РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді Курах Л.В.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Зубівської сільської ради Мукачівського району про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Зубівської селищної ради Мукачівського району про визнання в порядку спадкування права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в Мукачівському районі, с.Зубівка, вул..Шевченка, буд.6.

Позовні вимоги обґрунтовуються обставинами щодо наявності у позивача всіх правових підстав для визнання за нею права власності на вищевказане спадкове майно за ОСОБА_3, який був його забудовником.

Необхідність вирішення такого питання у судовому порядку, пов'язана з тим, що батько позивача за час свого життя, та за умови фактичного користування домоволодінням, не оформив право власності на нього, в зв'язку з чим позивачу було відмолено у видачі Свідоцтва про право власності на спадкове майно.

В судовому засідання позивач ОСОБА_2, позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Однак, сільським головою на адресу суду подано заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, вирішення позовних вимог залишають на розсуд суду.

Дослідивши подані по справі доказові матеріали, заслухавши позивача, суд констатує наступне.

Згідно з даними свідоцтва про смерть серії 1-ФМ №108122, виданого виконкомом Зубівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис №4 (а.с.8) ОСОБА_3 помер -08.08.2002 року.

Згідно з даними свідоцтва про смерть серії 1-ФМ №232618, виданого виконкомом Зубівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис №07 ОСОБА_4. померла-27.05.2017 року.

У відповідності до свідоцтва про народження серії 111-УР №478397 від 01.09.1961 року виданого Зубівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис №13 батьками ОСОБА_5 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.9)

В матеріалах справи міститься технічний паспорт на будинок за предметом позовних вимог (а.с. 12-15) з відображеними в ньому технічними характеристиками вказаного об'єкта нерухомості, до складу якого входить житловий будинок, літня кухня, сарай, вбиральна, сарай.

Як свідчать дані довідки Зубівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області від 07.07.2017 року №253 на день смерті ОСОБА_4, яка проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно по господарської книги №3 за 2016-2023 роки за вищевказаною адресою ніхто не зареєстрований і не проживав.

Згідно довідки Зубівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області від 25.01.2018 року №42 в тому відповідно погосподарської книги №3 за 2016-2023 роки за дворогосподарством в с.Зубівка, вул..Шевченка №6, закріплена земельна ділянка в кількості 0,71 га, в тому числі 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,46 га- для ведення особистого селянського господарства.

На підставі постанови державного нотаріуса Мукачівської районної державної нотаріальної контори від 22.02.2018 року №81/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на Домоволодіння (а.с. 31).

З урахуванням вищевказаних фактичних обставин справи, суд приймає до уваги також наступне.

Відповідно до абзаців другого та третього пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 відносини спадкування регулюються правилами ЦК якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Так, ст. 548 ЦК УРСР 1963 р. було передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

У відповідності з положеннями ст. 549 ЦК УРСР 1963 р. спадкоємцем, що прийняв спадщину визнається, вважається особа, що фактично вступила в управління або володіння спадковим майном.

Оцінюючи фактичні обставини по справі на предмет їх відповідності вищевказаним нормам цивільного законодавства суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Як свідчить інформаційна довідка №8 від 31.01.2018 року Мукачівського районного бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки право власності на домоволодіння за адресою с .Зубівка, вул..Шевченка №6, Мукачівського району не зареєстровано.(а.с.32). Згідно даних довідки №41 від 25.01.2018 року що відповідно до по господарської книги 32 на 2001-2005 роки забудовником житлового будинку був ОСОБА_3. Будинок побудований в 1945 році. (а.с.11).

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Оцінюючи фактичні обставини по справі на предмет їх відповідності вищевказаним нормам цивільного законодавства суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, позивач в однозначній мірі є спадкоємцем майнових активів як за своїмбатьком, який був фактичним забудовником та володільцем Домоволодіння. В свою чергу, роком забудови Домоволодіння є 1945 рік, тому воно не підлягало обов'язковій державній реєстрації. Вказана обставина пояснює фактичну відсутність правовстановлюючих документів на Домоволодіння. Також позивач, у повній мірі дотримався і законодавчо визначеного порядку оформлення власності на спадкове майно, а саме звернулася з відповідною заявою до державного нотаріуса, однак отримала відмову, тому її звернення щодо визнання за нею права власності на спадкове майно підлягає судовому захисту.

З урахуванням вищенаведених фактичних обставин по справі та приписів законодавства, чинного у періоді виникнення та цивільно - правової реалізації відносин із спадкування Домоволодіння, а також оформлення права власності на нього, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Керуючись ст.ст. 8, 41, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 12, 13, 81, 200, 223, 263, 265 Цивільно Процесуального Кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до Зубівської сільської ради Мукачівського району про визнання права власності на спадкове майно задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що проживає ІНФОРМАЦІЯ_3 в порядку спадкування, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Зубівка, вул..Шевченка №6, Мукачівського району, Закарпатської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча Л.В. Курах