Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №325/1769/17 Головуючий у 1 інстанції: Васильцова Г.А.
Провадження № 22-ц/778/1140/18 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» лютого 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Подліянової Г.С.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу судді Приазовського районного суду Запорізької області від 07 грудня 2017 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Приазовської районної державної адміністрації, Степанівської Першої сільської ради Приазовського району, відділу Держгеокадастру у Приазовському районі Запорізької області про припинення права власності та визнання недійсним державного акту,

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, Приазовської районної державної адміністрації, Степанівської Першої сільської ради Приазовського району, відділу Держгеокадастру у Приазовському районі Запорізької області про припинення права власності та визнання недійсним державного акту.

Ухвалою судді Приазовського районного суду Запорізької області від 07 грудня 2017 року визнано неподаною та повернуто позовну заяву.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу судді та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 15 січня 2018 року апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито, та ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 26 січня 2018 року справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п.6 ч. 1 ст. 363 ЦПК України).

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_3, суддя суду першої інстанції виходив з того, що позивачем не усунуті недоліки позовної заяви, а саме не зазначено місце проживання (перебування) або місцезнаходження відповідача, що є обов'язковими реквізитами позовної заяви.

Колегія суддів з вказаним висновком не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 119 ЦПК України в редакції на час постановлення оскаржуваної ухвали судді позовна заява подається в письмовій формі.

Позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви (ч. 2 ст. 119 ЦПК України в редакції на час постановлення оскаржуваної ухвали судді).

За приписами ч.ч. 1,2 ст. 121 ЦПК України в редакції на час постановлення оскаржуваної ухвали судді суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається з матеріалів справи, в листопаді 2017 року у ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4, Приазовської районної державної адміністрації, Степанівської Першої сільської ради Приазовського району, відділу Держгеокадастру у Приазовському районі Запорізької області про припинення права власності та визнання недійсним державного акту та зазначив, що адреса місця реєстрації та мешкання ОСОБА_4 йому невідома.

Ухвалою судді Приазовського районного суду Запорізької області від 24 листопада 2017 року позовну заяву залишено без руху (а.с. 37).

На виконання вимог ухвали судді Лі С.О. направив до суду заяву про усунення недоліків, в якій, зокрема, зазначив, що адреса відповідача йому невідома.

Пунктом 3 статті 122 ЦПК України в редакції на час постановлення оскаржуваної ухвали судді передбачено, у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом трьох днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення у пресі.

Однак, суд залишаючи без руху позовну заяву, зокрема, з тих підстав, що у ній відсутні дані про місце проживання відповідача, не звернув увагу на ці вимоги закону, а також те, що у позовній заяві та заяві про усунення недоліків позивач вказував, що місце проживання відповідача йому невідоме.

Таким чином, судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду питання.

Керуючись ст. ст. 279, 368, 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу судді Приазовського районного суду Запорізької області від 07 грудня 2017 року у цій справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 14 лютого 2018 року

Головуючий

Судді: