Ухвала

Справа № 712/1384/18

Номер провадження 2/712/871/18

12 лютого 2018 року

Суддя Соснівського районного суду м.Черкаси м. Черкаси ОСОБА_1

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах позивача ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача ОСОБА_3 (АДРЕСА_2), посилаючись на те, що 20.07.2012р. сторони уклали договір позики, відповідно до якого відповідач отримав в позику грошові кошти в розмірі 100000 дол. США та зобов"язався повернути вказану суму коштів у строк до 01.08.2015р., що підтверджується його розпискою від 20.07.2012р. Відповідач кошти не повернув, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Просить відстрочити сплату судового збору в розмірі 8810 грн. до ухвалення судового рішення, стягнути заборгованість за договором позики від 20.07.2012р. в сумі 100000 дол. США та судовий збір в розмірі 8810 грн.

Вирішуючи клопотання про відстрочення сплати судового збору в розмірі 8810 грн., слід врахувати наступні положення законодавства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно положень пункту 1 ст. 6 Конвенції Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «FC Mretebi проти Грузії», заява №38736/04 звернув увагу на необхідність забезпечення належного балансу між, з одного боку, інтересами держави у забезпеченні розумного суду та, з іншого боку, інтересами заявника у відстоюванні своїх вимог через суд.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 29 своєї Постанови від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до ст. 8 Закону № 3674-VI та ст. 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Клопотання про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано жодного доказу щодо власного майнового стану на обгрунтування доводів клопотання. Враховуючи вищевикладене, клопотання є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Позовна заява не відповідає в повній мірі вимогам, викладеним у статтях 175 і 177ЦПК України, зокрема, позивачем не сплачено судовий збір в сумі 8810 грн. та не вказано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи, до яких також відносяться судові витрати на правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч.3 ст.185 ЦПК України).

За таких обставин позовну заяву необхідно залишити без руху та надати позивачу час, достатній для усунення вищезазначених недоліків шляхом оформлення позовної заяви з дотриманням вимог, викладених у статтях 175 і 177ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ст.136, 175, ст.177, ст.185, ст.189, 274 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення відмовити.

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики- надавши позивачеві строк для усунення недоліків в 10 (десять) днів з дня отримання копії ухвали, в інакшому випадку позов вважати неподаним та повернути позивачеві.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається http://sn.ck.court.gov.ua/sud2316/ .

Суддя: О.М.Марцішевська