Справа № 642/4609/17
Провадження № 2/642/505/18
23 лютого 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Пашнєва В.Г.,
за участю секретаря Самотой М.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою,
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить встановити наступний порядок користування співвласниками квартирою АДРЕСА_2: у користування ОСОБА_1 виділити житлову кімнату площею 11,3 кв.м. ,що максимально відповідає її частці 23/100 в праві власності на квартиру; у користуванні ОСОБА_2 залишити житлові кімнати, площею 18,7 та 18,3 кв.м, що максимально відповідає розміру її частки 77/100 в праві власності на квартиру; в загальному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити: кухню - 9,4 кв.м., вбиральню - 1,5 кв.м., ванну кімнату - 5,6 кв.м., коридор - 8.4;2,7;2,3 кв.м. квартири АДРЕСА_2.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу №4244 від 12.09.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л.А., вона є власницею 23/100 часток у праві власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2. Відповідачці на підставі договору купівлі-продажу №1280 від 24.05.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Васіковою Л.Є. і рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 35352445 від 24.05.2017 року належить 77/100 часток у праві власності на квартиру АДРЕСА_2. Нотаріально посвідчений договір щодо порядку користування квартирою не укладався. Сторони не можуть дійти домовленості щодо порядку користування квартирою, що стало підставою для звернення до суду.
Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав заяву з прохання розглядати справу у його відсутність, позовну заяву підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.
Відповідач до судового засідання не з'явилась, про дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судовим розглядом встановлено, що спірним майном є трикімнатна квартира АДРЕСА_2. Загальна площа квартири становить: 78,2 кв.м., житлова - 48,3 кв.м. Квартира складається з: житлової кімнати - 11,3 кв.м., житлової кімнати - 18,7 кв.м., житлової кімнати - 18,3 кв.м., кухні - 9,4 кв.м., вбиральні - 1,5 кв.м„ ванної кімнати - 5,6 кв.м., коридору - 8,4; 2,7; 2,3 кв.м. ( а.с. 20-23).
23/100 частини спірної квартири належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №4244 від 12.09.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л.А.
77/100 частин спірної квартири належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу №1280 від 24.05.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Васіковою Л.Є. і рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 35352445 від 24.05.2017 року. ( а.с. 13-19).
Згідно ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Згідно зі ч. 1, 3, 4 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно
Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні.
Згідно з п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані житлові та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов.
На теперішній час сторони не можуть дійти згоди щодо порядку користування квартирою.
Розмір житлової площі, на яку позивач має право користування становить 48,3 : 100 х 23 = 11,1 кв.м. Площа житлової кімнати, яку позивач просить виділити їй в користування складає 11,3 кв.м., що майже не перевищує розміру житлової площі, на яку вона мають право. В разі виділення позивачу цієї кімнати у користування, права відповідача жодним чином не обмежуються і не порушуються, відповідачу виділяється у користування житлова площа, яка максимально відповідає розміру житлової площі, на користування якою вона має право.
Приймаючи до уваги, що спільне майно сторін складається з трьох окремих житлових кімнат, розподілу в натурі не підлягає, суд вважає за можливе встановити між сторонами порядок користування спірним майном, виділивши у користування співвласникам житлові кімнати відповідно до розміру їх часток у праві власності на спірну квартиру, а саме:
- у користування ОСОБА_1 виділити житлову кімнату площею 11,3 кв.м., що максимально відповідає її частці в праві власності на квартиру;
- у користуванні ОСОБА_2 залишити житлові кімнати, площею 18,7 кв.м. та 18,3 кв.м, що максимально відповідає розміру її частки в праві власності на квартиру.
-в загальному користуванні сторін залишити: кухню - 9,4 кв.м., вбиральню - 1.5 кв.м., ванну кімнату - 5,6 кв.м., коридор - 8,4; 2,7; 2,3 кв.м.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивачів сплачену суму судового збору по 275 грн. 60 коп. з кожного.
Керуючись ст. ст. 10, 13, 81, 141, 258, 263-265, 280-283 ЦПК України, ст. ст. 357, 358 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою - задовольнити.
Визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_2, відповідно до якого виділити у користування:
- у користуванні ОСОБА_2 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2) залишити житлові кімнати, площею 18,7 кв.м та 18,3 кв.м, що максимально відповідає розміру її частки 77/100 в праві власності на квартиру;
- в загальному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити: кухню - 9,4 кв.м., вбиральню - 1,5 кв.м., ванну кімнату - 5,6 кв.м., коридор - 8.4; 2,7; 2,3 кв.м. квартири АДРЕСА_2.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В.Г.Пашнєв