були придбані в період шлюбу за спільні гроші, а також мультиварка, яку було знищено. Зустрічний позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити.

В судовому засіданні 22 грудня 2017 року позивач та відповідач за взаємною згодою уточнили вимоги та підтвердили суду перелік майна, що підлягає поділу, час, вартість та джерело його придбання, визнали що це майно придбане в період спільного проживання та ведення спільного господарства за кошти сімейного бюджету та є їхнім спільним сумісним майном.

Також дійшли згоди та прохали суд здійснити розподіл майна наступним чином:

ОСОБА_1 виділити телевізор марки «Samsung» -22749,90 гривень; монітор «LG» - 4000,00 гривень; духову шафу - 7500,00 гривень; телевізор «LG» - 3000,00 гривень, змішувачі «Бельгія» - 6000,00 гривень /2 штуки/ на загальну суму 43249,90 гривень.

ОСОБА_2 виділити холодильник «Атлант» - 2000,00 гривень; праска «Tefal» - 1000,00 гривень; кондиціонер «LG» - 6000,00 гривень; ванну - 2000,00 гривень на загальну суму 11000,00 гривень.

Визначити за кожним по ? частці спільної квартири НОМЕР_1 розташованої за адресою: АДРЕСА_1

Спірним для сторін залишилось питання поділу:

1)Системний блок персонального комп'ютера - 30 000 гривень;

Пральна машина марки «Samsung» - 5055,9 гривень.

Оцінили сторони це майно за взаємною згодою, /виключивши з вимог комп'ютерну мишку, колонки та клавіатуру/ кожна з сторін бажає залишити це майно собі.

2)Бойлер «Gorenje» - 4638,00 гривень. Оцінили за взаємною згодою, відповідач стверджує, що придбала в кредит який сплачує самостійно після припинення ведення спільного господарства та шлюбних відносин.

3)Мікрохвильова піч марки «Samsung» - 2000 гривень. Оцінили за взаємною згодою, ніхто з сторін не бажає щоб виділили їй.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-КИ №379464 виданого Першотравенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Дніпропетровській області встановлено, що 03 серпня 2002 року між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем м.Першотравенська, Дніпропетровської області, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою м.Першотравенська, Дніпропетровської області, був укладений шлюб за актовим записом №108.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого Першотравенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Дніпропетровській області встановлено, що у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спільна дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Договором купівлі - продажу квартири від 09 серпня 2013 року посвідченого приватним нотаріусом Першотравенського міського нотаріального округу встановлено, що ОСОБА_1 придбав квартиру АДРЕСА_1, та згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №7749753 від 09 серпня 2013 року ОСОБА_1 є одноособовим власником квартири АДРЕСА_1.

У зв'язку з тим, що сторони по справі не надали достовірної інформації про час припинення шлюбних відносин, суд виходить з того, що згідно рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області в цивільній справі №186/1460/16-ц від 21 листопада 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду про стягнення аліментів в жовтні 2016 року, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що сторони припинили шлюбні відносини з жовтня 2016 року.

Сторони підтвердили суду, що вони визнають той факт, що визначене ними спірне майно мається в наявності, придбане в шлюбі, за спільні кошти, є їхньою спільною сумісною власністю та погоджуються з визначеною ними його вартістю. Вони не можуть досягти згоди виключно, щодо порядку поділу спільного майна, в частині поділу Системного блоку персонального комп'ютера, Бойлера «Gorenje» та Мікрохвильової піч марки «Samsung», саме з цього приводу в них наявний спір.

Наявність, час придбання та вартість визначеного сторонами рухомого майна частково підтверджується наданими сторонами доказами /а.с. 24-39,97-113/ в іншій частині визнані сторонами.

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України /далі СК України/, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Отже, указаною правовою нормою права передбачено презумпцію віднесення придбаного під час шлюбу майна до спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ст. 70 Сімейного кодексу у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Шлюбний договір між позивачем та відповідачем укладено не було.

Частиною 1 ст. 70 СК України та ст.ст. 370, 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Сімейного кодексу України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Згідно п. п. 22, 25 постанови Пленуму Верховного Суду України в постанові від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК країни та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Враховуючи вищезазначені норми права, суд вважає, що уточнені позовні вимоги за первісним позов в частині погодженого сторонами варіанту поділу спільного рухомого майна підлягають задоволенню.

Вирішуючи спірне питання поділу Системного блоку персонального комп'ютера, Пральної машини марки «Samsung», Бойлера «Gorenje» та Мікрохвильової пічки марки «Samsung» суд виходить з наступного.

Сторони погодили між собою розподіл рухомого майна відповідно до якого ОСОБА_1 виділяється майна на загальну суму 43 249,90 гривень, а ОСОБА_2 на загальну суму 11000,00 гривень.

Системний блок персонального комп'ютера сторони оцінили в 30 000 гривень, пральну машину марки «Samsung» в 5055,9 гривень /кожна з сторін бажає залишити це майно собі/, мікрохвильову піч марки «Samsung» в 2000 гривень.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 70 СК України та ст.ст. 370, 372 ЦК України якими передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними та положення ч. 1, 2 ст. 71 Сімейного кодексу України майно, згідно яких при поділі майна суд бере до уваги інтереси дітей та інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку що відповідачу слід виділити системний блок персонального комп'ютера та пральну машину марки «Samsung», а відповідачу мікрохвильову піч марки «Samsung».

Такий варіант поділу забезпечить дотримання принципу рівності часток на спільне майно подружжя, а саме позивачу виділено майно загальною вартістю 43 249,90 + 2000 = 45 249,90 гривень, відповідачу 11 000,00 + 30 000 + 5055,9=46055,9 гривень. Також суд враховує що зазначений системний блок та пральна машина фактично перебувають у володінні та користуванні відповідачки, з якою залишається проживати спільна дитина сторін донька -ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5, в інтересах якої також використовується це майно.

Різниця між поділеним майном ОСОБА_2 та ОСОБА_1 становить /46055,9 гривень - 45 249,90 гривень/ - 806 гривень, яку слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1.

Вирішуючи вимоги позивача за первісним позовом в частині Бойлера «Gorenje» вартістю 4638,00 гривень, суд виходить з наступного.

Норми стст.57,60 СК установлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя щодо належного їм майна, згідно з якими майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Майно, набуте кожним з подружжя до шлюбу, є особистою приватною власністю кожного з них.

Зокрема, відповідно до п.3 ч.1 ст.57 СК особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею (ним) за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в його набутті.

Застосовуючи норму ст.60 СК та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Суд вважає обґрунтованими заперечення позивачки проти позову в цій частині, так відповідач стверджує, що придбала цей Бойлер «Gorenje» вартістю 4638,00 гривень після припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства з позивачем в кредит який сплачує самостійно, за власні кошти за відсутності спільного з позивачем сімейного бюджету.

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи /а.с. 24-39/ з яких вбачається, що відповідачка придбала цей бойлер 18 жовтня 2016 року /після припинення ведення спільного господарства з позивачем/, який сплачує щомісячними платежами по 188,72 гривні, останній платіж 18 жовтня 2018 року.

За таких обставин Бойлер «Gorenje» не входить до складу спільного сумісного майна подружжя та не підлягає поділу між ними.

Вирішуючи вимоги за зустрічним позовом про визнання за відповідачем права власності на ? частку квартири НОМЕР_1 розташованої за адресою: АДРЕСА_1, суд враховуючи, що матеріалами справи /а.с.6,47/ та поясненнями сторін знайшли підтвердження обставини, що зазначене майно придбано в період перебування сторін у шлюбі, за рахунок коштів спільного сімейного бюджету, позивач проти зустрічного позову не заперечує, приходить до висновку, що він підлягає задоволенню в повному обсязі.

Питання про судові витрати у справі суд вирішує відповідно до положень ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 264-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити частково.

Визнати спільним сумісним майном подружжя та розділити рухоме майно, виділивши ОСОБА_1 телевізор марки «Samsung» модель UE46ES8007U XJA- вартістю 22 749,90 грн., монітор «LG» вартістю 4000,00 грн., духову шафу вартістю 7500,00 грн., телевізор марки «LG» модель 19LН2000, серійний номер 910RAVF18527, вартістю 3000,00 грн., змішувачі «Бельгія» вартістю 6000,00 грн., /2 штуки/; мікрохвильову піч марки «Samsung» вартістю 2000 грн., - всього на загальну суму 45 249 /сорок п'ять тисяч двісті сорок дев'ять/ гривень 90 коп., а ОСОБА_2 виділити холодильник «Атлант» вартістю 2000,00 грн., праску «Tefal» модель FV-3530 вартістю 1000,00 грн., кондиціонер «LG» вартістю 6000,00 грн., ванну вартістю 2000,00 грн., системний блок персонального комп'ютера вартістю 30 000 грн., пральну машину марки «Samsung» модель WF1802XE вартістю 5055,9 грн., - всього на загальну суму 46 055 /сорок шість тисяч п'ятдесят п'ять/ гривень 90 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 806 гривень 00 копійок в рахунок різниці вартості поділеного майна.

Врешті позовних вимог за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна набутого за час шлюбу - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2, право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на сплату судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на проведення оцінки майна в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України, рішення суду, що набрало законної сили, є обов'язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.

Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя С.М. Демиденко