Справа № 502/2441/17
20 березня 2018 року м. Кілія
Кілійський районний суд Одеської області
у складі: головуючого судді Масленикова О.А.,
при секретарі Скрипкіній А.Ю.
розглянувши цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго»
стягнення заборгованості за спожиту електроенергію
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
ОСОБА_1 належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи відповідач в судове засідання повторно не зявилась, про причини неявки не повідомила, клопотання про відкладення судового розгляду або проведення розгляду справи за її відсутності не надала.
Враховуючи, що позивачем до позову додано заяву, в якій він зазначив, що не заперечує проти заочного вирішення справи, суд ухвалює заочне рішення по справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.
Дослідивши позовну заяву та наявні докази по справі, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:
Відповідно до Акту про порушення правил користування електричною енергією для населення № 037131 від 16.09.2017 року, представниками ПАТ «ЕК Одесаобленерго» Кілійський РЕМ за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Шевченкове, вул. Шевченко, 24 було зафіксовано факт порушення правил користування електричною енергією, а саме: « самовільне підключення електроустановки до електричних мереж з порушенням схеми обліку. Електроенергія споживається, електричним лічильником не обліковується. Відсутня енергопостачальна пломба на клемній кришці електролічильника», вказаний акт містить підписи трьох працівників РЕМ та підпису ОСОБА_1; жодних зауважень з боку споживача вказаний акт не містить, з актом порушення згодна.
Відповідно до пояснень від 16.09.2017 р. наданих ОСОБА_1, вона згоджується з тим, що порушила правила користування електроенергією.
З протоколу засідання комісії № 127 від 18.10.2017 р. щодо розгляду акту про порушення № 037131 від 16.09.2017 р. вбачається, що розрахунок проведено з дати відключення з 06.01.2017 р. по 16.09.2017 р.
Відповідно до розрахунку заборгованості, ОСОБА_1 має заборгованість за спожиту електроенергію за адресою: с. Ліски, вул. Шевченко, 24, а саме 2867 кВт/год., за період з грудня 2014 року по вересень 2017 року в розмірі 1523 гривень 60 копійок.
З обгрунтованого розрахунку 3% річних та інфляційної суми за несвоєчасну оплату за електроенергію вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість з січня 2015 р. по листопад 2017 р., у розмірі 84,74 грн. - 3% річних та та інфляційну суму у розмірі 412,89 грн.
Стосовно стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, суд виходить з наступного:
Згідно ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушенням в електроенергетиці є: крадіжка електричної енергії, у тому числі порушення правил користування електричної енергії.
З п. 3 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26.07.99р. №1357 (зі змінами та доповненнями), які регулюють відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками, вбачається, що споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем та енергопостачальником.
Пунктом 42 Правил, передбачено, що споживачі електричної енергії зобовязані: дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору, забезпечувати технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів, забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому обєкті споживача, оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та ПКЕЕ, надавати розрахункові документи на вимогу представників енергопостачальника для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показанням приладу обліку та інше.
Пунктом 19 Правил передбачено, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку.
Таким чином, відповідачем було порушено вимоги ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», п. 3, п. 42, п. 48, ПКЕЕН, що призвело до виникнення заборгованості за спожиту електроенергію, тому суд задовольняє зазначену вимогу.
Стосовно стягнення річних та інфляційних нарахувань, суд виходить з наступного:
За змістом ч.1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням.
У відповідності до ч. 1, ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Пунктом 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
На підставі зазначеного суд прийшов до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, суд виходить з наступного:
Відповідно до статті 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Пунктом 53 Правил, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 26.07.1999 року № 1357, встановлено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акту вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акту свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.
На підставі акту енергопостачальник має право відключити споживача від електропостачання (у випадках, передбачених пунктом 35 цих Правил), а також визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача.
Відповідно до листа Національної комісії, що здійснює регулювання в сфері енергетики щодо надання розяснення від 25.05.2005 р. N 05-34-11/2288, У випадку самовільного підключення споживачем до електричних мереж електропостачальника є висока вірогідність того, що таке підключення було здійснене з порушенням вимог ПУЕ та технічної документації на прилад обліку (неправильне «фазування» лічильника, підключення здійснювалося під навантаженням тощо), що може привести до недообчислення спожитої електричної енергії.
Тобто, самовільне підключення споживача до мереж енергопостачальника, навіть за умови, що після такого підключення спожита електрична енергія враховувалась приладом обліку, є, окрім іншого, ще і порушенням Правил у частині обліку споживання електричної енергії.
Виходячи з зазначеного, у випадку самовільного підключення споживачем до мереж енергопостачальника та за умови, що після підключення спожита електрична енергія враховувалась приладом обліку, енергопостачальник повинен скласти акт про порушення Правил, та зробити розрахунок завданих йому збитків, виходячи з добової величини розрахункового споживання електричної енергії, обчисленої відповідно до пункту 7 Методики, та кількості днів від дня припинення електропостачання електроустановки споживача та до дня виявлення самовільного підключення.
З рахунку, що виписується споживачеві за порушення Правил, що визначені пункту 7 цієї Методики, виключаються платежі, здійснені ним за період споживання електричної енергії, за який були розраховані збитки, завдані споживачем енергопостачальнику (пункт 10 Методики).
Відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 562, обсяг електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕ розраховується на підставі акту порушень, який складається відповідно до передбаченої ПКЕЕ процедури.
Розмір завданих енергопостачальнику збитків розраховується відповідно до оформленого акту про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показань чи технічної перевірки приладу обліку до моменту усунення порушення за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків, але не більше терміну позовної давності.
Розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється:
- за тарифами для споживачів відповідної групи та класу напруги, які діяли під час порушення споживачем ПКЕЕ;
- за величиною розрахункового добового споживання електричної енергії (Wдоб, кВт·год.);
- за кількістю днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалося з порушенням вимог ПКЕЕ.
Для визначення розміру відшкодування збитків зазначеною методикою передбачено, що при виявленні порушення ПКЕЕ тривалість роботи електричного обладнання визначається за згодою сторін, під час складення акту порушень із зазначенням в акті, але не менше 8 год.
У відповідності до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Керуючись вищезазначеним, суд вважає, що вимоги позивача з приводу стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за необліковану електричну енергію є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Оскільки з досліджених доказів достовірно встановлено, що між сторонами існують зобов'язальні правовідносини з поставки електричної енергії, які відповідачем не виконувались належним чином, що вбачається з наданих позивачем доказів по справі, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту згідно ст. 16 ЦК України, в зв'язку з чим суд задовольняє заявлену вимогу та позов у повному обсязі.
Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 610, 611, 614, 625 ЦК України, Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. N 1357 /з наступними змінами/, суд
Позов задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Згідно ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_3