У Х В А Л А

09 лютого 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого Бондаренко О. В.

при секретарі Огер О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 клопотання відповідача, про прийняття зустрічного позову для розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розподіл майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

08.12.2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просила: розділити майно, яке придбане під час шлюбу з ОСОБА_2, а саме: квартиру АДРЕСА_1 ( ОСОБА_3) в місті Біла Церква Київської області та 1/2 частину нежитлового приміщення № 2 в будинку № 37 по вул. Івана Кожедуба ( ОСОБА_3) в місті Біла Церква Київської області; визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ( ОСОБА_3) в місті Біла Церква Київської області та на 1/4 частину нежитлового приміщення № 2 в житловому будинку № 37 по вулиці Івана Кожедуба ( ОСОБА_3) в місті Біла Церква Київської області; залишити на праві власності відповідача 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ( ОСОБА_3) в місті Біла Церква Київської області та 1/4 частину нежитлового приміщення № 2 в житловому будинку № 37 по вулиці Івана Кожедуба ( ОСОБА_3) в місті Біла Церква Київської області; стягнути з відповідача на її користь судові витрати у справі.

Ухвалою судді від 11.01.2018 року було відкрито провадження у справі на підставі позовної заяви, яка відповідала вимогам ст. 119-120 ЦПК України (в редакції Кодексу, який діяв на час подання позову) та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 187 ЦПК України та п.11 ч. 1 Розділу ХІІІ Прикінцевих положень ( в редакції Закону № 2147- VІІІ від 03.10.2017 року) на 09.02.2018 року о 10:00 год.

01.02.2018 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1, про поділ спільного майна подружжя, в якій просив: прийняти зустрічний позов до розгляду з первісним позовом у справі №357/14913/17; визнати за ним ОСОБА_2 на підставі особистої приватної власності: квартиру АДРЕСА_1 ( ОСОБА_3) в місті Біла Церква Київської області та 1/2 частину нежитлового приміщення № 2 в будинку № 37 по вул. Івана Кожедуба ( ОСОБА_3) в місті Біла Церква Київської області; стягнути з ОСОБА_1 на його користь судові витрати, документальне підтвердження яких ним буде надано не пізніше пяти днів після ухвалення рішення суду.

В судовому засіданні представник відповідача, адвокат ОСОБА_4, підтримав клопотання відповідача про прийняття до розгляду з первісним позовом зустрічної позовної заяви.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні покладається на розсуд суду при вирішенні даного питання.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши думку учасників справи, оглянувши матеріали справи встановив наступні обставини.

Відповідно до ст. 193 ЦПК України, відповідач має право предявити зустрічний позов у строк для подання відзиву, а саме: протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі з позовною заявою та з додатками до неї.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалу про відкриття провадження у справі відповідач отримав 17.01.2018 року, а зустрічний позов поданий до суду 01.02.2018 року , тому в межах строку встановленого судом.

Відповідно до ч.2 ст. 193 ЦПК України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємоповязані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил предявлення позову, повинна відповідати вимогам ст.ст 175 і 177 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява має містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 176 ЦПК України, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України, до позовної зави додаються документи , що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів зустрічного позову, відповідачем заявлені вимоги щодо визнання за ним права особистої власності на майно, ціна позову зазначена в розмірі 185 000, 00 грн., від якої і сплачено судовий збір в розмірі 1850,00 грн., в судовому засіданні представник відповідача зазначив про те, дана ціна позову вказана помилково, відповідач оцінки майна на час подання зустрічного позову не здійснював, а визнав вартість майна зазначену позивачем, тому ціна позову має становити 135 000,00 грн.

Однак, як вбачається із зустрічного позову, відповідач просить визнати за ним право не на частину майна подружжя, а визнати за ним право особистої власності на майно, отже ціна позову має відповідати вартості майна, про яке заявляються вимоги, вартість якого становить 270 000,00 грн., згідно довідки про орієнтовну ринкову вартість обєкту нерухомості від 10.11.2017 року, який представник відповідач визнав.

Таким чином, сума судового збору за подання до суду зустрічної позовної заяви має становити 2700,00 грн., з урахуванням п.п.1.2 ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», згідно із яким: сума судового збору за подання позову який містить вимоги майнового характеру складає - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704,80 грн. та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб ( 8810, 00 грн.), а відповідачем сплачено 1850,00 грн.

Відповідно до ч.5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

З матеріалів зустрічного позову вбачається, що до нього не додані всі докази, а саме: відповіді на запити адвоката, на підставі яких підтверджують обставини справи в обґрунтування вимог відповідача.

Отже, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про надання відповідачу строку для усунення недоліків зустрічної позовної заяви, а саме: зазначити ціну позову відповідно до вартості майна, доплатити судовий збір та додати докази, що підтверджують обставини , на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Керуючись ст. ст. 175,176,177, 185, 193, 194 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про поділ спільного майна подружжя, залишити без руху.

Надати відповідачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо відповідач не усуне недоліки зустрічної позовної заяви у зазначений вище строк, заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя ОСОБА_5