Єдиний унікальний номер 219/9724/17 Номер провадження 22-ц/775/68/2018
Головуючий у 1-ій інстанції Фролова Н.М.
Доповідач Азевич В.Б.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2018 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого-судді Азевича В.Б.,

суддів: Краснощокової Н.С., Новосядлої В.М.

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Бахмут Донецької області цивільну справу № 219/9724/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 листопада 2017 року (суддя Фролова Н.М., рішення ухвалено в приміщенні суду в м. Бахмут Донецької області),-

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

Свої вимоги обґрунтував тим, що він перебував з відповідачем в зареєстрованому 13.10.2003 року шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. За рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області з 17.02.2006 року за позовом відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки від всіх його доходів до досягнення дитиною повноліття. Повторно позивач з відповідачем перебували в зареєстрованому з 05.03.2010 року шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. За рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/6 частки всіх його доходів до досягнення дитиною повноліття. На теперішній час його матеріальне становище змінилося, оскільки стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що перевищує 1/3 частики всіх його доходів, тобто перевищує розмір передбачений законодавством на утримання двох дітей. Зазначені обставини поставили його в скрутне матеріальне становище, так як він не має коштів на існування і не може купити себе найнеобхідніше. Просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача за рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17.02.2006 року на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до розміру 1/6 частки всіх видів його доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 листопада 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на підставі рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17.02.2006 року та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частки з усіх видів доходу відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що місячно, до повноліття ОСОБА_4, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17 лютого 2006 року, відкликано.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08 грудня 2017 року виправлено описку в мотивувальній та резолютивній частинах рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 листопада 2017 року. В мотивувальній частині рішення зазначено з чиїх саме доходів зменшено розмір аліментів, а саме, «з усіх видів доходів позивача». Викладено абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції: «змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на підстав рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17.02.2006 року та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частки з усіх видів доходу ОСОБА_2, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття ОСОБА_4, починаючи з дня набрання рішенням законної сили».

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3, посилаючись на порушення й неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що сума, яка залишається у розпорядженні позивача після утримання аліментів, більш ніж в 1,4 рази перевищує мінімальну заробітну плату та більш як в 2,8 разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, який є єдиним вартісним показником достатнього забезпечення людини харчуванням, непродовольчими товарами та необхідними послугами. У зв'язку з чим, твердження позивача про те, що з утриманням з нього аліментів в існуючому розмірі він опинився у скрутному матеріальному становищі та не має коштів на існування та на придбання найнеобхіднішого, не відповідають як матеріалам справи так і нормам чинного законодавства. Крім того, позивач, порушуючи питання про зменшення розміру аліментів, керувався виключно власними інтересами, не зваживши на порушення інтересів самої дитини та не навівши з цього приводу жодних доводів та доказів попри те, що власні інтереси позивача не порушуються настільки, щоб ставити питання про погіршення становища дитини в частині матеріального забезпечення. Разом з тим, матеріалами справи не підтверджено, що у позивача суттєво змінилося матеріальне становище, а тому, на думку відповідача, суду слід було дійти висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки після відрахування аліментів в розпорядженні позивача залишається 4 753,57 грн., що є достатнім для однієї особи.

Відповідач та її представник ОСОБА_6 підтримали доводи апеляційної скарги.

Позивач просив залишити скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 13.10.2003 року.

Від шлюбу народилася дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_3 виданого 25 березня 2004 року Соледарської міськради Донецької області (а. с. 6).

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17 лютого 2006 року, з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 уродженця м. Соледар Донецької області, на користь ОСОБА_3, стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, з 25.01.2006 року до досягнення дитиною повноліття (а. с. 47).

Відповідно до копії виконавчого листа №2-1470/2006 р., виданого на підставі рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17.02.2006 року, з ОСОБА_2., ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Соледар Донецької області, стягнуто на користь ОСОБА_3, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття з 25.01.2006 року (а. с. 10).

Шлюб між сторонами було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №11 від 14.03.2007 р. (а. с. 8).

З 05.03.2010 року сторони перебували у повторному шлюбі, від якого народилася дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого 14 лютого 2014 року Виконавчим комітетом Соледарської міськради м. Артемівськ Донецької області (а. с. 7).

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23.05.2017 року, шлюб зареєстрований 05 березня 2010 Соледарською міською радою Донецької області, про що складено актовий запис про укладення шлюбу за № 06 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 - розірвано (а. с. 4).

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18.08.2017 року, стягнуто з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 23 травня 2017 року і щомісяця до досягнення ним повноліття (а. с. 48).

Згідно з довідкою про доходи №55 від 28.08.2017 року виданої СП «Донецький Головний матеріально-технічний склад» регіональної філії «Донецька залізниця «Публічного Акціонерного Товариства «Українська залізниця» м. Артемівськ, ОСОБА_2 має загальну суму доходу з лютого 2017 року по липень 2017 року - 44 376,77 грн. Сума без урахування аліментів становить - 35 445,94 грн. (а. с. 15).

Згідно із звітом про здійснення відрахування та виплати № 68 від 04.10.17 року виданої СП «Донецький Головний матеріально-технічний склад» регіональної філії «Донецька залізниця», у період з січня 2017 року по вересень 2017 року ОСОБА_2 нарахована заробітна плата в сумі - 68 083,01 грн., сума утримуваних податків та інших обов'язкових платежів складає - 13 292,77 грн., утримувана сума аліментів складає - 15 059,19 грн. (а. с. 39).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції вважав за можливе зменшити розмір стягуваних з позивача аліментів на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 з 1/4 частки на 1/6 частку з усіх видів доходу позивача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що змінилося матеріальний стан платника аліментів.

Зазначений висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Виходячи із системного аналізу положень ст. 192 СК України, зробленого у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 143цс13, зазначена стаття вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, появлення у складі сім'ї платника аліментів осіб, відносно яких він має обов'язок з їх утримання (інші неповнолітні діти) може бути враховано за вимогою платника аліментів як обставина, що спричинила погіршення його матеріального стану.

В ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого майна та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Матеріалами справи підтверджено, що після стягнення з позивача на корись відповідача аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 його сімейний стан змінився, у нього з відповідачем народився син ОСОБА_5, на якого рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 серпня 2017 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 23 травня 2017 року і щомісяця до досягнення ним повноліття.

Тому суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов та зменшив розмір аліментів, стягнених з позивача на утримання доньки ОСОБА_4 з 1/4 до 1/6 частки його заробітку (доходу).

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не підтверджено, що у нього суттєво змінилося матеріальний стан в бік погіршення, тому слід було відмовити в задоволенні позову, безпідставні.

Законом передбачено можливість зменшення розміру аліментів, визначених, зокрема, за рішенням суду, у разі зміни матеріального або сімейного стану, позивач посилався на зміну його сімейного стану, а саме, народження що однієї дитини, що підтверджено матеріалами справи.

Безпідставні також доводи скарги про те, що під час ухвалення рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18.08.2017 року про стягнення з позивача аліментів на сина - ОСОБА_5 у розмірі 1/6 частки доходів позивач не заперечував проти таких вимог та погоджувався на стягнення аліментів саме в такому розмірі, хоча усвідомлював загальний розмір стягуваних з нього аліментів в цілому та свій матеріальний стан, оскільки вони не ґрунтуються на законі, яким не встановлено обмежень у часі такого звернення.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо сум, які залишаються у позивача після відрахування з заробітної плати аліментів, не виплавають на правильність рішення суду.

Враховуючи зазначене, рішення суду першої інстанції відповідає встановленим у справі фактичним обставинам, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги не має, доводи апеляційної скарги необґрунтовані і не спростовують висновків суду.

Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга відповідача ОСОБА_3 підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - залишенню без змін.

Керуючись статтями 368, 374, 375, 382-384 ЦПК України, Апеляційний суд Донецької області, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: В.Б. Азевич

Судді: Н.С. Краснощокова

В.М. Новосядла

Повний текст постанови складений 28.02.2018 року

Суддя _____________ В.Б.Азевич