Справа № 359/1640/18
Провадження № 2/359/1413/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Івченко В.І.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

встановив :

26 січня 2018 року Баліцька Т.А. звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, 2013 року народження в розмірі 2000 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з січня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.09.2009 року. Від цього шлюбу мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач та відповідач вже тривалий час проживають окремо, сім'я фактично розпалась, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає з позивачем. Вона самостійно не може забезпечити належний рівень для розвитку дитини. Оскільки відповідач не працює, тому просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі.

В судове засідання сторони не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Натомість подали до суду заяви, в яких позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, розгляд справи просила здійснити у її відсутність. Відповідач позов визнав повністю та просив розгляд справи проводити у його відсутність.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши заяви позивача та відповідача, матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 вересня 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 2696. Наведене підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданого 20 вересня 2009 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї (а.с. 6).

Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого 26 квітня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с.7).

Судом також встановлено, що між позивачем та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо утримання дитини, які врегульовані Сімейним кодексом України.

Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Судом встановлено, що відповідач офіційно не працює, має мінливий дохід. Наведене не оспорюється сторонами та не спростовується доказами у справі.

Враховуючи вказані обставини суд приходить до висновку про необхідність призначення аліментів на утримання дитини відповідно до ст. 183 СК України з визначенням його розміру у твердій грошовій сумі.

Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 судом не встановлено, про них також не повідомлено позивачем та відповідачем.

В ч. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України за № 3 від 15.05.2006 року зазначається, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК ( 2947-14 ). При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максималь-ного розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. за № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітноїплати цієї особи.

У зв'язку з наведеним вище суд вважає, що розмір аліментів на утриманнясина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, слід визначити в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проти вказаного розміру аліментів не заперечує і відповідач.

При вирішенні питання щодо судових витрат, позивач на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 26.01.2018 року.

На підставі викладеного та керуючись ч. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України за № 3 від 15.05.2006 року, ст.ст. 141, 180 - 182, 184, 191 СК України, ст. 4, 12, 81, 133, 141, 258- 260, 263 - 265, 268, 289, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1, РНОКПП - НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_3 виданий 27 лютого 1997 року Ірпінським МВ ГУ МВС України в Київській області) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 (зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_2, РНОКПП - НОМЕР_2, паспорт НОМЕР_4 виданий 20 січня 2010 року Бориспільським МВ ГУ МВС України в Київській області) аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 (нуль) копійок щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду - 26 січня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме : ІНФОРМАЦІЯ_7 включно.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (зареєстро-ваний за адресою : АДРЕСА_1, РНОКПП - НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_3 виданий 27 лютого 1997 року Ірпінським МВ ГУ МВС України в Київській області) на користь держави Україна (р/р №0004 , МФО: 821018 , код за , банк: ГУ ДКСУ у Київській обл. м.Київ, КБК: 22030101 ) суму судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд Київської області до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 13 березня 2018 року.

Суддя Л.В. Яковлєва