Справа № 405/5874/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2018 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

при секретарі : Фришко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління комунальної власності Міської ради міста Кропивницького про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить визнати, що вона проживала зі спадкодавцем ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім»єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини та визнати за нею в порядку спадкування за законом після померлої право власності на 1/5 частину секції АДРЕСА_1, що за життя належала спадкодавцеві ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1 від 17.09.2010 року.

Позов обґрунтовано тим, що вона зі своєю сім»єю проживає за вищевказаною адресою з 1999 року. Приблизно у 2004 році по сусідству, в кімнаті НОМЕР_3 поселилася літня жінка - ОСОБА_2, якій на той час було приблизно 74 роки. Вона була переселенкою десь з Грузії чи Абхазії і їй місцева влада виділила житло в гуртожитку. Дітей , чоловіка чи інших родичів у неї не було. Одразу після вселення в гуртожиток у неї з ОСОБА_2 склалися дуже дружні сусідські стосунки. Враховуючи, що у ОСОБА_2 не було своїх дітей, то вона фактично по родинному відносилася до неї та її дітей. Вона також дуже добре ставилася до ОСОБА_2 та враховуючи її вік всіляко допомагала та піклувалася про неї. З часом, коли ОСОБА_2 наприкінці 2007 року стала постійно хворіти, вона фактично взяла її до себе в сім»ю та стала піклуватися про неї, як про рідну людину. Реально з 2008 року вона постійно доглядала за ОСОБА_2, лікувала її, готувала їжу, прала її речі, ходила в магазин та аптеку щоб купити необхідні товари, тощо. На її погляд, вона з ОСОБА_2 реально жили однією сім»єю, ОСОБА_2довіряла їй свою пенсію щоб та витрачала її на їх спільні потреби, тощо.Ще за життя ОСОБА_2 хотіла зробити на неї заповіт, яким переписати все своє майно на неї, однак у зв»язку з швидким розвитком хвороби, вона не встигла цього зробити.

Після смерті ОСОБА_2, у березні 2014 року, вона особисто займалася її похованням, наймала ритуальну службу, справляла поминальні обіди, тощо.

Таким чином, вважає, що фактично з січня-лютого 2008 року ОСОБА_2 та вона, разом із своїми дітьми жили однією сімєю.

В 6-ти місячний строк після смерті ОСОБА_2 вона звернулася до Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №1 з заявою про прийняття спадщини та про оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_2, однак їй було відмовлено в оформленні спадщини на тій підставі, що для здійснення спадкування за четвертою чергою спадкоємців за законом вона має в судовому порядку довести факт проживання однією сім»єю з спадкодавцем, не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини.

Все це змусило її звернутись до суду з заявою щодо встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту, що вона проживала із спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Під час розгляду в суді поданої заяви, представником Управління комунальної власності Кіровоградської міської ради було подано клопотання про залишення моєї заяви без розгляду. Дане клопотання мотивувалося тим, що Управління комунальної власності Кіровоградської міської ради вважає, що після смерті ОСОБА_2 немає будь яких спадкоємців, а від так спадщина, яка відкрилася після її смерті є відумерлою, а тому кімната, яка за життя належала спадкодавцеві, має належати органам місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За результатами розгляду даного клопотання суд виніс рішення про залишення її заяві без розгляду в зв»язку з тим, що виник спір про право. На даний час у неї немає іншого виходу, як подати позов на загальних підставах.

Факт того, що вона проживала із спадкодавцем - ОСОБА_2 однією сім'єю не менше 5 років до часу відкриття спадщини підтверджується наявними документами: свідоцтвом про смерть ОСОБА_2, свідоцтвом про поховання, договором про надання ритуальних послуг, довідкою з квартального комітету, паспортом, тощо, а також показами свідків.

Посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавства, просить задовольнити позов.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, просили позов задовольнити.

Представник відповідача - Управління комунальної власності Міської ради міста Кропивницького в судовому засіданні позов не визнав, надав суду письмові заперечення та посилаючись на викладені в них обставини, просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, допитаних в судовому засіданні свідків: ОСОБА_3, ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 3 СК України, сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки. Сім»я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також та інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 805.

Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім»єю не менш як 5 років до часу відкритім спадщини.

Судом встановлено, що за життя померлій належала кімната НОМЕР_3, секція АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим кіровоградською міською радою 17.09.2010 року та витягом ОКП «КООБТІ» від 22.09.2010 року (а.с. 9, 10). Після смерті ОСОБА_2 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом звернулась позивач у справі ОСОБА_1

Роз»ясненням державного нотаріуса Кіровоградської міської державної нотаріальної контори № 1 від 20.10.2014 року ОСОБА_1 повідомлено, що родинні зв»язки між нею та померлою відсутні.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України в окремому провадженні розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, ч.2 ст.256 ЦПК України визначає, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Вказане кореспондується і п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до якого: якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім»єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилась до 1 січня 2004 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 проживала за вищезазначеною адресою одна з 15.12.2004 року, що підтверджується довідкою ЖЕК № 12, відповідно до рішення виконавчого комітету Ленінської районної у м. Кіровограді ради від 17.11.2011 року № 134, наказу директора територіального центру соціального обслуговування Ленінського району міста Кіровограда від 18.11.2011 року № 341 - ОД, а також «Договору про соціальне обслуговування (надання безоплатних соціальних послуг) одинокого (проживання самотнього) громадянина з III групою рухової активності відділенні соціальної допомоги вдома територіального центру соціального обслуговування Ленінського району міста Кіровограда» від 18.11.2011 року, ОСОБА_2 перебувала на обслуговуванні у територіальному центрі та була знята з обслуговування у зв'язку зі смертю. Згідно з планом надання соціальних послуг гр. ОСОБА_2 соціальний робітник надавав наступні послуги: покупка і доставка проислових та продовольчих товарів, ліків, користування послугами пральні, допомога у прибиранні приміщення, супровід у поліклініку, відвідування у лікарні.В особовій справі ОСОБА_2 № 2500 міститься скарга ОСОБА_2 про те, що її кривдять сусіди із кімнати НОМЕР_4, власником якої була і проживала на той час ОСОБА_1 та погрожують її вбити. Цей факт було перевірено комісією та підтверджено актом від 04.07.2013 року, затвердженого Директором центру 04.07.2013 року.

Позивач ОСОБА_1 проживає з грудня 2004 року в АДРЕСА_1 кімнати НОМЕР_4, НОМЕР_5, що підтверджується відміткою про місце проживання у її паспорті громадянина України, серії НОМЕР_2.

Судом встановлено та не оспорюється сторонами по справі, що дійсно ОСОБА_1 займалась похованням ОСОБА_2, що також підтверджується відповіддю Кропивницького об»єднаного управління пенсійного фонду України Кіровоградської області від 23.08.2017 року за № 1866/07-10 та отримала грошові кошти в розмірі двомісячної пенсії померлої, але цей факт не може підтвердити спільне проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а лише підтверджує той факт, що Держава компенсувала ОСОБА_1 її участь у похованні своєї сусідки по будинку.

Позивач ОСОБА_1 у своїй позовній заяві та в судовому засіданні зазначала, що після вселення ОСОБА_2 до гуртожитку у них склалися дуже дружні сусідські стосунки, ОСОБА_1 їй допомагала, піклувалася (лікувала, прала речі, ходила до магазину тощо) та ще за життя ОСОБА_2 хотіла зробити заповіт, яким переписати на неї все своє майно.

Позивач не надала суду доказів на підтвердження вказаних обставин, не надала відповідних документів, як то: заповіт; свідоцтво про усиновлення; договір довічного утримання.

Допитані в судовому засіданні зі ініціативою позивача свідки пояснили, зокрема, свідок ОСОБА_3 пояснила, що бабуся ОСОБА_2 проживала по сусідству з ОСОБА_1, бабуся рік лежала, доглядала її ОСОБА_1, а всі сусіди також допомагали, провідували бабусю. За пів року до смерті бабуся вибрала ОСОБА_1, мала намір оформити на неї все майно. В гуртожитку всі живуть як одна сім»я, ховала бабусю ОСОБА_1. Свідок ОСОБА_4 пояснила, що живе в гуртожитку з 1988 року, знає позивача, покійна бабуся проживала поряд з ОСОБА_1 і вони ходили одне до одного. Бабуся померла в 2014 році, ОСОБА_1 її ховала. Бабуся була одинокою, хворіла, а тому ОСОБА_1 їй допомагала - прала, стригла, купала.

Таким чином, аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. ст.ст. 7, 12, 17, 18, 76, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління комунальної власності Міської ради міста Кропивницького про визнання права власності на спадкове майно - відмовити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда І. М. Шевченко