№664/1886/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

в складі: судді Бойко В.П.,

при секретарі Білій Ю.В.,

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Олешки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Херсонської області про нарахування індексу інфляції та стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що постановою Голопристанського районного суду Херсонської області від 13.12.2010 року та Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.09.2011 року було зобов'язано Голопристанське УПФУ України в Херсонській області перерахувати державну та додаткову пенсію згідно ст.49, ч.4 ст.50, 54 Закону України "Про соціальний статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № За цими постановами йому здійснено перерахунок за період з 01.10.2010 року по 22.07.2011 року і сума визначена у розмірі 39928,45 гривень. До лютого 2017 року ця сума не виплачувалась, відповідач повідомляв різні причини: посилання на казначейство, яке також відмовлялось провести виплати, на те, що ці функції має виконувати Пенсійний Фонд. До моменту виплати неодноразово змінювався індекс споживчих цін. Середньорічний темп росту споживчих цін складав у 2014 році 124,9%, 2015 року 143,3%, 2016 рік 112,4%, січень 2017 року 101,1%. Всього за період 2014 рік - січень 2017 року індекс інфляції склав 203,9%. Таким чином, сума до стягнення з відповідача з врахуванням боргу, індексу інфляції та 3 відсотків річних становить 45179,00 гривень, які і просить стягнути разом із витратами на юридичну допомогу в сумі 800,00 гривень.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову. Надано письмові заперечення на позов.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає,що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зіст. 13 ЦПК України Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Встановлено, що постановою Голопристанського районного суду Херсонської області від 13.12.2010 року та Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.09.2011 року було зобов'язано Голопристанське УПФУ України в Херсонській області перерахувати державну та додаткову пенсію згідно ст.49, ч.4 ст.50, 54 Закону України "Про соціальний статус і соціальний захсит громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № За цими постановами йому здійснено перерахунок за період з 01.10.2010 року по 22.07.2011 року і сума визначена у розмірі 39928,45 гривень. Відповідно до відомостей постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №47800413 від 27.02.2017 року виконавче провадження щодо стягнення на користь позивача суми 39925,28 гривень закінчено у зв'язку із сплатою боргу у повному обсязі.

У зв'язку із тривалою несплатою суми позивачем нараховано суму з урахуванням індексу інфляції 41485,66 гривень та 3% річних 3693,40 гривень, а всього 45179,00 гривень.

Судом встановлено, що сума перерахованої пенсії, визначена вищевказаними судовими рішеннями позивачеві сплачена у повному обсязі.

Згідно зі ст. 107 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов'язків з адміністративного управління Накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно дост. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Правовідносини, які виникли між сторонами даної справи, регулюються нормами бюджетного законодавства та є такими, що мають соціальну природу.

Що стосується заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача індексу інфляції та 3% річних за весь період не виплати пенсії суд приходить до наступного.

Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов'язання. За частиною другою вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз частини другоїстатті 625 ЦК України дає підстави для висновку, що відповідальність за порушення грошового зобов'язання, встановлена статтею 625 ЦК України, передбачає насамперед наявність договірних правовідносин, тобто положення зазначеної статті поширюються на порушення грошового зобов'язання.

При цьому частина п'ята статті 11 ЦК України, в якій йдеться про те, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положеньст. 625 ЦК Україниу разі наявності між сторонами правовідносин, які регулюються нормами іншого законодавства.

Таким чином, заявлені позовні вимоги про стягнення суми індексу інфляції та 3% річних є необгрунтованими, оскільки виплата пенсії регулюється іншими правовими відносинами, аніж тими, про які зазначає позивач. Обов'язок виплатити перераховану пенсію не є грошовим зобов'язанням у розумінні ст.625 ЦК України, що відповідно не дає підстав нараховувати індекс інфляції та 3% річних на суму пенсії, яка не виплачувалась протягом тривалого часу. Відповідно, вимога про відшкодування витрат на правову допомогу також не підлягає задоволенню.

Дана позиція суду також узгоджується з правовою позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ по справі №6-2759цс15.

Отже, в задоволенні позову слід відмовити за необгрунтованістю.

Керуючись ст. ст.12, 13, 19, 81, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.625 ЦК України, суд

в и р i ш и в :

В задоволенні позову відмовити за необгрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя В.П.Бойко

Повний текст рішення виготовлено 03.04.2018 року