Справа № 364/1241/17
Провадження № 2/364/24/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2018 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Макаренко Л.А.,

при секретарі Кулинич Г.І.,

за участю:

Позивача та його представника ОСОБА_1 (довіреність від 04.12.2017 р., а.с. 45),

представника Відповідача Зрайківського сільського голови Володарського району Київської області ОСОБА_2 (посвідчення № 1, а.с. 46),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області цивільну справу

за позовом ОСОБА_3,

до Зрайківської сільської ради Володарського району Київської області,

третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4,

про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

До Володарського районного суду Київської області 14.11.2017 р. надійшла позовна заява ОСОБА_3 до Зрайківської сільської ради Володарського району Київської області, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якій Позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок, загальною площею 24 кв. м., 1927 року побудови, за адресою: вул. Лесі Українки, 16, с. Зрайки, Володарський р-н, Київська обл., а також право власності на земельну ділянку, площею 0,20 га, для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, за зазначеною адресою, в порядку спадкування за законом після смерті померлої ОСОБА_5.

На обґрунтування таких позовних вимог Позивач зазначив, що 04.11.2016 р. померла його мати ОСОБА_5 (спадкодавець), інші спадкоємці спадщину не приймали, тож він є єдиним спадкоємцем померлої. До складу спадщини померлої входять, зокрема, житловий будинок, загальною площею 24 кв. м., та земельна ділянка, площею 0,20 га, для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що знаходяться за адресою: вул. Лесі Українки, 16, с. Зрайки, Володарський р-н, Київська обл. Право власності на ці обєкти нерухомості перейшло до померлої від її чоловіка ОСОБА_6, який є батьком Позивача. Позивач вважає, що вступив фактично у володіння цим спадковим майном, оскільки використовує його у власних потребах, зокрема, для дачного відпочинку, в тому числі для вирощування зернових культур та картоплі. Проте, в бюро технічної інвентаризації відсутні відомості про реєстрацію права власності на спірний житловий будинок, а згадана земельна ділянка за час життя спадкодавця не була приватизована. Тому Позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину на зазначені обєкти, у звязку з цим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 прийнято рішення у формі постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.10.2017 р. № 121/02-31.

Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 16.11.2017 р. відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 07.12.2017 р., в якому було оголошено перерву до 09.01.2018 р. та до 14.02.2018 р., у звязку з ненадходження відповідей на запити суду щодо спадкової справи спадкодавця.

У судовому засіданні Позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та додаткових поясненнях, поданих до суду 09.01.2018 р. (а.с. 67-76). Разом з тим, 14.02.2018 р. подали заяву про відмову від частини позовних вимог, в якій просили закрити провадження в частині щодо визнання за Позивачем права власності на спірну земельну ділянку, оскільки зясували, що матірю Позивача за життя не було приватизовано цю земельну ділянку (а.с. 145-148).

Представник Відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, вказавши на те, що спадкодавиця за своє життя не оформила свідоцтва про право власності на спірний житловий будинок, який отримала у спадок від померлого чоловіка, та довгий час (близько 10 років) його не доглядала, тому за станом на теперішній час цей будинок є зруйнованим, хоча особовий рахунок зараз є відкритим і не закривався.

Третя особа у судове засідання не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена, до суду 05.12.2017 р. надіслала клопотання з проханням розгляд справи проводити без її участі (а.с. 37).

Суд, заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, викладеного в новій редакції Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 р. № 2147-VIII, що набрав чинності з 15.12.2017 р. (далі ЦПК України) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Згідно з положеннями частини першої статті 206, пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України позивач може відмовитись від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

З огляду на це та враховуючи подання представником Позивача на стадії після закінчення дослідження доказів письмової заяви про відмову від частини позовних вимог, суд вважає, що провадження у справі в частині позовних вимог щодо визнання за Позивачем права власності на земельну ділянку, площею 0,20 га, для обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою: вулю ОСОБА_7, 16, с. Зрайки, Володарський р-н, Київська обл., в порядку спадкування за законом після смерті померлої ОСОБА_5 підлягає закриттю на підставі пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України.

Вирішуючи питання щодо визнання за Позивачем права власності на житловий будинок, загальною площею 24 кв. м., кількість кімнат 1, 1927 року побудови, за адресою: вул. Лесі Українки, 16, с. Зрайки, Володарський р-н, Київська обл., в порядку спадкування за законом після смерті померлої ОСОБА_5, суд виходить з такого.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (пункт 1 частини другої статті 16, частина перша статті 328 Цивільного кодексу України, далі ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті 1217, 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Лесі Українки, 16, с. Зрайки, Володарський р-н, Київська обл., спочатку належав ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є батьком Позивача та який помер 12.05.1993 р., що підтверджено довідкою Зрайківської сільської ради Володарського району Київської області від 08.11.2017 р. № 504 (а.с. 17), копією свідоцтва про народження ОСОБА_3

(Позивача), серія IV-БК № 316278, виданого Київським міським палацом новонароджених 14.07.1981 р., актовий запис № 2640 (а.с. 23), копією свідоцтва про укладення шлюбу, серія II-БК № 315967, виданого 18.04.1981 р. Зрайківською сільською радою Володарського району Київської області, актовий запис № 3 (а.с. 25), копією інвентаризаційної справи № 231 (а.с. 48-56), копією свідоцтва про смерть ОСОБА_6, серія IV-ВЛ № 434489, виданого Зрайківською сільською радою Володарського району Київської області 12.05.1993 р. (а.с. 74).

Після смерті ОСОБА_6 спірний житловий будинок належав ОСОБА_5 (матері Позивача), що підтверджено копією записів погосподарської книги (а.с. 14-15), довідками Зрайківської сільської ради Володарського району Київської області (Відповідача) від 08.11.2017 р. № 505 і № 504 (а.с. 16, 17), останні підписані представника Відповідача, який є сільським головою с. Зрайки (а.с. 46).

Власниця спадкового майна ОСОБА_5 померла 04.11.2016 р., що підтверджено копією свідоцтва про її смерть серії 1-БК № 386562, виданого Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 04.11.2016 р., актовий запис № 578 (а.с. 22, 90).

За життя спадкодавець ОСОБА_5 заповіт не склала, спадкоємцем за законом, який подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, є Позивач ОСОБА_3, інші спадкоємці відсутні, що підтверджується копією спадкової справи, надісланої на запит суду 25.01.2018 р. (а.с. 86-142), і доданою до неї інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 23.01.2018 р. (а.с. 143).

За статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 (Позивач) є сином померлої ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІV-БК № 316278, виданого Київським міським палацом новонароджених 14.07.1981 р., актовий запис № 2640 (а.с. 23, 95).

Згідно з частинами першою, третьою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обовязком спадкоємця.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина пята статті 1268 ЦК України).

Як вбачається з наявних матеріалів справи, зокрема постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.10.2017 р. № 121/02-31 (а.с. 18, 142) та спадкової справи, надісланої на відповідний запит суду (а.с. 86-142), оформити спадщину шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину для Позивача виявилось неможливим через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

За таких встановлених обставин суд вважає, що Позивач правомірно звернувся до суду за захистом своїх прав та має право на зазначене спадкове майно, а саме: нажитловий будинок, що знаходиться по вул. Лесі Українки, 16, с. Зрайки, Володарський р-н, Київська обл., що належав померлій 04.11.2016 р. ОСОБА_5 на праві приватної власності.

Вирішуючи дану справу, суд бере до уваги також позиції суду касаційної інстанції про те, що за наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05.08.1992 р., на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи (зокрема, ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляді цивільних і кримінальних справ від 06.09.2017 р. у справі № 537/2634/16-ц).

Та обставина, що спірний будинок було збудовано до 1992 року, ніким із присутніх у судовому засіданні учасників справи не заперечувалося та стверджувалося в усних поясненнях, наданих ними суду, а відтак ця обставина є такою, що не підлягає доказуванню (частина перша статті 82 ЦПК України).

Стосовно заперечень представника Відповідача про відсутність спірного будинку через його руйнування та, відповідно, неможливість визнання за Позивачем права власності на неіснуючий обєкт, то суд вважає цю обставину такою, що не доведена Відповідачем належними і допустимими доказами, оскільки протягом судового розгляду справи доказів на підтвердження наведеного заперечення суду надано не було. Більше того, в матеріалах справи наявні згадані вище довідки, підписані самим представником Відповідача сільським головою с. Зрайки, про належність спірного будинку померлій матері Позивача ОСОБА_5, в яких відсутня будь-яка інформація щодо руйнування цього будинку, відсутність його в натурі (а.с. 16, 17).

Відкриваючи провадження в цій справі, суд в ухвалі від 16.11.2017 р. розяснював, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; сторони зобовязані були подати свої докази суду до початку розгляду справи по суті, а докази, подані з порушенням зазначених вимог, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин (а.с. 29).

Аналогічні вимоги встановлено новою редакцію ЦПК України, що набрала чинності з 15.12.2017 р. Так, за приписами частин третьої, четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; при цьому кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

На підставі наведеного та відповідно до статей 15, 16, 316, 317, 328, 1216-1218, 1220-1223, 1258, 1261, 1268, 1296 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 2, 3, 12, 13, 19, 23, 76, 81, 89, 206, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 351, 352, 354, 355, підпунктами 8, 9, 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до Зрайківської сільської ради Володарського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрований та фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 В, кв. 97, м. Київ, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), в порядку спадкування за законом після ОСОБА_5, яка померла 04.11.2016 р., право власності на житловий будинок загальною площею 24 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Лесі Українки, 16, с. Зрайки, Володарський р-н, Київська обл.

В частини позовних вимог щодо визнання за Позивачем права власності на земельну ділянку площею 0,20 га із цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що розташована за адресою: вул. Лесі Українки, 16, с. Зрайки, Володарський р-н, Київська обл., провадження закрити.

Копії повного рішення суду направити учасникам справи.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обчислюючи цей строк з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 354, підпункти 8, 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано; в разі подання такої скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копія скороченого рішення суду (вступної та резолютивної частин) може бути видана присутнім у судовому засіданні учасникам справи за їх заявою негайно після проголошення рішення.

Повне рішення суду буде складено не пізніше 23.02.2018 р.

Повне рішення суду складено 22.02.2018 р.

Суддя Л.А. Макаренко