Провадження № 2/344/1281/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Івано-Франківську, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: інспектор 3 роти батальйону Управління патрульної поліції в м.Івано-Франківську рядовий поліції ОСОБА_2 про стягнення 2 000,00 грн. матеріальної шкоди та 3 000,00 грн. витрат на правову допомогу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Управління патрульної поліції в м.Івано-Франківську, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: інспектор 3 роти батальйону Управління патрульної поліції в м.Івано-Франківську рядовий поліції ОСОБА_2 про стягнення 2 000,00 грн. матеріальної шкоди та 3 000,00 грн. витрат на правову допомогу, мотивуючи тим, що 13.07.2016 року о 15 год. 40 хв. інспектором роти №3 батальйону УПП в м.Івано-Франківську рядовим поліції ОСОБА_2 було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ПС2 №677329 про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. 29.03.2017 року Івано-Франківським міським судом було винесено постанову, якою дії інспектора визнано неправомірними, а постанову скасовано. Вищезазначена постанова сторонами не оскаржувалась та 11.04.2017 року набрала законної сили. Коституцією України, а також ЦК України передбачено право особи на відшкодування шкоди (збитків)у результаті порушення її прав. У звязку з тим, що позивачка не володіє юридичними знаннями, вона змушена була звернутись за правовою допомогою для захисту своїх прав та законних інтересів. На підставі Договору про надання правових послуг б/н від 29.08.2016 року, позивачці були надані юридичні послуги асоціацією Юридичний Центр на загальну суму 5 000,00 грн., які вона оплатила в повному обязі. Оскільки, постановою суду від 29.03.2017 року визнано дії інспектора неправомірними, то з відповідача слід стягнути на користь позивачки матеріальні шкоду в розмірі 2 000,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 3 000,00 грн.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав наведених у позовній заяві, просила задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечив, надав суду відгук на позовну заяву, відповідно до якого просив в задоволенні позовних вимог відмовити (а.с.44-47).

Беручи до уваги пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

13.07.2016 року інспектором роти №3 батальйону УПП у м.Івано-Франківську рядовим поліції ОСОБА_2, по вул.Стуса, 17А в м.Івано-Франківську було складено постанову серії ПС2 №677329 в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 13.07.2016 року о 15:40 год., керуючи транспортним засобом MERCEDES BENZ GL 350 CDI, номерний знак НОМЕР_1 по вул.Стуса, 17А, на дорозі з двостороннім рухом, яка має дві смуги руху для руху в одному напрямку, здійснила виїзд на призначений для зустрічного руху бік та зупинилась на зупинці для маршрутних транспортних засобів, чим порушила вимоги п. 11.4. та 15.9Е ПДР. У звязку з чим її було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Не погоджуючись із вищевказаною постановою інспектора, позивачка звернулася в суд з позовом до інспектора роти №3 батальйону УПП у м.Івано-Франківську рядового поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови серії ПС2 №677329 від 13.07.2016 року у справі про адміністративне правопорушення.

Постановою Івано-Франківського міського суду від 29.03.2017 року, яка набрала законної сили 11.04.2017 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону УПП у м.Івано-Франківську рядового поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови серії ПС2 №677329 від 13.07.2016 року у справі про адміністративне правопорушення задоволено. Визнано дії інспектора роти №3 батальйону УПП у м.Івано-Франківську рядового поліції ОСОБА_2 щодо винесення постанови серії ПС2 №677329 від 13.07.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП неправомірними. Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №677329 від 13.07.2016 року, винесену інспектором роти №3 батальйону УПП у м.Івано-Франківську рядовим поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП. (а.с.6-8).

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як способом захисту свого права позивачка обрала відшкодування матеріальної шкоди, як витрат, які вона понесла з метою захисту своїх прав та законних інтересів, шляхом отримання правової допомоги.

Згідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При цьому обовязок доказуванню розміру завданої шкоди, виходячи із принципу змагальності сторін покладається на позивача.

Як на доказ розміру завданої їй матеріальної шкоди позивачка посилається на рахунок №2/03 від 29.03.2017 року згідно Договору про надання правових послуг б/н від 29.08.2016 року.

Відповідно до вищевказаного рахунку ОСОБА_1 мала оплатити 2 000,00 грн. згідно п.2.2. Договору про надання правових послуг б/н від 29.08.2016 року. Справа про адміністративне правопорушення №344/11172/16-а (провадження №2-а/344/97/17) в Івано-Франківському суді Івано-Франківської області за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону УПП у м.Івано-Франківську рядового поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови серії ПС2 №677329 від 13.07.2016 року (а.с.9).

Про оплату позивачкою 2 000,00 грн. за надання правової допомоги свідчить квитанція №041201 від 03.04.2017 року, Акт №2/03 Здачі-приймання робіт (надання послуг) від 05.04.2017 року та Довідка від 12.04.2017 року, відповідно до якої сума наданих юридичних послуг щодо ведення справи клієнта складає 2 000,00 грн. Дана грошова сума оплачена ОСОБА_1 в повному обсязі (а.с.10, 11, 13).

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позивачка просить не про відшкодування шкоди в розумінні ст. 1166 ЦК України, а про стягнення витрат на правову допомогу, які вона понесла під час розгляду адміністративної справи №344/11172/16-а, провадження №2-а/344/97/17.

Відповідно до ст. 87 КАС України, в редакції чинній на момент розгляду адмінстративної справи в Івано-Франківському суді, судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать, зокрема і витрати на правову допомогу.

Згідно ст. 94 КАС України, в редакції чинній на момент розгляду адмінстративної справи в Івано-Франківському суді, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Як вбачається із копії постанови Івано-Франківського міського суду від 29.03.2017 року по справі №344/11172/16-а, провадження №2-а/344/97/17 позивачка не ставила перед судом вимогу про стягнення витрат на правову домопогу.

Крім цього, такі витрати ОСОБА_1 понесла після прийняття судом рішення по справі, а саме 03.04.2017 року, що підтверджується квитанцією №041201 від 03.04.2017 року (а.с.10).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до виснвку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивачки 2 000,00 грн. матеріальної шкоди, завданої незаконними діями працівника патрульної поліції до задоволення не підлягає.

Щодо стосується вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь 3 000,00 грн. витрат на правову допомогу, то суд виходить з наступного.

За надання правової допомоги по справі про відшкодуванняі матеріальної шкоди, заподіяної незаконними діями працівника патрульної поліції позивачка оплатила Правовій асоціації Юридичний центр 3 000,00 грн., що підтверджується квитанцією №041202 від 26.06.2017 року, згідно рахунку №6/06 від 22.06.2017 року згідно Договору про надання правових послуг б/н від 29.08.2016 (а.с.14, 15).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

До витрат, повязаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Оскільки, суд прийшов до висновку про безпідставність позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки 2 000,00 грн. матеріальної шкоди, то підстав для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу немає.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивачки є необгрунтованими, такими, що не підлягають до задоволення.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст. 16, 1166 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 11, 12,81, 133, 141 ЦПК України, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Івано-Франківську, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: інспектор 3 роти батальйону Управління патрульної поліції в м.Івано-Франківську рядовий поліції ОСОБА_2 про стягнення 2 000,00 грн. матеріальної шкоди та 3 000,00 грн. витрат на правову допомогу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 03.04.2018 року.

Суддя Пастернак І.А.