Справа № 464/4935/17
пр.№ 2/464/545/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.02.2018 року Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Чорна С.З.

при секретарі судового засідання Довгун Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Червоноградської міської ради про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и в :

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача ОСОБА_2, 1984р.н., батьківських прав щодо його неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.н.; стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 14.09.2015р. був розірваний. За час перебування сторін у даному шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_3 року народився син ОСОБА_4, який постійно проживає з матір'ю та перебуває повністю на її утриманні. Фактично з моменту припинення подружніх відносин відповідач належної участі у вихованні сина не приймає, не цікавиться його здоров'ям, морально та матеріально не підтримує. Виховним та навчальним процесом дитини з відвідування школи займається виключно вона. Відповідач навідується до сина раз на пів року, при цьому, у більшості випадків в стані алкогольної інтоксикації, оскільки зловживає алкоголем. Більше того, відповідач ухиляється від сплати аліментів, присуджених рішенням суду, внаслідок чого станом на 19.06.2017р. в нього утворилась заборгованість в розмірі 18 886,44 грн. Оскільки батько належним чином не цікавиться своїм сином, його здоров'ям, життям та подальшою долею, матеріально не забезпечує, з метою встановлення відповідного юридичного статусу дитині, просить позбавити відповідача батьківських прав щодо його неповнолітньої дитини.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 подали до суду заяву в якій зазначають, що позовну заяву підтримують в повному обсязі, просять таку задоволити, а розгляд справи проводити у їхній відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечують.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча згідно вимог ст.ст.128-130 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи (шляхом розміщення оголошення в друкованих виданнях), причин неявки не повідомив, жодних заяв, клопотань та/або заперечень не поступало, а тому, згідно ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Від представника третьої особи Органу опіки та піклування Червоноградської міської ради - Грицишина М.М. надійшла заява, за змістом якого просить здійснювати розгляд даної цивільної справи у відсутності представника установи, при цьому підтримує рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради (органу опіки та піклування) від 30.11.2017р. № 221 п.13.

У зв'язку з неявкою сторін та з врахуванням поданих заяв фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, постановляючи заочне рішення, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2, 1984р.н., являється батьком неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.н., що стверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_1 від 30.10.2009р. (актовий запис № 6508).

Також встановлено, що сторони - позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 14.09.2015 був розірваний та починаючи фактично з моменту припинення подружніх відносин і по даний час сторони проживають окремо, спільно господарства не ведуть, жодних відносин не підтримують. Неповнолітній син сторін проживає постійно з матір'ю та перебуває повністю на її утриманні. Як стверджує в своєму позові позивач, батько дитини - відповідач по справі не приймає жодної участі у вихованні та навчанні сина, матеріально не допомагає, не цікавиться його життям, здоров'ям та майбутнім.

Згідно вимог ч.2 ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до наданих суду доказів (відомостей) батько дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не надає останній належної підтримки та турботи, матеріально не допомагає, зобов'язання по сплаті аліментів на утримання дитини не виконує.

Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради (органу опіки та піклування) від 30.11.2017р. № 221 вирішено, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.н. є доцільним (п.13).

Відповідно до п.п. 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно роз'яснень, викладених в цій Постанові ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків.

Ухилення від виконання юридичного обов'язку - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість його виконати, але не вчиняє до цього жодних дій. Тому, жодні інші обставини, як-то проживання чи перебування за межами країни, що унеможливлює або ускладнює спілкування, не можуть призвести до позбавлення батьківських прав.

З урахуванням викладеного, а також на підставі встановлених судом обставин, суд вважає доведеним факт ухилення ОСОБА_2 від виконання батьківських обов'язків по вихованню свого сина ОСОБА_3, 2009р.н., а тому такого слід позбавити батьківських прав відносно його неповнолітнього сина.

Крім того, суд не вбачає необхідності вирішення, в порядку ч.3 ст.166 СК України, питання про стягнення з відповідача аліментів на дитину, оскільки таке по суті вже вирішено рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 20.07.2015р. (справа № 459/1540/15).

Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн.

На підставі ст.ст. 164, 165 СК України та керуючись ст.ст. 2, 12, 81, 89, 128, 141, 258, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.н., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, батьківських прав щодо його неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.н., який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку визначеному ЦПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуючий: