Справа №478/1679/17 пров. №2/478/85/2018
З а о ч н е р і ш е н н я
І м е н е м У к р а ї н и
05 березня 2018 року. смт. Казанка
Казанківський районний суд Миколаївської області, в складі:
головуючого судді Томашевського О.О.,
секретаря судового засідання Фалій В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу № 478/1679/17 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості та збитків відповідно до кредитного договору,
ТОВ «Порше Мобіліті» (далі по тексту - позивач) звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач), де просило стягнути заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом за Кредитним договором № 50006829 від 22.11.2012 року в розмірі 70 949,44 грн., 3% річних у розмірі 15 703,56 грн. та інфляційні витрати у розмірі 62 761,53 грн., що складає загальну суму заборгованості в розмірі 149 414,53 грн.
Крім того, позивач просив стягнути з відповідача судові витрати, які складаються із суми сплаченого судового збору в розмірі 2241,22 грн. та витрат з отриманої правової допомоги, які надані позивачу ТОВ «Юридична фірма «Вернер» в розмірі 6000,00 грн.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тими обставинами, що між ним та відповідачем 22 листопада 2012 року був укладений кредитний договір №50006829, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 112 362 грн. 65 коп., що еквівалентно на дату укладання договору 13 761,50 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою 9,90%, з цільовим призначенням кредиту на придбання автомобіля марки VW, моделі «Polo Sedan», з об'ємом двигуна 1598 куб. см., 2012 року випуску.
В свою чергу відповідач, зобов'язався прийняти кредитні кошти, належним чином використовувати та повернути кредит у повному обсязі шляхом здійснення щомісячних платежів відповідно до умов кредитного договору та Графіку погашення кредиту, який є не від'ємною частиною цього договору.
У звязку з невиконанням умов вказаного договору, рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 04.06.2015 року у справі № 478/312/15-ц з відповідача було стягнуто заборгованість за Кредитним договором №50006829 від 22.11.2012 року в розмірі 265 945,14 грн., яка утворилась станом на 18.02.2015 року та складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 235 400 грн. 62 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 6 214 грн. 58 коп., штраф за порушення зобов'язань у розмірі 22 472 грн. 53 коп., 3% річних у розмірі 1 857 грн. 41 коп.
Враховуючи ту обставину, що за період з 19.02.2015 року по дату складання позовної заяви, а саме: 09.10.2017 року питання щодо стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами судом не розглядалось та не вирішувалось, позивач просив суд задовольнити позовні вимоги, стягнувши з відповідача проценти за користування кредитом за Кредитним договором № 50006829 від 22.11.2012 року, 3% річних та інфляційні витрати, розраховані із суми заборгованості, яка на час складання позовної заяви становила еквівалент 9 053,87 доларів США.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду цивільної справи був повідомлений завчасно та належним чином шляхом здійснення виклику через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки представник позивача та відповідач не зявилися до зали судового засідання.
Відповідно до п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що відповідач не надав до суду відзив, не повідомив суд про причини неявки в судове засідання, та те, що представник позивача надав згоду на проведення судового засідання у відсутність відповідача, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до такого висновку.
Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 04.06.2015 року у справі № 478/312/15-ц встановлено, що між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 22.11.2012 року був укладений Кредитний договір №50006829, згідно якого ТОВ «Порше Мобіліті» зобов'язалось надати позичальнику кредит в сумі 112 362 грн. 65 коп., що еквівалентно на дату укладання договору 13 761,50 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою 9,90%, на придбання автомобіля марки VW, модель Polo Sedan, об'ємом двигуна 1598 куб. см., 2012 року випуску, а позичальник зобов'язався прийняти кредитні кошти, належним чином використовувати та повернути кредит у повному обсязі шляхом здійснення щомісячних платежів відповідно до умов кредитного договору та Графіку погашення кредиту, який є не від'ємною частиною цього договору.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №50006829, 22.11.2012 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 було укладено договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 3563, за яким в заставу передано автомобіль марки VW, модель Polo Sedan, об'єм двигуна 1598 куб. см., 2012 року випуску.

Відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобов'язання із повернення кредиту та відсотків, тому 27.11.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет застави для задоволення вимог заставодержателя в розмірі 127 979 грн. 37 коп., в тому числі несплачені чергові платежі (прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу) 7 128 грн. 81 коп., штрафні санкції за вимоги щодо сплати в розмірі 1 034 грн. 09 коп., витрати понесені з метою повернення простроченої заборгованості в розмірі 345 грн. 60 коп., штраф за порушення терміну повернення кредиту в розмірі 20% від суми кредиту 22 422 грн. 99 коп., сума кредиту 97 047 грн. 88 коп., витрати, пов`язані з вчиненням виконавчого напису - 2 000 грн.

Даний виконавчий напис був пред`явлений до примусового виконання та 15.08.2014 року предмет застави був реалізований шляхом проведення електронних торгів за суму 137 025 грн.

Постановою відділу ДВС Бучанського міськрайонного управління юстиції від 29.10.2014 року, за результатами виконавчого провадження та реалізації предмета застави, з урахуванням витрат на вчинення виконавчих дій та сплати виконавчого збору, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором стягнуто 118 204 грн. 59 коп. та повернуто виконавчий документ, у звязку з недостатністю коштів для повного погашення заборгованості за кредитним договором.

Встановлені вищевказаним судовим рішенням обставини справи, згідно вимог ч.4 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Як вбачається з матеріалів даної цивільної справи, уклавши Кредитний договір № 50006829 від 22.11.2012 року позивач та відповідач, які є сторонами вказаного договору, встановили еквівалент суми кредиту в іноземній валюті (основні умови кредиту кредитного договору та розділ 1 Загальних умов кредитування).

Відповідно до п.1.3.1. Загальних умов кредитного договору, розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником у повернення кредиту, визначено в гривні на день укладання кредитного договору у графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною договору. В подальшому позичальник сплачує платежі у повернення кредиту відповідно до виставлених компанією рахунків в гривні. При цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення, чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку, зазначеного в Кредитному договорі.

Згідно умов Кредитного договору курс для обчислення обмінного курсу визначається КІБ «Креді Агриколь».

Станом на 09.10.2017 року, тобто на день складання позовної заяви обмінний курс ПАТ «Креді Агриколь» складає 26,74 грн. за один долар США.

Враховуючи розмір заборгованості відповідача, який складає 9 053,87 доларів США, - на момент подання позовної заяви до суду сума кредиту, яка підлягає поверненню відповідачем складає 242 154,81 грн.

В силу ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

За правилами ч.1 ст.1049 та ст.1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві кредит у строк та порядок, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обовязку виконання зобовязання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеної в постанові від 23.09.2015 року у справі № 6-1206цс15, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Таким чином, на думку суду, позивач не позбавлений права на відшкодування відсотків за користування кредитними коштами відповідачем.

В той же час, розраховуючи позовні вимоги про стягнення процентів за користування кредитними коштами, позивач проводить коригування суми процентів у звязку із зміною обмінного курсу іноземної валюти за формулою: 242 154,81 235 400,62 = 6 754,19 грн.

На думку суду проведене коригування суми процентів є безпідставним та необґрунтованим, оскільки чинним законодавством не передбачено стягнення курсової різниці зі сторони договору у разі збільшення або зменшення курсу іноземної валюти по відношенню до національної валюти - гривні.

Крім того, суд не погоджується із розрахованим позивачем розміром процентів за користування кредитними коштами, оскільки кількість днів прострочення сплати суми кредиту відповідачем за період з 19.02.2015 року по 09.10.2017 рік включно складає 874 дні.

Таким чином, розмір процентів за користування кредитними коштами повинен бути розрахований наступним чином: 242 154,81 грн.*9,90%*874/360, де 242 154,81 грн. - залишок неповернутої суми кредиту, 9,9% - процентна ставка, а 874 - дні прострочення сплати кредиту, дорівнює 58 201,90 грн.

Враховуючи наведене, в цій частині, суд вважає правильним задовольнити заявлені у справі вимоги у вказаному розмірі, а саме 58 201,90 грн.

Щодо відповідальності відповідача за не виконання грошових зобовязань, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ст.1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає.

Норми ч.2 ст.625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобовязання, визначеного у гривнях.

Аналогічна правова позиція визначена в постанові Верховного Суду України від 27.01.2016 року у справі № 6-771цс15.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування інфляційних втрат, оскільки в даному випадку, зобов'язання відповідача виражаються в іноземній валюті, що підтверджується Кредитним договором, Загальними умовами кредитування та Графіком погашення кредиту.

Щодо розміру 3% річних, що підлягають сплаті відповідачем за невиконання грошових зобовязань, - суд також не може погодитись повною мірою із розрахунком позивача.

Так, визначений період нарахування 3% річних позивачем складає період з 13.08.2015 року по 09.10.2017 рік включно, що дорівнює 788 дням прострочення.

Таким чином, з урахуванням зменшення днів прострочення, розмір 3% річних складає 15 683,67 грн., (із розрахунку: 242 154,81 грн.*3%/365*788, де: 242 154,81 грн. сума заборгованості, 365 кількість днів у році, а 788 кількість днів прострочення сплати).

Враховуючи наведене, суд вважає правильним задовольнити заявлені у справі вимоги частково у обсязі та з підстав, що зазначені вище.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з положень ст.137 ЦПК України, якою відшкодування таких витрат пов'язується з її наданням професійним адвокатом.

Як вбачається з наданих позивачем доказів понесених судових витрат, ним було укладено договір про надання юридичних послуг з ТОВ «Юридична фірма «Вернер» №24/2010 від 15.10.2010 року та сплачено на виконання умов цього договору 6 000 грн.

Проте, документи, надані позивачем (його представником) не містять доказів того, що отримані юридичні послуги позивачем надавались особами, участь яких у справі зумовлює можливість відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

У відповідності до вимог ч.10 ст.141 ЦПК України, суд покладає судові витрати на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Згідно з платіжним дорученням № 2648 від 12.10.2017 року, позивачем сплачено суму судового збору в розмірі 2241,22 грн.

Частина задоволених позовних вимог складає 49,45% від заявлених вимог позивача, у звязку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1108 грн. 28 коп.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.3, 10, 11, 76, 81, 89, 141, 209, 229, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості та збитків відповідно до кредитного договору - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (02152, м. Київ, пр-т Павла Тичини, 1В, офіс «В», ), заборгованість у сумі 73885 грн. 57 коп. (сімдесят три тисячи вісімсот вісімдесят п'ять грн. 57 коп.), з яких: 58201 грн. 90 коп. основна суму боргу зі сплати процентів за користування кредитом за Кредитним договором № 50006829 від 22.11.2012 року; 15683 грн. 67 коп. 3% річних, що підлягають сплаті за невиконання грошових зобовязань.

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (02152, м. Київ, пр-т Павла Тичини, 1В, офіс «В», ) до ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) про стягненняінфляційних витрат в розмірі 62 761,53 грн. та судових витрат в розмірі 6000,00 грн. - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2)на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (02152, м. Київ, пр-т Павла Тичини, 1В, офіс «В», )судовий збір в розмірі 1108 грн. 28 коп. (одна тисяча сто вісім грн. 28 коп.) грн. 28 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду виготовлено та підписано суддею: 05 березня 2018 року

Суддя Казанківського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_2