Справа № 522/2129/18
Провадження № 2/522/5206/18
УХВАЛА

09 лютого 2018 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Чернявська Л.М., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів відносно витребування інформації приватних банківських відношень та стягнення заподіяної майнової шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 06 лютого 2018 року надійшов позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів відносно витребування інформації приватних банківських відношень та стягнення заподіяної майнової шкоди

Підставою звернення позивача саме до Приморського районного суду м. Одеси названо порушення його прав як споживача послуг банку та відповідне місце проживання на території Приморського району м. Одеси (м. Одеса, вул. Кінна, 13).

Відповідно до ч.2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Суд знаходить, що місцезнаходження відповідача по справі Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» є м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50.

Відповідно до ч.5 ст. 28 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

З наданих суду копій документів вбачається лише, що відповідно до довідки від 01.02.2018 року № НОМЕР_1 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактичне місце проживання/перебування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 м. Одеса, вул. Кінна, 13.

Таким чином, суд вважає, що позивач надав суду докази на підтвердження свого звернення до Приморського районного суду м. Одеси за правилами підсудності в порядку ч.5 ст. 28 ЦПК України.

Однак, суд знаходить, що предметом позову ОСОБА_1 є зобов?язання відповідача надати позивачеві повну засвідчену документальну інформацію, як клієнту банка, а саме пояснення відносно заборгованості по тих договорах, які уже існують між сторонами та копії укладених між сторонами договорів за період з 2011 по 2013 роки.

При цьому, відповідно до положень ч.ч. 1-4 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», яка регулює отримання споживачем фінансових послуг від банку, споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

У разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.

За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Системний аналіз даної норми дозволяє зробити суду висновок, що передбачені законом права особи у разі порушення її прав, як споживача банківських послуг, зводяться до можливості вимагати розірвання договору чи вимагати усунення недоліків у наданих послугах, зменшення ціни послуг та вимагати відшкодування збитків.

Фактичні права споживача щодо отримання інформації містяться в ст.15 Закону України «Про захист прав споживача», де в ч.1 цієї статті зазначено, що споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформаціяповинна бути наданаспоживачеві до придбання ним товару чизамовленняроботи (послуги).

Тобто, під інформацією, яка повинна бути надана споживачеві дана норма розуміє інформацію, яка необхідна споживачеві для вибору тієї чи іншої послуги перед її отриманням.

Після отримання такої інформації, споживач вже має права, передбачені ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Однак, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги не підпадають під сферу дії ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а тому не можуть вважатися такими, що заявлені в порядку, передбаченому законодавством про захист прав споживачів і на них не можуть розповсюджуватися положення, які передбачені ч.5 ст. 28 ЦПК України так в даному випадку застосуванню підлягає ч. 2 ст. 27 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Суддя знаходить, що оскільки підстави для застосування положень ст.ст. 28, 30 та ч.2 ст. 31 ЦПК України наразі відсутні, місце знаходження відповідача відноситься до територіальної юрисдикції (підсудності) Жовтневого районного суду м. Дніпра, а тому справа має бути передана до цього суду.

На підставі викладеного і керуючись ч.1 ст. 27, ст. 31, ч.ч. 6, 9 ст. 187 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів відносно витребування інформації приватних банківських відношень та стягнення заподіяної майнової шкоди надіслати за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Дніпра.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд міста Одеси протягом п'ятнадцяти днів з дня складення ухвали, порядку передбаченому ст.ст. 354-356 ЦПК України.

Суддя

09.02.2018