Справа № 2515/5698/2012 Провадження № 22-ц/795/143/2018 Головуючий у I інстанції - Овсієнко Ю. К. Доповідач - Лакіза Г. П.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Лакізи Г.П.,

суддів: Скрипки А.А., Харечко Л.К.,

секретар: Поклад Д.В.

за участі: заявника ОСОБА_2, прокурора Юзвак Л.Б. та Біленко В.Г., які представляють інтереси держави в особі Головного Управління праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова в складі судді Овсієнка Ю.К. від 07 грудня 2017 року в справі за заявою ОСОБА_2 про роз'яснення механізму добровільного виконання рішення суду, зупинення нарахування та стягнення виконавчих платежів, скасування постанови в виконавчому провадженні щодо нарахованих штрафів, витрат виконавчого провадження та виконавчого збору по цивільній справі за позовом першого заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Головного Управління праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на автомобіль та витребування з чужого незаконного володіння,

- заінтересована особа - Новозаводський відділ державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про роз'яснення рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25.06.2012 року, в якій просила:

- роз'яснити механізм добровільного виконання рішення суду про повернення автомобіля державі з окупованого Криму ОСОБА_3;

- надати час для добровільного виконання рішення суду і зупинити виконавче провадження до вирішення питання по суті (щодо роз'яснення механізму повернення автомобіля), повернути виконавчий документ до суду;

- зупинити нарахування та стягнення з неї та ОСОБА_3 виконавчих платежів та скасувати постанови в виконавчому провадженні щодо нарахованих штрафів, витрат виконавчого провадження та виконавчого збору.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 грудня 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вказану ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою:

- роз'яснити, як вона і державний виконавець можуть виконати рішення суду, якщо в неї немає і не було витребуваного майна;

- роз'яснити механізм добровільного виконання рішення суду про повернення автомобіля з окупованого Криму ОСОБА_3, який бажає це зробити;

- скасувати безпідставно накладені на неї штрафи і винагороди державного виконавця.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 зводяться до того, що оскаржувана ухвала постановлена судом з порушенням норм матеріального права, при неповному з'ясуванні усіх фактичних обставин справи, без сприяння повному, об'єктивному та неупередженому розгляду справи, ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

ОСОБА_2 вказує, що їй не зрозуміло як вона і державний виконавець можуть виконати рішення суду, якщо в неї немає і не було витребуваного майна. Також їй не зрозумілий механізм добровільного виконання рішення суду про повернення автомобіля з окупованого Криму ОСОБА_3, який бажає це зробити. ОСОБА_2 зазначає, що вказані обставини суд першої інстанції не врахував під час вирішення питання щодо роз'яснення рішення суду та не надав таким обставинам належної оцінки, а фактично ухилився від розгляду цього питання, що призвело до порушення вимог ч.1 ст. 221 ЦПК України та ч.1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження".

В поданому відзиві на апеляційну скаргу заступник прокурора Чернігівської області просить оскаржуване судове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Зазначає, що рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25.06.2012 року є чітким і зрозумілим. Ймовірність неправильного його виконання відсутня, оскільки необхідно повернути державі в особі Департаменту соціального захисту населення Чернігівської ОДА індивідуально визначену річ - автомобіль "Славута" 110307-42, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_2. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Розгляд апеляційної скарги було призначено на 22.01.2018 року, проте, за клопотанням ОСОБА_2 протокольною ухвалою апеляційного суду від 22.01.2018 року розгляд справи було відкладено на 05.02.2018 року та відповідно до положень ст. 371 ЦПК України продовжено строк розгляду справи на 15 днів.

В судове засідання ОСОБА_3 та представник Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області не з'явилися, хоча належним чином повідомлені про розгляд справи. ОСОБА_3, який проживає на тимчасово окупованій території України - через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України, а тому апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності осіб, що не з'явилися, згідно правил ст. 223 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення заявника ОСОБА_2, прокурора Юзвак Л.Б. та Біленко В.Г., які представляють інтереси держави в особі Головного Управління праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_2 про роз'яснення судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що досліджений судом текст рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 червня 2012 року є чітким та зрозумілим, рішення не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо їх розуміння, вирішення питання щодо механізму добровільного виконання рішення суду не віднесено до компетенції суду, а тому суд першої інстанції дійшов висновку, що в задоволенні заяви про роз'яснення рішення суду слід відмовити.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду, враховуючи наступне.

Згідно з ч.1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", у разі, якщо викладена резолютивна частина рішення є незрозумілою, державний виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення відповідного рішення.

Згідно з частиною 1 статті 221 чинної на час постановлення оскаржуваної ухвали суду редакції ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, приватного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Отже, роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 червня 2012 року задоволено позов першого заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Головного Управління праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на автомобіль та витребування з чужого незаконного володіння; визнано за державою Україна в особі Головного управління праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації право власності на автомобіль "Славута" 110307-42, 2008 року випуску; зобов'язано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повернути Головному управлінню праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації автомобіль "Славута" 110307-42, 2008 року випуску (а.с. 167-168).

За заявою Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації (до 01.02.2013 року - Головне управління праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації) 10 травня 2017 року Новозаводським районним судом м. Чернігова в справі було ухвалене додаткове рішенням, яким доповнено заочне рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 червня 2012 року. Визнано за державою Україна в особі Головного управління праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації право власності на автомобіль "Славута" 110307-42, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2. Зобов'язано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повернути Головному управлінню праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації автомобіль "Славута" 110307-42, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2 (а.с. 230-231).

Звертаючись до суду з заявою про роз'яснення рішення суду, ОСОБА_2 зазначала, що на підставі рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 10.05.2017 року (справа 2515/5698/2012, провадження №2-др/751/3/17) було видано виконавчий лист № 2515/5698/12 і відкрито виконавче провадження № 54194784 у відношенні неї та її брата - ОСОБА_3, який мешкає в Республіці Крим, зареєстрований за адресою: 298000, АДРЕСА_1. Вказувала, що зі слів та письмової заяви брата, він готовий добровільно виконати рішення суду та повернути автомобіль, проте як це зробити з окупованого Криму, не знає, оскільки через адміністративний кордон з материковою Україною цей автомобіль просто не випустить російська сторона і заарештує. Також ОСОБА_2 вказувала, що вона взагалі не має жодного відношення до майна батьків, які заповіли все майно брату, в тому числі і спірний автомобіль, а тому повернути його вона не може.

Тобто, із заяви ОСОБА_2 вбачається, що труднощі виконання рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 червня 2012 року, доповненого додатковим рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10 травня 2017 року, викликані не незрозумілістю цього рішення, а іншими об'єктивними обставинами, зокрема, знаходженням спірного автомобіля на тимчасово окупованій території. За таких обставин рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 червня 2012 року роз'яснення не потребує, про що вірно зазначив суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі. Відповідно до ч.3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Оскільки вимоги про скасування штрафів і винагород державного виконавця Лещенко В.М. пов'язує саме з доводами щодо неможливості виконання судового рішення з наведених вище підстав, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні заявлених вимог і в зазначеній частині.

Крім того, ст. 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. ОСОБА_2 за наявності для цього підстав вправі оскаржити дії державного виконавця у вказаного порядку.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не містять підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1 ч.1, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 07.02.2018 року.

Головуючий:Судді: