Справа № 175/73/18
Провадження № 2/175/30/18
РІШЕННЯ

Іменем України

15 лютого 2018 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бойка О.М.

при секретарі Труфан С.О.,

за участю: третьої особи ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Чумаківської сільської ради, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_1 про визнання розміру у спільній сумісній власності,-

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання розміру у спільній сумісній власності.

Позивачка у судове засідання не зявилася, надавши письмову заяву у якій просила справу розглянути без її участі, предявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, визнавши за нею ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 право спільної сумісній власності на 1/2 частку земельної ділянки (пай) площею 2,000 га, яка знаходиться на території Чумаківської сільської ради Дніпровського району, Дніпропетровської області за кадастровим номером :02:040:0009, вважаючи зазначене майно спільною сумісною власністю на підставі ст. ст. 368, 372 ЦК України та ст. 69-72 СК України.

Третя особа ОСОБА_1 та представник третьої особи ОСОБА_2, у судовому засіданні заперечували проти предявленого позову, вважаючи його необґрунтованим, безпідставним та таким, що суперечить нормам чинного законодавства, вказали, що позивачка ОСОБА_3 жодного відношення до зазначеної ділянки немає, оскільки ділянка була приватизована за життя тільки ОСОБА_5 особисто. Із цих підстав просили суд позовні вимоги залишити без задоволення.

Вислухавши пояснення учасників справи, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03.10.2017 року встановлено факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_5 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1998 року по час смерті ОСОБА_5, померлого 11.12.2016 року.

Так, на момент смерті ОСОБА_5 був власником земельної ділянки (паю) площею 2.000 га, яка розташована на території Чумаківської сільської ради Дніпровського (попередня назва Дніпропетровський) району Дніпропетровської області (Державний акт серії ДП №035358, кадастровий номер -02-040-0009) та на яку, після його смерті, відкрилася спадщина.

У встановлений законом строк позивачка ОСОБА_3 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом, після смерті ОСОБА_5, у відповідності до вимог ст.1261 ЦК України, є його діти ОСОБА_4 та ОСОБА_1, які у свою чергу також звернулися у визначений законом строк до нотаріальної контори з відповідними заявами про прийняття спадщини, однак отримали відмову у вчиненні нотаріальному дії щодо оформлення спадкових прав у звязку з відсутністю правоустановчого документу на спадкове майно, зокрема на земельну ділянку, розташовану на території Чумаківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, яка належала спадкодавцю на праві особистої приватної власності.

З огляду на те, що у відповідності до положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті та згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, судом було залучено до участі у справі в якості третьої особи сина спадкодавця - ОСОБА_1

Що стосується вимог позивачки про визнання належного ОСОБА_5 паю земельної ділянки спільною сумісною власністю, як набутою чоловіком і жінкою у порядку СК України та на підставі ст. ст. 368, 372 ЦК України та ст. 69-72 СК України, суд керується наступним.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.61 Сімейного Кодексу України обєктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Відповідно до розяснень п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р. спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово- будівельному, дачно будівельному, гаражно будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

У судовому засіданні встановлено, що земельна ділянка, площею 2.000 га, за кадастровим номером :02:040:0009 розташована за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, Чумаківська сільська рада, видавалася у особисту приватну власність спадкодавцю ОСОБА_5, на підставі розпорядження голови Дніпропетровської державної адміністрації №698-р від 29.09.2004 року, для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується відповідною копією Державного акту на право власності на земельну ділянку від 12.11.2004 року, тому є його особистим майном у повному обсязі.

А відтак, земельна ділянка (пай) не належить до обєктів права спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_3 та не може бути спільною сумісною власністю чоловіка та жінки, які проживали разом без реєстрації шлюбу на момент отримання зазначеної ділянки у власність, тому відносно цієї земельної ділянки не може бути визначено частки у праві спільної сумісної власності.

Тому вимоги позивачки ОСОБА_3, про виділення часток майна, що є у спільній сумісній власності, у відповідності до норм ст. 372 ЦК України та ст. 69-72 СК України, суд вважає необґрунтованими.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати віднести за рахунок позивача.

Керуючись КУ, ст. ст. 16, 1218, 1225, 1261 ЦК України, ст.ст.12,81,133,144,263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Чумаківської сільської ради, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_1 про визнання розміру у спільній сумісній власності відмовити.

Судові витрати залишити за рахунок позивачки ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається через Дніпропетровський районний суд до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Бойко