Справа № 496/4199/17
Провадження № 2/496/79/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Буран В.М.,

при секретарі Ткаченко В.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на непрацездатну матір -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом в якому просить стягувати з ОСОБА_2 аліменти на її користь в розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до її смерті.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є її рідним сином, вона в свій час виконала свій обовязок щодо піклування про нього, а зараз з урахуванням її непрацездатності, численних захворювань син має утримувати її.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4 свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його захисник заперечували проти задоволення позову з підстав викладених у письмовому відзиві на позов та усних запереченнях в судовому засіданні.

Заслухавши сторони, дослідивши надані письмові докази, допитавши свідків, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Частина 1 ст. 202 Сімейного кодексу України, встановлює, що повнолітні дочка, син зобовязані утримувати батьків які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Пункт 21 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснює судам, що обовязок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникамми. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

В судовому засіданні відповідач та його захисник пояснили, що ОСОБА_2 працює на пів ставки в КП «Кагарлицький сількомунгосп», розмір місячної заробітної плати складає в 2017 році 1600 грн. (а.с. 38).

На утриманні ОСОБА_2 знаходяться двоє неповнолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, 14.09.2006 р.р. а також рідна непрацездатна бабуся ОСОБА_7 (81 рік)(а.с.35), яка є матірю позивачки, і цю обставину вона підтвердила в судовому засіданні.

Допитані в якості свідків в судовому засіданні ОСОБА_8, ОСОБА_9 будучи попереджені про кримінальну відповідальність за неправдиві покази, пояснили, що знають сторони по справі як односільчан. Їм відомо, що відповідач ОСОБА_2, мешкає з бабусею за якою доглядає, двома дітьми, та дружиною в домі який належить ОСОБА_7, несе витрати повязані з доглядом будинку якій належить бабусі.

Як зазначалось вище, право на утримання від повнолітніх дітей батьки мають за умови наявності двох обставин у сукупності якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги.

Посилання позивачки на те, що відповідач займається підприємницькою діяльністю, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи. ОСОБА_2 надав копію опису відповідно до якого зареєстровано припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (а.с.36-37).

Непрацездатність позивачки є безсумнівною, підтверджується копією пенсійного посвідчення у звязку з 3-ю групою інвалідності (а.с.56).

Що стосується потреби матеріальної допомоги, суд дійшов висновку, що матеріальне становище ОСОБА_1 значно краще ніж відповідача і ця обставина підтверджується такими доказами.

ОСОБА_1 відповідно до довідки № 42, Кагарлицької сільської ради Біляївського району Одеської області від 16 січня 2018 року(а.с.39) має на праві власності три земельні ділянки:

Масив № 28 земельна ділянка № 127 площею 5,67 га;

Масив № 28 земельна ділянка № 126 площею 1,9910 га;

Масив № 25 земельна ділянка № 83 площею 1,8322 га;

Зазначені земельні ділянки позивачка здає в оренду та отримує з цього дохід, що вона підтвердила в судовому засіданні.

ОСОБА_8 зазначеного, судом встановлено що позивачка 03.09.2016 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину автомобілю марки «САЗ 3507» 1991 року випуску, д/н НОМЕР_1 (а.с.41).

25.07.2016 року отримала свідоцтво про право власності на ? частину автомобілю марки «ГАЗ 31105-581», 2008 року випуску, д/н НОМЕР_2 (а.с.40).

З копії рішення Біляївського районого суду Одеської області від 13 жовтня 2017 року(а.с.48) вбачається, що на вимогу суду, ОСОБА_1 внесла на депозитний рахунок ТУ ДСА в Одеській області грошову суму визначену експертом в розмірі 53240,01 грн., і цю обставину також підтвердила в судовому засіданні позивач.

Позивач зазначила в позові та підтвердила це в судовому засіданні, що їй матеріально допомагає донька.

Усі зазначені обставини в сукупності та досліджені докази по справі, дають суду підстави вважати, що вимоги позивача є необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 75, 202, ст. ст. 81, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на непрацездатну матірь відмовити повністю.

Судовий збір від сплати якого відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнена позивач ОСОБА_1Л, віднести на рахунок Державного бюджету.

Згідно до пункту 15 підпункту. 15.5 частини 1 Перехідних положень та ст. 352, 354 ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року, рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

Суддя Буран В.М.