"16" березня 2018 р.
Справа №150/71/18
Провадження №2/150/36/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2018 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Кушнір Б.Б.,

за участю секретаря Гендзьори О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №150/71/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі та коштів на додаткові витрати, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Чернівецького районного суду із вищезазначеним позовом. Зазначила, що із ОСОБА_2 21 лютого 2012 року уклали шлюб, який рішенням суду від 25.05.2017 розірвано. За час перебування у шлюбі у сторін є двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, які проживають біля позивача та перебувають на її утриманні. Зазначила, що син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 2015 року хворіє на цукровий діабет 1 типу та на інші супутні хвороби, син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, практично не може вживати їжу, має критичну малу вагу, відтак, їх лікування потребує значних фінансових витрат. Просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх синів в твердій грошовій сумі у розмірі 4000,00 гривень на місяць, по 2000,00 гривень на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, а також грошові кошти на додаткові витрати на лікування синів у розмірі 2000,00 гривень на місяць, по 1000,00 гривень на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Також просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу.

Позивач у судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що вимоги позовної заяви в частині стягнення аліментів підтримує повністю і просить суд їх задоволити. У частині позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дітей просить позов залишити без розгляду.

Відповідач у судове засідання не зявився, у поданому на позовну заяву відзиві просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає частково, не заперечує щодо стягнення аліментів в розмірі 3000,00 гривень на утримання двох синів, в іншій частині позовних вимог просить відмовити.

Сторони скористались наданим їм ч. 3 ст. 211 ЦПК України правом на подання клопотань про розгляд справи за їх відсутності, відтак, суд розглядає справу по наявних у ній доказах.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Згідно рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 25 травня 2017 року шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, укладений 21 лютого 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №224, розірвано.

Від спільного подружнього життя у сторін є двоє малолітніх синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії І-АМ № 269438 та серії І-АМ № 269439, виданих 17.12.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій обалсті.

Відповідно до довідки виконкому Березівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області № 120 від 06.02.2018, до складу сімї ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, входять: сини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, її співмешканець ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5

Діти проживають із позивачем, що підтверджується довідкою виконкому Березівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області № 121 від 06.02.2018, відповідно до якої на утриманні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, знаходяться діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно свідоцтв про народження серії І-АМ № 269438 та І-АМ №269439 відповідач ОСОБА_2 записаний батьком ОСОБА_3 та ОСОБА_4, однак, добровільно не виконує свого законного обов'язку по утриманню дітей. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язку утримування дітей сторонами не подано і судом не встановлено.

Згідно довідки № 29 Чернівецької амбулаторії ЗПСМ ОСОБА_3 перебуває на «Д» обліку в Березівській АЗПСМ.

Із долученої відповідачем до відзиву на позовну заяву довідки приватного АТ «Концерн Хлібпром» від 12.03.2018 №VNN000000045 вбачається, що ОСОБА_2 працює в ПАТ «Концерн Хлібпром» з 27.10.2017 та на даний момент займає посаду водія автотранспортних засобів, його дохід за період з 27.10.2017 по 28.02.2018 склав 37922,83 грн.

Згідно довідок № 464 та № 465 від 06.03.2018, виданих Михайлівською сільською радою Шаргородського району Вінницької області, за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, в с. Михайлівка Шаргородського району земельної ділянки чи земельної частки (пай), житлового будинку чи приватизованої квартири не числиться.

Згідно п. 1 ст. 18, п. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що у 2018 році прожитковий мінімум, зокрема на дітей віком до 6 років з 1 січня 2018 року становить 1492 гривні.

Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Отже, виходячи з встановлених обставин справи та рівності обов'язку обох батьків утримувати дітей, зважаючи на матеріальний стан відповідача, визнання ним позову в розмірі 3000грн. аліментів на двох дітей, суд приходить до висновку, що згідно з матеріальними потребами малолітніх дітей доцільно стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання обох синів у розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду 09.02.2018, до досягнення дітьми повноліття.

За приписом частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Що стосується позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дітей, то враховуючи, що позивачем подано заяву від 16.03.2018 про залишення даної позовної вимоги без розгляду, відтак, така позовна вимога на підставі п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України підлягає залишенню без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, враховуючи, що позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судових витрат, відтак, в порядку ст. 141 ЦПК України, слід стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 704грн. 80коп.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу.

У ч. 2 ст. 137 ЦПК України зазначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати за надання правової допомоги на користь позивача в сумі 100 грн, оскільки вони документально підтверджені.

Керуючись ст.ст. 180,182,184,191 СК України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, ст.ст. 12, 13, 81, 133, 137, 141, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі та коштів на додаткові витрати задоволити частково.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 3000 /три тисячі/ гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі позову - 09.02.2018 і до досягнення дітьми повноліття.

Позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів на додаткові витрати залишити без розгляду.

Допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, в дохід держави судовий збір в сумі 704/сімсот чотири/ гривні 80коп.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, понесені витрати за надання правової допомоги в сумі 100/сто/ гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення/складення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його (її) поголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Б.Б. Кушнір