Справа № 161/101/17 Провадження № 2-др/773/4/18 Головуючий у 1 інстанції: Ковтуненко В.В.
Категорія: 81 Доповідач: Шевчук Л. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06 лютого 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Грушицького А.І., Киці С.І.,

секретар с/з - Вергун Т.С.,

з участю:

державного виконавця - Постоловського Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку заяву головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Постоловського Романа Олеговича про ухвалення додаткового рішення у справі за скаргою ОСОБА_4 на постанову головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Постоловського Романа Олеговича про арешт майна боржника,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Апеляційного суду Волинської області від 26 грудня 2017 року в даній справі ухвалено скасувати ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 липня 2017 року в частині задоволення скарги ОСОБА_4 на постанову державного виконавця та в частині розподілу судових витрат з ухваленням в цій частині нового судового рішення.

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Постоловського Р.О. про арешт майна боржника відмовлено.

17 січня 2018 року на адресу Апеляційного суду Волинської області надійшла заява державного виконавця про ухвалення додаткового судового рішення.

Заява мотивована тим, що апеляційним судом при постановленні нового судового рішення не вирішено питання про судові витрати.

В судовому засіданні державний виконавець заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав і просив апеляційний суд постановити додаткове рішення про судові витрати.

Колегія суддів приходить висновку, що заява державного виконавця про ухвалення додаткового судового рішення не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

В своїй заяві про ухвалення додаткового рішення державний виконавець зазначає, що апеляційним судом при постановленні нового судового рішення не вирішено питання про судові витрати.

Разом з тим, як убачається із постанови Апеляційного суду Волинської області від 26 грудня 2017 року в даній справі, ухвала суду першої інстанції була скасована як в частині задоволення скарги ОСОБА_4 на постанову державного виконавця, так і в частині розподілу судових витрат, а саме: в частині стягнення з Другого відділу ДВС м. Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області в дохід держави судового збору в розмірі 640 грн., а тому підстав для повторного вирішення питання про стягнення судового збору в розмірі 640 грн. немає.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає, що немає також підстав для постановлення додаткового судового рішення про стягнення із заявника ОСОБА_4 в користь держаної виконавчої служби сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Ураховуючи, що провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід'ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір, ні ЦПК України ні Законом України «Про судовий збір» не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то за подання скарги судовий збір не сплачується. Тобто сторона виконавчого провадження, яка подала скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця, звільняється від сплати судового збору.

Разом з тим відповідно до вимог статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду юридичною особою або фізичною особою - підприємцем справляється судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в зв'язку з чим не підлягає до стягнення із боржника в користь державної виконавчої служби сплачений останньою судовий збір за подання апеляційної скарги.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що підстав для ухвалення додаткового рішення немає, а тому заяву державного виконавця про ухвалення додаткового судового рішення слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 270, 368 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Постоловського Романа Олеговича про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді