У х в а л а

28 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 566/1034/15-ц

провадження № 61-4650св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Мартєва С. Ю., Пророка В. В., Фаловської І. М., Штелик С. П. (суддя-доповідач)

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув питання про зупинення касаційного провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 30 листопада 2015 року у складі судді Лободзінського А. С. та рішення апеляційного суду Рівненської області від 08 вересня 2016 року у складі суддів: Малько О. С., Ковалевича С. П., Шеремет А. М. до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 760/14438/15-ц,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 04 липня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та відповідачем укладено договір іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_1 передала банку в іпотеку належні їй на праві власності земельну ділянку загальною площею 0,075 га розташовану за адресою: АДРЕСА_1; житловий будинок одноповерховий з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 68,6 кв. м, житловою площею 37,2 кв. м в якості забезпечення виконання нею своїх зобов'язань перед відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» за кредитним договором від 04 липня 2007 року, за яким ОСОБА_1 одержала кредит в сумі 23 тис. доларів США.

20 травня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу права вимоги за кредитами, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, укладеними з ПАТ «Кредитпромбанк», в тому числі за кредитним договором, стороною якого є ОСОБА_1

Внаслідок неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором утворилася заборгованість, яка станом на 28 липня 2015 року складає 1 073 846 грн, із яких: тіло кредиту − 494 594 грн 35 коп., проценти - 579 252 грн 61 коп.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив в рахунок погашення вказаної заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки та визнати за позивачем право власності на предмет іпотеки.

Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 30 листопада 2015 року позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості у розмірі 1 073 846 грн, із яких: тіло кредиту − 494 594 грн 35 коп., проценти - 579 252 грн 61 коп., за кредитним договором від 04 липня 2007 року № 09/044/07-С, звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку загальною площею 0,075 га розташовану за адресою: АДРЕСА_1, житловий будинок одноповерховий з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 68,6 кв. м, житловою площею 37,2 кв. м. У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки ОСОБА_1 не виконала передбачених кредитним договором обов'язків з повернення кредиту та має заборгованість, наявні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки. В іпотечному договорі відсутнє застереження щодо способу задоволення вимог кредитора про визнання права власності за кредитором на іпотечне майно, тому відсутні підстави для задоволення позову у цій частині.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 08 вересня 2016 року рішення суду першої інстанції змінено, доповнено його резолютивну частину новим абзацом такого змісту: «Визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу іпотекодержателем від свого імені за ціною, встановленою за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна». В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що умовами іпотечного договору не встановлено спосіб задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, а встановлено лише можливість позасудового врегулювання (укладення договору між сторонами), за яким банк набуває право від свого імені продати майно і у встановленому законом порядку, або звернути стягнення на майно у встановленого законом порядку. Такий спосіб реалізації предмета іпотеки встановлено статтею 38 Закону України «Про іпотеку». Суд першої інстанції, правильно вказавши у рішенні про звернення стягнення на предмет іпотеки в загальному порядку, в резолютивній частині рішення не зазначив спосіб реалізації цього предмета.

У касаційній скарзі, поданій у вересні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов банку у повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що згідно пункту 4.4. іпотечного договору, іпотекодержатель має право здійснити звернення стягнення на предмет іпотеки будь-яким способом, передбаченим законодавством, в тому числі, шляхом звернення до суду. Змістом положень частини другої статті 16 ЦК України, частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 грудня 2016 року справу призначено до судового розгляду. 01 лютого 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Положеннями пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 25 січня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 760/14438/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення апеляційного суду м. Києва від 07 червня 2016 року. Ухвала Верховного Суду від 25 січня 2018 року мотивована необхідністю відступу від висновку щодо застосування статті 37 Закону України «Про іпотеку», викладеному в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду України.

Враховуючи те, що на розгляд Великої Палати Верховного Суду передано судове рішення у подібних правовідносинах, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у даній справі.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

Зупинити касаційне провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 30 листопада 2015 року та рішення апеляційного суду Рівненської області від 08 вересня 2016 року до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 760/14438/15-ц.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: С. Ю. Мартєв

В. В. Пророк

І. М. Фаловська

С.П. Штелик