Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/448/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.03.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., при секретарі Казимірська Н.В., за участі представника позивача адвоката ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Позовні вимоги мотивовано тим, що від фактичних шлюбних відносин 09.03.2017 року у сторін народилася донька ОСОБА_4. Сторони разом проживали у цивільному шлюбі до грудня 2017 року. Дитина перебуває з позивачкою на її повному утриманні. Відповідач працездатний, не має іншої родини та інших дітей, не має на утриманні інших осіб, які потребують обов'язкового утримання з його боку.

У звязку з цим позивач просить зобовязати відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 гривень на місяць.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила такий задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково зазначила, що відповідач є молодою працездатною особою. Незважаючи на те, що він офіційно не працевлаштований, однак підробляє підсобним робітником на оптовому ринку, таким чином має заробіток щонайменше 5000 гривень. Участі у вихованні та утриманні спільної дитини не приймає, надає іноді незначні кошти, яких на утримання дитини не вистачає.

Відповідач у судовому засіданні щодо розірвання шлюбу заперечив, зазначивши, що дружина з ним бажає розлучитися виключно під впливом її матері. Він намагався примиритися з дружиною, однак вона сама цього не бажає.

Щодо розміру аліментів позивач заперечив частково, зазначивши, що він наразі не працевлаштований, доходи отримує нерегулярно. Хоч і працює на оптовому ринку та отримує приблизно 200 гривень в день, однак дані зоробітки не постійні. Крім того йому самому необхідні кошти на життя.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що у сторін 09.03.2017 року народилася донька ОСОБА_4 (а.с.11).

Дитина проживає з позивачкою на її утриманні.

Сторони проживають окремо. Відповідачем на утримання дитини нерегулярно надається допомога у незначному розмірі.

Відносини між сторонами врегульовано нормами Сімейного кодексу України.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_1 України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За правилами ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно Закону України Про Державний бюджет України на 2018 рік від 16.01.2014 р. № 719-VII прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років встановлено у розмірі 1492 грн.

Проте суд погоджується з доводами позивача про те, що вказаний розмір аліментів є виключно мінімальним розміром забезпечення дитини.

Приймаючи до уваги, що відповідач визнав, що має нерегулярні доходи в достатній мірі, щоб сплачувати аліменти, є молодою, працездатною людиною, інших утриманців, крім спільної зх відповідачкою дитини не має, керуючись принципами законності, справедливості та розумності, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини у визначеному розмірі позивачем, починаючи із дати подачі позову до досягнення дитиною повноліття.

Так, згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.6 ст.141 ЦПК).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 183, 184, 191 СК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) гривень, починаючи із дати подачі позову 21.02.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави 704,80 гривень судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23.03.2018 року.

ГоловуючийОСОБА_5