РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

14.03.2018 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Козюренко Р.С.

секретаря судових засідань - Федика В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_2, третя особа Приватне акціонерне товариство «Галичина», про стягнення заборгованості, -

встановив:

позивач звернувся в суд з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача борг за кредитним договором № 6013V3 від 29.11.2013 року.

Загальний розмір заборгованості, яка підлягає стягненню, становить 9 580 472,28 гривень. В подальшому позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог у відповідності з якою просить стягнути з відповідача 13 712 958,63 грн. боргу.

Ухвалою суду від 14.04.2016 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, залучено Приватне акціонерне товариство «Галичина».

В обґрунтування заявленого позову Позивач посилається на те, що 29.11.2013 між Приватним акціонерним товариством «Галичина» (далі - позичальник) укладено кредитний договір №6013V3 (далі - кредитний договір). Відповідно до умов кредитного договору банк надав позичальнику кредит у формі овердрафту з лімітом в сумі 12 000 000,00 гривень зі сплатою процентів за користування овердрафтом розміром 16% річних (з 14.02.2014 - 20,5% річних) та сплатою інших платежів на умовах, визначених кредитним договором. Кінцевим терміном погашення кредиту сторони погодили 27.11.2014. З метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, між позивачем, позичальником та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки №6013Р11 від 29.11.2013 (далі - договір поруки). Оскільки, позичальником лише частково погашено заборгованість за овердрафтом, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

В судове засідання позивач свою явку не забезпечив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, між тим представник позивача подав заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного вирішення справи.

Відповідач відзив (заперечення проти позову) не подав, в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та дату судового засідання, причини неявки суду не повідомив, що в силу частини першої статті 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті.

Третя особа в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та дату судового засідання, причини неявки суду не повідомила, пояснення щодо позову не надала, що в силу частини першої статті 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення учасників судового процесу про час та місце розгляду справи, забезпечивши сторонам можливість з'явитися до суду і захистити свої права. За змістом ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов'язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Враховуючи завдання судочинства та принцип правової визначеності, поширення закріпленого в п.1 ч.2 ст. 223 ЦПК України загального правила про відкладення судового розгляду у випадку неявки в судове засідання учасника справи, за відсутності відомостей про причини неявки в судове засідання не відповідало б конституційним цілям цивільного судочинства, що, у свою чергу, не дозволить розглядати судову процедуру в якості ефективного засобу правового захисту в тому сенсі, який закладений в ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст. 7, 8 і 10 Загальної декларації прав людини і ст.14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

За таких обставин, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, що розумність тривалості провадження має оцінюватись в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмету розгляду для заявника (рішення у справі «Писатюк проти України»), відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснюється.

Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності в межах позовних вимог, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та Приватним акціонерним товариством «Галичина» укладено кредитний договір, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит у формі овердрафт з лімітом овердрафту в сумі 12 000 000,00 гривень з кінцевим терміном погашення кредиту 27.11.2014. За користування овердрафтом (кредитом) передбачено сплату процентів в розмірі 16% річних (з 14.02.2014 - 20,5 % річних) та сплатою інших платежів на умовах, визначених Кредитним договором.

Свої зобов'язання за кредитним договором банк виконав у повному обсязі, а саме: встановив за поточним рахунком овердрафт з лімітом 12 000 000,00 гривень, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками/довідками за рахунками позичальника.

Відповідно до п. 5.1 кредитного договору кредит (овердрафт) надається позичальнику в межах ліміту овердрафту у безготівковій формі шляхом виконання протягом банківського дня платежів з поточного рахунку позичальника, зазначеного в кредитному договорі, згідно з платіжними дорученнями позичальника, в сумах, що перевищують фактичний залишок коштів позичальника, в межах ліміту овердрафту.

Відповідно до пп. 11.2.12 Кредитного договору сторони погодили, що банк веде облік всіх сум грошових коштів, які підлягають сплаті за цим договором, та у будь-якому судовому провадженні, що може виникнути у зв'язку із цим договором, банківські документи щодо такого обліку (виписки з рахунків, розрахункові документи тощо) є доказом існування зобов'язань позичальника щодо сплати банку відповідних сум грошових коштів.

Відповідно до пп. 9.2.2, 9.2.3 п. 9.2 ст. 9 кредитного договору позичальник зобов'язався своєчасно та в повному обсязі погашати банку овердрафт, сплачувати проценти за овердрафтом, комісії та інші платежі за кредитним договором; здійснити погашення основного боргу (тобто фактичної суми заборгованості позичальника з овердрафтом на кожну окрему дату - ст. 1 кредитного договору), процентів за овердрафтом, комісій та інших платежів за кредитним договором у повному обсязі упродовж п'ятнадцяти календарних днів з дня відправлення банком позичальнику повідомлення про реалізацію банком права на скасування ліміту овердрафту у відповідності до пп. 8.1.2 п. 8.1 ст. 8 кредитного договору.

У зв'язку з наявністю простроченої заборгованості позичальника перед банком за кредитними договорами №151213K8 та №151214K5, недотриманням позичальником зобов'язань, встановлених пп. 9.2.18 п. 9.2 ст. 9 кредитного договору щодо забезпечення обсягу грошових надходжень на поточні рахунки позичальника в банку за період з 01.10.2014 до 15.10.2014, що підтверджується довідками про рух коштів позичальника по рахунках №0317 і №0317 за період з 01.10.2014 до 15.10.2014, та довідкою №115-70/28 від 13.01.2015 філії АТ «Укрексімбанк» у м. Сумах, у відповідності до пп. 8.1.2 п. 8.1 ст. 8, п.п. 9.2.3, 9.2.3.2, 9.2.3.3 п.п.9.2 ст. 9 кредитного договору банк скасував ліміт овердрафту за кредитним договором з 07.11.2014 (тобто з 16-го календарного дня відправлення банком позичальнику листа від 21.10.2014 №060-00/4436 з повідомленням про реалізацію банком права скасувати ліміт овердрафту за кредитним договором та вимогою виконання позичальником своїх грошових зобов'язань у повному обсязі).

Відповідно до пп. 6.4.3 п. 6.4 ст. 6, п.п. 9.2.3 п. 9.2 ст. 9 кредитного договору у разі скасування ліміту овердрафту відповідно до пп. 8.1.2 п. 8.1 ст. 8, позичальником має бути здійснене повне погашення овердрафту, процентів за овердрафтом, комісій та інших платежів за кредитним договором у повному обсязі у термін, з якого скасовується ліміт овердрафту.

Відповідно до п. 6.15 ст. 6 кредитного договору, у разі порушення термінів/строків погашення овердрафту, процентів за овердрафтом, комісії за управління кредитом, інших платежів за кредитним договором, такі зобов'язання вважаються простроченими, банк відкриває відповідні рахунки з обліку простроченої заборгованості за овердрафтом та переносить не сплачену у встановлений термін/строк заборгованість на відповідні рахунки з обліку простроченої заборгованості.

Проте, позичальник, в порушення пп. 6.4.3 п. 6.4 ст. 6, п.п. 9.2.3 п. 9.2 ст. 9 кредитного договору не повернув в повному обсязі кошти, строк погашення яких настав 06.11.2014, у зв'язку з чим банком 07.11.2014 наявну за овердрафтом заборгованість на суму 11 043 895,80 грн. перенесено на рахунок простроченої заборгованості за овердрафтом НОМЕР_2, на який відповідно до п.6.2 ст.6 кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснювати погашення овердрафту, про що останнього повідомлено листом №060-09/4714 від 12.11.2014.

06.03.2015 банком скеровано претензію №060-09/773 позичальнику та вимогу №060-09/776 поручителю про сплату ними простроченої заборгованості позичальника за кредитним договором.

Проте позичальником лише частково погашено заборгованість за овердрафтом, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками про операції по рахунках простроченої заборгованості за овердрафтом за кредитним договором і станом на 22.05.2017 така становить 6 399 421,28 гривень.

Окрім цього, як вбачається з матеріалів справи під час провадження у даній справі Господарським судом Львівської області 06.07.2017 винесено ухвалу у справі №914/3734/15 про банкрутство позичальника, відповідно до якої, зокрема, визнано грошові вимоги АТ «Укрексімбанк» станом на 23.11.2015 на загальну суму 889 417 535,64 грн., в тому числі грошові вимоги за кредитним договором в розмірі 13 848 755,55 гривень, з яких 6 399 421,28 гривень - заборгованість за овердрафтом (кредитом).

За наслідками перегляду Львівським апеляційним господарським судом ухвали Господарського суду Львівської області 06.07.2017 у справі №914/3734/15 про банкрутство позичальника, суд у постанові від 22.11.2017 повністю погодився із висновками суду першої інстанції в частині загальної суми грошових вимог АТ «Укрексімбанк» та змінив лише черговість задоволення вимог АТ «Укрексімбанк» у справі про банкрутство позичальника.

Згідно з ч.4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пп. 3.1.4 п. 3.1 ст. 3 кредитного договору проценти за овердрафтом нараховуються протягом усього строку користування овердрафтом на залишок основного боргу на кінець календарного дня на основі банківського року та сплачуються в строки, встановлені в п. 6.6 ст. 6 кредитного договору.

Згідно з пп. 14.1.2 п. 14.1 ст. 14 кредитного договору у разі, якщо зобов'язання за кредитним договором не будуть виконані, кредитний договір залишається чинним до дати повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Станом на 22.05.2017 позичальником не сплачено нараховані за кредитним договором проценти за овердрафтом в розмірі 2 779 086,78 гривень.

Крім того, мала місце несвоєчасна сплата позичальником комісії за управління кредитом, порядок нарахування та строки сплати якої встановлені в пп.3.2.2 п.3.2 ст.3 та п.6.8 ст.6 кредитного договору.

Згідно з п.10.2 кредитного договору у випадку невиконання (несвоєчасного виконання) позичальником будь-яких грошових зобов'язань, визначених кредитним договором, позичальник сплачує банку пеню, що нараховується на суму невиконаних (неналежним чином виконаних) зобов'язань з розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення, включаючи день виконання відповідних грошових зобов'язань.

Згідно з ст. 546 ЦК виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Встановлення в кредитному договорі обов'язку сплачувати проценти за овердрафтом та наявність обов'язку у позичальника сплачувати банку неустойку (пеню) за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань не виключає сплату сум трьох процентів річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, враховуючи, що проценти, встановлені в кредитному договорі, стосуються плати за користування кредитними коштами, неустойка (пеня, штраф) є видом забезпечення виконання зобов'язань, а ч. 2 ст. 625 ЦК України, встановлює проценти лише на випадок прострочення виконання грошового зобов'язання, тобто є мірою відповідальності за порушення грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» три проценти річних від простроченої суми полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

Таким чином заборгованість за кредитним договором, згідно з наданим позивачем розрахунком (з врахування збільшення розміру позовних вимог) станом на 22.05.2017 становить: 13 712 958,63 гривень, що включає:

- 6 399 421,28 гривень - сума заборгованості за овердрафтом (кредитом);

- 2 779 086,78 гривень - проценти за овердрафтом (кредитом);

- 1 337 387,01 гривень - пеня за несвоєчасне погашення овердрафту (кредиту);

- 1 904,17 гривень - пеня за несвоєчасну сплату процентів за овердрафтом (кредитом);

- 257,88 гривень - пеня за несвоєчасну сплату комісії за управління кредитом;

- 211 351,94 гривень - 3 % річних у зв'язку з несвоєчасним погашенням овердрафту (кредиту);

- 2 935 378,93 гривень - втрати від інфляцій в зв'язку з несвоєчасним погашенням овердрафту (кредиту);

- 6 318,35 гривень - 3 % річних у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів за овердрафтом (кредитом);

- 41 372,47 гривень - втрати від інфляцій в зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів за овердрафтом (кредитом);

- 14,20 гривень - 3 % річних у зв'язку з несвоєчасною сплатою комісії за управління кредитом;

- 465,62 гривень - втрати від інфляцій в зв'язку з несвоєчасною сплатою комісії за управління кредитом.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 статті 1054 Цивільного кодексу України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1 статті 1048 ЦК України).

Згідно з ч. 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Вказані норми про позику застосовуються до відносин за кредитним договором (ч. 2 статті 1054 ЦК України).

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 статті 509 та статті 11 ЦК України договір є підставою виникнення зобов'язань. Відповідно до ч. 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За загальним правилом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

29.11.2013 року між Позивачем, Позичальником та Відповідачем було укладено Договір поруки.

Згідно з п. 3.1 ст. 3 договору поруки поручитель зобов'язується перед кредитором солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником основного зобов'язання.

Згідно з п. 3.2 ст. 3 договору поруки, у випадку невиконання позичальником основного зобов'язання кредитор має право вимагати виконання цього зобов'язання у поручителя та/або позичальника, як у солідарних боржників.

Згідно з п. 7.1 ст. 7 договору поруки, порука за ним діє до завершення п'яти років після дати, в яку згідно з кредитним договором позичальник зобов'язаний остаточно погасити кредит; кредитор має право пред'явити позов до поручителя в строк не пізніше п'яти років після дати, в яку згідно з кредитним договором позичальник зобов'язаний остаточно погасити кредит.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно з ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Позичальник та поручитель є боржниками перед банком, які мають солідарно нести відповідальність за належне виконання умов кредитного договору.

Матеріали справи підтверджують наявність та розмір простроченої заборгованості позичальника та відповідача перед позивачем за кредитним договором, що відповідають зазначеним у позовній заяві, а також правомірність і чинність кредитного договору та договору поруки.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Між з тим, відповідач та третя особа не надали доказів на спростування вимог позивача, а також такі вимоги не заперечили.

З наведених міркувань, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження і з врахуванням збільшення їх розміру підлягають до задоволення.

Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 89, 240, 280-282 ЦПК України, ст.ст.526, 530, 533, 549, 553, 554, 559, 610-612, 623-625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (, м. Київ, вул. Антоновича, 127) заборгованість за кредитним договором 13 712 958,63 гривень (тринадцять мільйонів сімсот дванадцять тисяч дев'ятсот п'ятдесят вісім гривень 63 копійки), що складається з: заборгованості за Овердрафтом 6 399 421,28 гривень; процентів за Овердрафтом 2 779 086,78 гривень; пені за несвоєчасне погашення Овердрафту 1 337 387,01 гривень; пені за несвоєчасну сплату процентів за Овердрафтом 1 904,17 гривень; пені за несвоєчасну сплату комісії за управління кредитом 257,88 гривень; 3% річних у зв'язку з несвоєчасним погашенням Овердрафту 211 351,94 гривень; втрат від інфляцій в зв'язку з несвоєчасним погашенням Овердрафту 2 935 378,93 гривень; 3 % річних у зв'язку з несвоєчасною сплатою Процентів за Овердрафтом 6 318,35 гривень; втрат від інфляцій в зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів за Овердрафтом 41 372,47 гривень; 3% річних у зв'язку з несвоєчасною сплатою комісії за управління кредитом 14,20 гривень; втрат від інфляцій в зв'язку з несвоєчасною сплатою комісії за управління кредитом 465,62 гривень.

Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 3 654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири гривні) гривень 00 копійок судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.

Якщо відповідачу, повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, він має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Роз'яснити, що учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова.

Повне рішення складено 23 березня 2018 року.

Суддя Р.С. Козюренко