Справа № 347/1068/17
Провадження № 22-ц/779/316/2018
Головуючий у 1 інстанції Гордій В.І.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Матківського Р.Й., Мелінишин Г.П.,

секретаря Бойчука Л.М.,

з участю ОСОБА_1, ОСОБА_2 та її представника,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини в твердій грошовій сумі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Косівського районного суду під головуванням судді Гордія В.І. від 14 серпня 2017 року в м. Косів,

в с т а н о в и в:

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини в твердій грошовій сумі.

Позовні вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 21.05.2016 року. В шлюбі у них народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, який є малолітнім. На даний час дитина перебуває на її повному утриманні та вихованні. ОСОБА_1 не надає жодних коштів на утримання дитини. На даний час у зв'язку з подорожанням цін на всі продукти та її низьким рівнем прожиття, вона одна не взмозі утримувати дитину, а тому просила позов задовольнити та стягувати з ОСОБА_1 по 1000 грн. на дитину щомісячно та по 1000 грн. щомісячно на її утримання. Сторони проживають окремо. Відповідач ОСОБА_1 не реагує на її прохання про надання матеріальної допомоги.

Заочним рішенням Косівського районного суду від 14 серпня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 1000 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття та на утримання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 до досягнення сином ОСОБА_4 трирічного віку. Стягнення аліментів розпочато з 13.06.2017 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 640 грн судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що воно є незаконним і несправедливим, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

Суд першої інстанції не врахував, що він ніде не працює, що підтверджується довідкою №11 від 12.01.2018 року, немає на праві власності будь-якого нерухомого майна та земельної ділянки, немає свого житла, проживає в будинку разом з батьками, які також ніде не працюють із-за відсутності роботи у віддаленому гірському селі. Дружина ОСОБА_2 в зв'язку з народженням дитини отримує державну допомогу. Ці обставини мають істотне значення для справи, тому їх слід врахувати при визначенні розміру аліментів.

ОСОБА_1 вважає, що він зможе платити аліменти в розмірі по 500 грн. щомісячно на утримання дитини.

Щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення сином трирічного віку, то судом порушено вимоги ст.75 СК України, оскільки ОСОБА_2 не надала будь-яких доказів, що саме таку суму її слід сплачувати в якості аліментів, приховала факт отримання матеріальної допомоги від держави, що передбачено ЗУ «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» в розмірі відповідно до постанови КМУ від 27.12.2001 року №1751 в редакції від 05.10.2017 року.

Просить скасувати заочне рішення та прийняти нове рішення, яким стягувати в користь позивачки ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 по 500 грн щомісячно, до його повноліття та відмовити ОСОБА_2 у стягненні з нього коштів на її утримання.

Відповідно до п. 9 розд. XIIІ «Перехідні положення» Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України» справи у судах першої та апеляційної інстанції , провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України у редакції Закону № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є батьком сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 7).

Згідно даних довідки Космацької сільської ради від 29.05.2017 року № 2230 ОСОБА_2 має на утриманні неповнолітню дитину, сина ОСОБА_3 (а.с. 4).

З довідки про склад сім'ї вбачається, що ОСОБА_2 проживає в будинку своєї матері разом із неповнолітньою дитиною (а.с. 4).

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності з ст. 184 ч.1 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 75 ч.1 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Згідно ч.2 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції правильно виходив з того, що вони є доведеними з огляду на те, що відповідач, як батько, повинен надавати матеріальну допомогу на дитину до її повноліття та на дружину до досягнення дитиною трьох років.

Апеляційним судом встановлено, що позивачка сама виховує та утримує малолітнього сина. Не працює, оскільки виховує дитину, яка молодша трьох років.

При цьому відповідач визнав у суді, що періодично перебуває на заробітках за кордоном, отримує мінливий нерегулярний заробіток, тому суд прийшов до правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки по 1000 грн на утримання дитини та утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що він не може надавати утримання на дружину, оскільки такий розмір є надто великим. Апеляційний суд зазначає, що відповідач є молодою здоровою людиною, працює, тому зобов'язаний і може відповідно до вимог закону надавати аліменти на утримання сина та дружини у розмірі, який визначений судом і не є завищеним.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому його слід залишити в силі. Підстав для його скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384,390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а заочне рішення Косівського районного суду від 14 серпня 2017 року без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді: І.В. Бойчук

Р.Й. Матківський

Г.П. Мелінишин