Справа № 344/1372/18
Провадження № 22-ц/779/394/2018
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Матківський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області у складі колегії суддів:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів: Девляшевського В.А., Максюти І.О.

секретаря Капущак С.В.

розглянувши у судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування частини квартири та визнання права власності на половину квартири, з апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2018 року,-

в с т а н о в и в:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою суду від 06.05.2005 року, якою заборонено Першій державній нотаріальній конторі міста Івано-Франківська проводити будь-яким чином оформлення відчуження 1/2 частини, яка належить за договором дарування від 20 травня 2003 року ОСОБА_3 спірної квартири АДРЕСА_1, а обласному бюро технічної інвентеризації видавати документи необхідні для відчуження 1/2 частини цієї ж квартири до вирішення судом даного спору.

Вимоги заяви обгрунтував тим, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 21.02.2007 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 08.05.2007 року, у задоволенні позову його батька ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування частини квартири та визнання права власності на половину квартири відмовлено. Згідно ухвали Івано-Франківського міського суду від 06.05.2005 року для забезпечення позову у даній справі заборонено здійснювати відчуження ? спірної квартири. При оформленні спадщини після смерті батька на квартиру у цілому дізнався, що на ? частку квартири, яка раніше належала ОСОБА_3 накладено арешт, яким обмежуються його права, як власника усієї квартири.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2018 року заяву задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову встановлені ухвалою суду від 06.05.2005 року шляхом заборони Першій державній нотаріальній конторі міста Івано-Франківська проводити будь-яким чином оформлення відчуження 1/2 частини, яка належить за договором дарування від 20 травня 2003 року ОСОБА_3 спірної квартири АДРЕСА_1, а обласному бюро технічної інвентеризації видавати документи необхідні для відчуження 1/2 частини цієї ж квартири до вирішення судом даного спору.

На дану ухвалу представник ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, просить її скасувати.

Апелянт у скарзі зазначає, що ОСОБА_3 не була повідомлена про розгляд заяви ОСОБА_1 та була позбавлена можливості надати пояснення та заперечення у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції зазначено, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 09.07.2008 року задоволено позов про припинення права часткової власності ОСОБА_3 у кв. АДРЕСА_2 та визнано за ОСОБА_2 право власності на дану квартиру. Однак судом не вказано, що даним рішення суду зобов'язано ОСОБА_2 сплатити ОСОБА_3 78431 гривень компенсації за частку у спільній власності. На виконання зазначеного рішення суду видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження відповідно до постанови ВДВС Івано-Франківського МУЮ. Однак на сьогоднішній день грошову компенсацію за частку у спільній власності ОСОБА_2, а також його правонаступник ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 не сплатили, а тому не набули права власності на її 1/2 частину спірної квартири.

Вислухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.05.2005 року з метою забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування частини квартири та визнання права власності на половину квартири АДРЕСА_2, заборонено Першій державній нотаріальній конторі міста Івано-Франківська проводити будь-яким чином оформлення відчуження 1/2 частини, яка належить за договором дарування від 20 травня 2003 року ОСОБА_3 спірної квартири АДРЕСА_1, а обласному бюро технічної інвентеризації видавати документи необхідні для відчуження 1/2 частини цієї ж квартири до вирішення судом даного спору (а.с.41).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21.02.2007 року у задоволенні позову відмовлено (а.с.83-85). Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 08.05.2007 року дане рішення суду залишено без змін (а.с.113).

З матеріалів справи вбачається, що суд, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 не вирішив питання щодо скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 06.05.2005 року.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 09.07.2008 року припинено право спільної часткової власності ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_2. Визнано за ОСОБА_2 право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 в цілому. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 78431 гривень грошової компенсації за частку у спільній власності (а.с.134, 135).

13.08.2017 року та 08.12.2017 року державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 було видано свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідно до яких спадкоємцем зазначеного у цих свідоцтвах майна ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 16.02.2017 року, є його син - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 Спадщина на яку видані ці свідоцтва складається з 1/2 частки квартири (по кожному із свідоцтв) АДРЕСА_2. Вказане майно належить спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_4, державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори 27.09.2005 року по реєстру №4-1922, зареєстрованого в Івано-Франківському обласному бюро технічної інвентаризації 28.10.2005 року за реєстраційним номером: 1121906 номер запису: 4209 в книзі: 36 та на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09.07.2008 року та ухвали Колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16.10.2008 року (а.с.123, 139).

Тобто, заявник ОСОБА_1 став власником обидвох частин квартири у тому числі 1/2 частини, яка належала ОСОБА_3, зареєстрував свідоцтва у реєстрі прав власності, тому суд першої інстанції правильно вважав, що новий власник правомірно звернувся в суд із заявою про скасування заходів забезпечення попереднього позову.

За наявності поданих заявником правоустановлюючих документів у суду першої інстанції не було законних підстав для відмови у задоволенні заяви.

Згідно ч.1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Доводи апелянта, що за частку квартири не сплачено компенсацію, згідно рішення суду від 09.07.2008 року, у данному випадку не можуть бути підставою для відмови у скасуванні заходів забезпечення позову, оскільки за поданими документами заявник є власником усієї квартири, у тому числі 1/2 частини, яка раніше належала ОСОБА_3

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Тому, у випадку невиконання рішення суду від 09.07.2008 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 78431 гривень грошової компенсації за частку у спільній власності, може бути вирішено у порядку виконання судового рішення за зверненням стягувача.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог закону, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2018 року без змін.

Постанова оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 12.03.2018 року.

Головуючий Р.Й. Матківський

Судді: В.А. Девляшевський І.О. Максюта