Провадження № 2/522/5140/18
Справа № 522/1765/18
УХВАЛА

про забезпечення позову

12 лютого 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі судді Бондар В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-курорт-2» про стягнення коштів на підставі договорів позики та поруки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі представника ОСОБА_2 31.01.2018 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-курорт-2» про стягнення коштів на підставі договорів позики та поруки, в якій позивач просить суд:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-КУРОРТ-2» (65062, м. Одеса, вул. Каманіна, 2/1. Код ) на користь ОСОБА_1, (25.06.1958 р.н, ідентифікаційний номер картки платника податків НОМЕР_1) суму у загальному розмірі 9 308 018, 75 грн. (девять мільйонів триста вісім тисяч вісімнадцять грн.. 75 коп.), що складається з:

-5 000 000, 00 грн. заборгованість за договором позики від 16.03.2015 року;

-245 518, 75 грн. 3% річних за період 06.06.2016 24.01.2018 року;

-2 990 000 грн. пеня за період 06.06.2016 24.01.2018 року;

-1 072 500, 00 грн. інфляційні збитки за період 06.06.2016 24.01.2018 року.

08.02.2018 року позивач надав до суду клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом:

- накладення арешту на обєкт нежитлову будівлю клубу-їдальні за адресою

м. Одеса, вул. Каманіна, будинок 2/1, загальною площею 3 399, 3 кв.м.

- заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-КУРОРТ-2» (65062, м. Одеса, вул. Каманіна, 2/1. Код ) вчиняти дії, направлені на відчуження, дарування, на зміну власника будь-яким іншим чином, на передання в заставу (іпотеку), на поділ та реконструкцію нежитлової будівлі клубу-їдальні за адресою

м. Одеса, вул. Каманіна, будинок 2/1, загальною площею 3 399, 3 кв.м.;

- заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно будь-яких органів, а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів вчиняти будь-які реєстраційні дії та вносити записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно нежитлової будівлі клубу-їдальні за адресою

м. Одеса, вул. Каманіна, будинок 2/1, загальною площею 3 399, 3 кв.м.

В обґрунтування заяви представник позивача посилається на те, що заявлені до вжиття заходи забезпечення позову повязані з предметом спору в цій справі та заявленими позивачем вимогами. Також представник позивача зазначила, що у випадку відчужених будь-яким чином теперішнім власником, ТОВ «ІНВЕСТ-КУРОРТ-2», вказаного обєкту нерухомості, зробить неможливим виконання рішення по суті, якщо воно буде постановлено на користь позивача. У звязку з чим, представник позивача у заяві про забезпечення позову вважає доцільним вжиття заявлених заходів забезпечення позову та наполягає на їх вжитті.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступні обставини:

Подана представником позивача заява про застосування заходів забезпечення позову відповідає приписам та вимогам встановленим ст. 151 ЦПК України, та таким чином вона підлягає невідкладному розгляду.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози не виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Під час розгляду заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, саме пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об'єктом прав, що став предметом спору.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову та наявності спору, позивач зазначив про те, що 16.03.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, відповідно до умов якого передано у власність ОСОБА_3 на умовах повернення та забезпечення грошові кошти у розмірі 5 000 000 (пять мільйонів) гривень.

Відповідно до п. 2.2. Договору позики строк повернення суми позики встановлений сторонами не пізніше 05.06.2016 року включно.

З метою забезпечення повернення суми позики між ОСОБА_4 та ТОВ «ІНВЕСТ-КУРОРТ-2», в особі директора ОСОБА_3 укладено договір поруки, відповідно до умов якого Товариство зобовязалось відповідати за виконання ОСОБА_3 своїх зобовязань за договором позики перед ОСОБА_1, включаючи повернення основної суми боргу, пені, 3% річних та інфляційних витрат.

Станом на день звернення з позовом (31.01.2018 р.) сума боргу ОСОБА_1 не повернута.

Відповідно до п. 3.3. Договору поруки у разі неповернення суми позики Поручитель та Позичальник відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, при цьому Кредитор має право вимагати від Поручителя виконання як основного зобовязання, зобовязання з відшкодування шкоди, зобовязання зі сплати неустойки, зобовязання зі сплати процентів за прострочення виконання основного зобовязання та інфляційних збитків.

Таким чином, відповідно до вищенаведеного ОСОБА_3 та ТОВ «ІНВЕСТ-КУРОРТ-2» відповідають перед позивачем як солідарні боржники за повернення позики, отриманої за Договором позики, а також за сплату боржником 3 % річних, пені та інфляційних збитків. При цьому позивач зазначив про своє право на подання позову як до основного боржника так і до поручителя ТОВ «ІНВЕСТ-КУРОРТ-2».

На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх порушених майнових прав, та просить суд вжити заявлені ним заходи забезпечення позову.

Крім того, в обґрунтування саме необхідності вжиття заходів забезпечення позову позивач зазначив, що оскільки позовні вимоги до відповідачів містять "матеріальну складову", подальше відчуження зазначеного в заяві обєкта нерухомого майна третім особам зробить неможливим виконання рішення по суті, якщо воно буде постановлено на його позивача користь, оскільки, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 24.01.2018 року № 111538086, з якої вбачається, що у власності відповідача - ТОВ «ІНВЕСТ-КУРОРТ-2» знаходиться лише один обєкт нерухомості: нежитлова будівля клубу-їдальні за адресою м. Одеса, вул. Каманіна, будинок 2/1. Із довідки вбачається, що вартість обєкту нерухомості складає 1 000 000 грн. (один мільйон грн.), що є значно меншим, ніж сума коштів, яку позивач просить стягнути 9 308 018, 75 грн. Також позивачем зазначено, що формально відповідач не має перешкод відчужити зазначене майно, оскільки на цей час немає зареєстрованої заборони на здійснення таких угод, що реально може порушити його права у випадку постановлення судом рішення на його користь.

Виходячи із повязаності заходів забезпечення позову з його предметом, а саме те, що предметом позову є вимога про стягнення грошових коштів, враховуючи, що вартість належного Поручителю нерухомого майна є меншою, ніж ціна позову, та з огляду на відсутність інформації щодо наявності у Поручителя іншого нерухомого майна чи грошових коштів на рахунках, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, з урахуванням того, що в матеріалах справи наявні докази того що нерухоме майно належить на праві власності ТОВ «ІНВЕСТ-КУРОРТ-2», а також оскільки в суду є всі підстави вважати, що невжиття цих заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, суд вважає за можливим забезпечити позов шляхом накладення арешту.

Докази суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових Інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Суд звертає увагу відповідача, що забезпечення позову шляхом накладення арешту не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправя сторін, не порушує речове право володіння особи спірним майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

При розгляді заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно дост.124 Конституції України судові рішення є обов'язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до ч.ч. 1, 3-7ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, співрозмірності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд дійшов висновку, що між сторонами виник спір стосовно стягнення грошових коштів; тому вказані вимоги про забезпечення позову є співрозмірними позовним вимогам, оскільки вартість обєкту нерухомості на який позивач просить накласти арешт є значно меншою, ніж сума коштів, яку позивач просить стягнути, а невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача, для відновлення прав позивачу необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а відтак й порушить права позивача на судовий захист, а забезпечення позову навпаки виступають запорукою виконання можливого рішення суду, у звязку з чим, суд вважає, що заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову є частково обґрунтованою та підлягає задоволенню в частині заявлених позивачем до вжиття заходах забезпечення позову шляхом накладення арешту на обєкт нежитлову будівлю клубу-їдальні за адресою м. Одеса, вул. Каманіна, будинок 2/1, загальною площею 3 399, 3 кв.м.

Щодо заявлених представником позивача вимог про забезпечення позову шляхом:

- заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-КУРОРТ-2» (65062, м. Одеса, вул. Каманіна, 2/1. Код ) вчиняти дії, направлені на відчуження, дарування, на зміну власника будь-яким іншим чином, на передання в заставу (іпотеку), на поділ та реконструкцію нежитлової будівлі клубу-їдальні за адресою

м. Одеса, вул. Каманіна, будинок 2/1, загальною площею 3 399, 3 кв.м.;

- заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно будь-яких органів, а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів вчиняти будь-які реєстраційні дії та вносити записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно нежитлової будівлі клубу-їдальні за адресою

м. Одеса, вул. Каманіна, будинок 2/1, загальною площею 3 399, 3 кв.м.

Суд, з урахуванням вищевикладених обставин та на підставі встановлених судом підстав для забезпечення позову, вважає в цій частині вимоги представника позивача не обґрунтованими, та вважає, що є підстави відмовити в їх задоволенні, оскільки встановлення заборони на проведення будь-яких реєстраційних дій щодо вказаних обєктів може порушити право юридичних осіб на здійснення господарської діяльності.

Відповідно до вимог статті 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення.

Особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

Якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Враховуючи, що у своїй заяві про забезпечення позову позивач на виконання п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України вніс пропозицію щодо зустрічного забезпечення у розмірі 1 000 000, 00 грн. (один мільйон гривень 00 коп.), тобто у розмірі, що відповідає балансовій вартості майна, яке просить арештувати позивач, суд вважає за доцільне прийняти пропозицію позивача та встановити розмір зустрічного забезпечення у сумі 1 000 000, 00 (один мільйон) гривень та зобов`язати сплатити вказану суму на депозитний рахунок суду у строк, передбачений пунктом 8 зазначеної статті.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

При викладених обставинах та керуючись ст. ст. 149-154, 157, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову по цивільній справі № 522/1765/18 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-курорт-2» про стягнення коштів на підставі договорів позики та поруки, а саме:

-накласти арешт на обєкт нежитлову будівлю клубу-їдальні за адресою м. Одеса, вул. Каманіна, будинок 2/1, загальною площею 3 399, 3 кв.м., реєстраційний номер майна - 17173271

В іншій частині заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвалу для виконання направити до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, органів Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Відомості відповідно до ч. 1ст. 157 ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження»:

Стягувач: ОСОБА_1, що мешкає за адресою 65016, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Боржник: Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-КУРОРТ-2», Код , місце реєстрації: 65062, м. Одеса, Приморський район,

вул. Каманіна, 2/1.

Застосувати зустрічне забезпечення позову.

Визначити позивачеві розмір зустрічного забезпечення у сумі 1 000 000, 00 грн. (один мільйон гривень 00 коп.) та зобов`язати позивача сплатити вказану суму на депозитний рахунок суду (Отримувач: ТУ ДСА України в Одеській області, код отримувача (ЄДРПОУ): 26302945, Банк отримувача: Державна казначейська служба України, МФО: 820172, № рахунку: 5435) у строк, що не перевищує десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову та зобов`язати позивача у вказаний строк надати до суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її проголошення (підписання) суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала в частині зустрічного забезпечення позову може бути оскаржена разом з ухвалою про забезпечення позову або окремо.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Згідно з ст. 354 та відповідно до п. 8 та п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси до апеляційного суду Одеської області.

Суддя Бондар В.Я.

12.02.2018