Справа № 204/8313/17
Провадження № 2/204/491/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді - Нізік О.В.

при секретарі Федишині Р.В.

за участю позивача ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні у приміщенні Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

27 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 28 грудня 2012 року він одружився з відповідачкою. Від цього шлюбу вони мають малолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає з ними, але перебуває на його утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Відповідач влаштовує постійні сварки, в тому числі в присутності дитини та сторонніх людей, що ображає його честь і гідність, завдає шкоди дитині. До того ж відповідач постійно пред'являє йому необґрунтовані претензії, виявляє недовіру, що робить спільне життя нестерпним. Батьки та рідні відповідачки майже не спілкуються з ним. Від постійних суперечок і скандалів його самопочуття погіршилося, він перебуває з стані постійного стресу, порушився сон і погіршилась працездатність. Спільне господарство не ведеться з вересня 2017 року. Фактичні шлюбні відносини припинені з листопада 2017 року. Втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між ними. Відповідач із дитиною проживає на даний момент разом з ним у квартирі його батьків. Відповідачка на даний момент не надає йому можливості вільно спілкуватись з дитиною, весь час говорить дитині що він поганий батько і скоро у неї буде новий чоловік, а у дитини новий батько.

У судовому засіданні позивач наполягав на позові, просив розірвати шлюб з відповідачкою.

У судовому засіданні відповідачка заперечувала проти розірвання шлюбу, наполягала на тому щоб у позовних вимогах було відмовлено, оскільки шлюб можливо буде збережено, якщо позивач отямиться.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини справи.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 28 грудня 2012 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 243122, виданим Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що 28 грудня 2012 року складено відповідний актовий запис № 1729 (а. с. 32).

Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 611995, виданим Жовтневим районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що 08 листопада 2016 року складено відповідний актовий запис № 1854 (а. с. 31).

27 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя.

Відповідно до ч.7 ст.240 ЦПК України, у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та наданням сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

16 лютого 2018 року ухвалою Красногвардійський районний суд міста Дніпропетровська, керуючись ст. 111 СК України, з урахуванням правової позиції, висвітленої в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 та виходячи з того, що примирення в даному випадку не суперечить моральним засадам суспільства, наявність малолітньої дитини, з метою збереження сім'ї, подружжю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 було надано термін для примирення строком 1 (один) місяць.

У судовому засіданні з пояснень сторін судом встановлено, що сторони не примирились, натомість наразі проживають за різними адресами, мають матеріальний спір щодо розподілу квартири.

Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно з ст. 112 СК України,суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, це свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, внаслідок чого подальше спільне проживання та збереження сімї є неможливим. Фактично взаємини сторін як подружжя відсутні, тому суд вважає за можливе їх шлюб в якому є одна дитина розірвати.

Суд критично ставиться до пояснень відповідачки, щодо необхідності збереження шлюбу заради дитини, оскільки позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, у сторін наявні неприязні стосунки, матеріальні претензії, інші судові позови (як пояснила у судовому засіданні безпосередньо відповідач), а тому сварки батьків не можуть позитивно впливати на психологічний стан ані дитини ані матері.

Враховуючи вищевикладене, а також фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя ОСОБА_2, суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, суперечить інтересам одного з них ОСОБА_1, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення для вирішення справи, та вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи положення статті 141 ЦПК України, а також те, що відповідачка звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне судові витрати посплаті судового збору понесені позивачем віднести за його рахунок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 13, 76, 77, 81, 141, 247, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 104-107, 110, 112, Сімейного Кодексу України в редакції від 10.01.2002 р. № 2947-ІІІ (зі змінами та доповненнями), враховуючи Постанову Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (зі змінами та доповненнями), суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (квартира АДРЕСА_1) до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (квартира АДРЕСА_2) про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (квартира АДРЕСА_1) та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (квартира АДРЕСА_2) зареєстрований 28 грудня 2012 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1729, в якому є одна дитина - розірвати.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до Розділу VІІІ п.п.15.5 п.15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Нізік