УХВАЛА

23 березня 2018 року

м. Київ

справа № 201/14869/17

провадження № 61-13240ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Журавель В. І. розглянув касаційну скаргуДніпровського національного університету імені Олеся Гончара на рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 26 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара, треті особи: Міністерство освіти і науки України, Міністерство соціальної політики України, про стягнення ненарахованої та невиплаченої стипендії, інфляційних втрат та трьох відсотків річних,

встановив:

У березні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара на рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 26 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2018 року у вищевказаній справі, у якій він просить змінити оскаржувані судові рішення в частині стягнення коштів за період із 01 січня 2017 року по червень 2017 року.

Дослідивши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, виходячи з таких підстав.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом частини четвертої статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об'єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Убачається, що рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 26 жовтня 2017 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2018 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара на користь ОСОБА_2 заборгованість по соціальній стипендії за період із вересня 2014 року по червень 2017 року, інфляційні втрати та три відсотки річних у сумі 62 016,17 грн. В іншій частині позову ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто справа є малозначною відповідно до наведених приписів ЦПК України.

При цьому касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки Дніпровський національний університет імені Олеся Гончара подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара на рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 26 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара, треті особи: Міністерство освіти і науки України, Міністерство соціальної політики України, про стягнення ненарахованої та невиплаченої стипендії, інфляційних втрат та трьох відсотків річних відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Журавель