АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 759/249/17-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2197/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Величко Т.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Слюсар Т.А.,

суддів: Панченка М.М., Волошиної В.М.,

за участю секретаря: Макаренко О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Маціборук ВікторіїОлександрівни на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 04 грудня 2017 року

в справі за скаргою ОСОБА_4, заінтересовані особи: ТОВ «Кредитні Ініціативи», головний державний виконавець Святошинського районного Відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Маціборук Вікторії Олександрівни на дії державного виконавця.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2017 року ОСОБА_4 звернувся в суд зі скаргою на рішення та дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Маціборук В.О. (надалі - головного державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві).

Вимоги скарги обґрунтовано тим, що 13 липня 2017 року головним державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві Маціборук В.О. було задоволено заяву про примусове виконання виконавчого листа № 2-1983-12008, виданого 09 лютого 2009 року Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості в розмірі 481431 грн. 45 коп., та відповідною постановою відкрито виконавче провадження (ВП) № 54265371 від 13 липня 2017 року про стягнення вказаної суми. Окрім цього, винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 27 липня 2017 року, яка була спрямована за місцем роботи ОСОБА_4

Зазначав, що звернута до виконання сума боргу та винагороди виконавця є більшою за наявну, а боржник дізнався про зміст винесених виконавцем постанов лише з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

Посилаючись на те, що вищезазначені постанови державного виконавця від 13 липня 2017 року та від 27 липня 2017 року є безпідставними, протиправними та такими, що підлягають скасуванню, постанова про відкриття виконавчого провадження не була направлена своєчасно боржнику й винесена з порушенням річного строку пред'явлення виконавчого листа до виконання, просив визнати неправомірними постанови головного державного виконавця ГДВВДС Святошинського РУЮ у м. Києві Маціборук В.О. :

ВП № 54265371 від 13 липня 2017 року щодо стягнення з ОСОБА_4 заборгованості в розмірі 481 431 грн. 45 коп. на підставі виконавчого листа № 2-1983-12008, виданого 09 лютого 2009 року Святошинським районним судом м. Києва;

ВП № 54265371 від 27 липня 2017 року щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-1983-12008.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04 грудня 2017 року скаргу задоволено.

В апеляційній скарзі державний виконавець, за змістом, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, остільки районним судом не взято до уваги те, що вищевказаний виконавчий документ пред'являвся до відділу п'ять разів та повертався без виконання, про що на документі міститься відповідна відмітка, при цьому, виконавчий лист не скасовано, не визнано його таким, що не підлягає виконанню та перебуває на примусовому виконанні, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою у задоволенні скарги відмовити.

В судове засідання ОСОБА_4 та його представник, а також головний державний виконавець не з'явилися, про день і час розгляду справи повідомлені належно, про поважність причин неявки не повідомили, а тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у їх відсутність.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Колегія суддів, вислухавши представника заінтересованої особи - товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Як убачається з матеріалів справи, на підставі заяви ТОВ «Кредитні ініціативи» від 15 червня 2017 року та виконавчого листа № 2-1983-12008, виданого 09 лютого 2009 року Святошинським районним судом м. Києва, головним державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві Маціборук В.О. відкрито виконавче провадження з виконання згаданого виконавчого листа, яким стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» 481431 грн. 45 коп. й одночасно з боржника стягнуто виконавчий збір, в сумі 48143 грн. 14 коп. (а.с.6).

Встановлено, що постановою головного державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві МаціборукВ.О. від 27 липня 2017 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_4 і виконавчий лист направлено на примусове виконання по місцю роботи боржника (а.с.8,9).

Задовольняючи подану по справі скаргу, районний суд вказав на пропуск стягувачем строку пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Між тим, районний суд своїх висновків не мотивував, не зазначив які порушення було допущені головним державним виконавцем, що дають підстави до визнання його дій, бездіяльності неправомірними під час виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва згідно виконавчого листа від 09 лютого 2009 року та на підставі яких доказів визнав доведеним пред'явлення виконавчого листа до виконання з порушенням строку.

Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону від 02 червня 2016 року, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено випадки, в яких можуть перериватися строки давності пред'явлення виконавчого документа до виконання а саме: пред'явленням виконавчого документа до виконання; частковим виконанням рішення боржником; надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення.

Згідно копії матеріалів виконавчого провадження № 54265371, який було надано Святошинським РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, виконавчий лист № 2-1983-12008 від 09 лютого 2009 року п'ять разів пред'являвся до відділу державної виконавчої служби з метою його примусового виконання, проте неодноразово повертався й остання відмітка на виконавчому документі про його повернення без виконання датована 03 листопада 2016 року (а.с.29-31).

Отже, з урахуванням положень ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» в останній редакції, строк пред'явлення виконавчого документу до виконання законом визначено у три роки після повернення, в даному випадку 03 листопада 2016 року : з 04 листопада 2016 року по 03 листопада 2019 року.

Районний суд не врахував, що виконавчий лист, на підставі якого відбувається примусове виконання рішення згідно ВП № 54265371 подано стягувачем у черговий раз до виконання в межах вказаного строку - 16 червня 2017 року.

Залишив поза увагою суд першої інстанції і ту обставину, що виконавчий лист не скасовано, його не визнано таким, що не підлягає виконанню.

Тобто після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, у зв'язку з його пред'явленням до виконання, перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення (отримання стягувачем постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження). Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Таким чином, постанова державного виконавця від 03 листопада 2016 року про повернення виконавчого листа без виконання не позбавляє стягувача права на повторне пред'явлення виконавчого документа до виконання в межах строку, встановленого ст.12 Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, колегія суддів визнає необґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що стягувачем було порушено строк пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Згідно ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанови державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

В матеріалах виконавчого провадження № 54265371 міститься супровідний лист про направлення постанови про відкриття виконавчого провадження від 13 липня 2017 року ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.34).

Виходячи з вказаної норми законодавства, державний виконавець не повинен з'ясовувати факт отримання боржником вказаної постанови перед початком вчинення виконавчих дій, а повинен лише направити вказану постанову рекомендованим листом на адресу боржника.

У зв'язку з тим, що боржником рішення суду про стягнення заборгованості виконано не було, державним виконавцем на підставі ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» розпочато примусове виконання рішення суду.

Встановлено, що 27 липня 2017 року державним виконавцем відповідно до ст. ст. 10 та 52 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка була направлена головному бухгалтеру ДП «Український інститут інтелектуальної власності», головному бухгалтеру ГУ ПФУ, ОСОБА_4 та ТОВ «Кредитні ініціативи (а.с.37).

Як на підставу до скасування зазначеної постанови, скаржник послався на наявність у ній арифметичної помилки, допущеної державним виконавцем під час складання суми боргу - 481431 грн. 45 коп. та виконавчого збору/винагороди - 48143 грн. 15 коп. й замість 529574 грн. 60 коп. у ній зазначено 529 724 грн. 59 коп.

Між тим, згідно ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» питання усунення арифметичної помилки, допущеної у процесуальному документі, винесеному у виконавчому провадженні, підлягає до вирішення начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавцем з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України, в редакції, чинній на час винесення оскаржуваної ухвали, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Проте, суд першої інстанції, визнавши неправомірними постанови головного державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві Маціборук В.О., не виконав вимоги ч. 2 ст. 387 ЦПК України, не вказав, які порушення підлягають усуненню та шляхи поновлення прав.

Враховуючи викладені обставини, районний суд не мав правових підстав до визнання неправомірними дій головного державного виконавця Святошинського РВ ДВС м. Київ ГТЮ у м. Києві та винесених ним постанов від 13 липня 2017 року й від 27 липня 2017 року.

За таких обставин, розглядаючи скаргу, судом першої інстанції було неправильно застосовано вимоги Закону України «Про виконавче провадження», порушено норми процесуального права, а тому ухвала районного суду підлягає скасуванню, а по справі слід постановити судове рішення нового змісту про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 353, 367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Маціборук ВікторіїОлександрівни задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 04 грудня 2017 року скасувати та постановити по справі ухвалу нового змісту про відмову у задоволенні скарги.

Повне судове рішення складено 19 лютого 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: