Справа № 645/4665/17
Провадження № 2/645/452/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2018 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі :

головуючого судді Шарка О.П

секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного Науково-Виробничого Підприємства «Обєднання Комунар » про поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні місяці 2017 року позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до державного науково-виробничого підприємства «Обєднання Комунар» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з посади, поновлення на роботі.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 2011 року він був призначений на посаду помічника заступника директора державного науково-виробничого підприємства «Обєднання Комунар», а з травня 2016 року переведений на посаду комплексу ОЗК «Срібний бір». В жовтні місяці 2017 року, після лікарняного, його було повідомлено про звільнення з посади у звязку зі скороченням штату працівників. Враховуючи те, що звільнення відбулось в період його тимчасової непрацездатності, позивач має переважне право на залишення на роботі, так як є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, вважає наказ про звільнення незаконним, оскільки, що при його звільненні не було дотримано норм чинного законодавства. Відповідач проти позову заперечував, надав до суду свої письмові заперечення та вказав, що звільнення відбулось на законних підставах, а стосовно переважного права залишення на роботі вказав, що враховуючи тривалі перебування позивача на лікарняних, його прогули, дисциплінарне стягнення, такої можливості підприємством не вбачається. Також відповідач надав документи в обґрунтування своїх заперечень, а саме: наказ про скорочення штату і чисельності працівників ДНВП «Обєднання Комунар», накази по підприємству про прийняття ОСОБА_3 на роботу, перевід та звільнення його з роботи, наказ про притягнення відповідача до відповідальності, подання до профспілкового організації про надання згоди на звільнення, копії листків непрацездатності, листи про запрошення відповідача на засідання профкому, листи про необхідність отримання трудової книжки та розрахунку, в звязку із звільненням, табелі урахування робочого часу за період з березня 2017 року по вересень місяць 2017 року включно, копію відомості на виплату грошей, акти, оригінал трудової книжки ОСОБА_3 та інші документи.

У судовому засіданні позивач та його представники позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надали суду пояснення аналогічні викладеним вище.

19.09.2017У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, пояснив суду, що наказ від 01.03.2017 року ДНВП Обєднання Комунар за №66 «Про скорочення штату і численності працівників підприємства», згідно додатку відповідно до якого скорочується посада Директора комплексу ОЗК Срібний Бір, яку займав ОСОБА_2; 06.03.2017 року ОСОБА_2 був письмово попереджений про звільнення за п.1 ч.І ст.40 КЗпП Укрїни, але він відмовився письмово підтвердити факт ознайомлення з наказом, про що був складений акт за підписом 3-х осіб, згідно ст.40 та 49 -2 КЗпП України. Також факт ознайомлення з наказом №66 ОСОБА_3 підтверджується його службовою запискою на імя Директора від 04.04.2017 року, про недоцільність скорочення посади директора ОЗК «Срібний Бір». Позивачу неодноразово запропоновувалась інша робота на підприємстві, від пропозицій і підписів відмовлявся, про що свідчать складені акти від 06.03.2017 року, 06.06.017 року, 18.09.2017 року, які є в матеріалах справи. Посилання позивача на порушення норм ст. 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» при розгляді подання работодавця про розірвання трудового договору з працівником, є неспроможними, т.я. порядок надання згоди на розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця, а саме термін розгляду, повідомлення, відкладання розгляду в звязку з неявкою працівника ОСОБА_3, закріплений у вказаній нормі Закону був дотриманий повністю, та профспілковим комітетом прийнято законне та обґрунтоване рішення про надання згоди на розірвання трудового договору. Так, керівництвом ДНВП Обєднання Комунар направлялись подання про дачу згоди профспілковим комітетом на звільнення ОСОБА_2 18.04.2017 року, 10.05.2017 року, 22.06.2017 року, 18.09.2017 року. Про дату та час проведення засідання профспілкового комітету ОСОБА_2 повідмлявся, але на засідання без поважних причин не зявлявся. 18.09.2017 року особисто головою профспілкової організації ОСОБА_4 в присутності заступника директора заводу ОСОБА_5, Позивач був особисто запрошений на засідання профспілкового комітету. Зявитися на засідання ОСОБА_2 відмовився, про що був складений акт. В звязку з тим, що Позивач повторно не зявився на засідання профспілкового комітету без поважної причини, відповідно до ст. 43 КЗпП України подання було розглянуто за відсутності Позивача та надана згода на його звільнення за ст. 40 п.1 КЗпП України. Звільнення ОСОБА_3 було затягнуто ним самим, так як адміністрація постійно йшла йому на зустріч в питаннях надання йому чергових відпусток, він постійно знаходився на лікарняних, але він не був звільнений за прогул, незважаючи на відсутність документів, що підтверджують його непрацездатність в робочі дні, а саме 06.04.2017 року, року, 16.05.2017 року, 17.05.2017 року, 18.05.2017 року. Після надання згоди профспілковим комітетом 18.09.2017 року, ОСОБА_2 був звільнений за ст. 40 ч.І КЗпП України, наказ №1102-К від 19.09.2017 року. Документів, що підтверджують непрацездатніть за цей день ОСОБА_2 до підприємства не надав. Відповідно до п.1.1 та п.1.2 Інструкції «Про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацезнатності, або довідкою відповідно до п.2.19 за підписом лікуючого лікаря, засвідченою печаткою лікувально - профілактичного закладу, яких у ОСОБА_3 на цей день не має. Тобто відсутні будь - які докази щодо звільнення Позивача 19.09.2017 року від роботи. Відтак, вважаю, що тимчасова непрацездатність повинна бути підтверджена виключно листком непрацездатності. Всі надані докази, що знаходяться в матеріалах справи у своїй сукупності є достатніми та дають змогу дійти до висновку про безпідставність та необґрунтованість вимог ОСОБА_3

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працює на державному науково-виробничому підприємстві «Обєднання Комунар» з 16 червня 2011 року на посаді помічника заступника генерального директора в канцелярії.

З 04 травня 2016 року переведений на посаду директора комплексу в ОЗК «Срібний бір», на якій працював до звільнення.

01 березня 2017 року відповідачем видано наказ № 66 «Про скорочення штату і чисельності працівників ДНВП «Обєднання Комунар», відповідно до якого згідно з наказом по ДНВП «Обєднання Комунар» від 01.02.2017 р. № 41 «Про внесення змін до структур обособлених філій та структурних підрозділів ДНВП «Обєднання Комунар» і скорочення штату працівників» та на підставі службових записок керівників підрозділів скоротити чисельність і штат працівників згідно з Додатком до цього наказу та доручено керівникам структурних підрозділів, відповідно до цього наказу, персонально попередити працівників, посади (професії) яких скорочуються, не пізніше двох місяців до майбутнього звільнення. В додатку до цього наказу вказано і посаду директора комплексу ОЗК «Срібний бір».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Відповідачем надано персональне попередження про вивільнення працівника по ст. 40 п. 1 КЗпП України (ст. 40-2 КЗпП України) від 06.03.2017 р., згідно якого ОСОБА_2 попереджається про те, що займана ним посада директора комплексу ОЗК «Срібний бір» підлягає скороченню, та в звязку з наступним вивільненням адміністрація пропонує другу роботу начальника відділу № 23. Від підпису ОСОБА_2 відмовився.

06.03.2017 р. начальником соціально-побутової служби складено акт, відповідно до якого директор комплексу ОЗК «Срібний бір» в присутності трьох осіб був ознайомлений з Персональним попередженням про вивільнення посади директора комплексу ОЗК «Срібний бір» відповідно до наказу по ДНВП «Обєднання Комунар» від 01.03.2017 р. № 66 та про відмову від підпису в персональному попередженні.

Роботодавець неодноразово звертався до профспілкового комітету за наданням згоди на звільнення позивача за пунктом 1 статті 40 КЗпП України,

Відповідачем надано подання на звільнення по ст. 40 п. 1 КЗпП України директора комплексу ОЗК «Срібний бір» від 18.04.17 та повідомлення профспілкової організації від 19.04.17 про запрошення на засідання профкому на 25.04.2017 р.,

подання на звільнення по ст. 40 п. 1 КЗпП України директора комплексу ОЗК «Срібний бір» від 10.05.17 та акт від 06.06.2017 р. про те, що ОСОБА_2 був запрошений на засідання профкому на 07.06.2017 р.,

подання на звільнення по ст. 40 п. 1 КЗпП України директора комплексу ОЗК «Срібний бір» від 22.06.17

подання на звільнення по ст. 40 п. 1 КЗпП України директора комплексу ОЗК «Срібний бір» від 18.09.17 та два повідомлення профспілкової організації - від 31.08.2017 р. про запрошення на засідання профкому на 18.09.2017 р. на 9.00 год., від 18.09.2017 р. про запрошення на засідання профкому на 18.09.2017 р. на 10.30 год., а також акт про те, що ОСОБА_2 був запрошений на засідання профкому на18.09.2017 р. на 10.30 год.

Відповідно до постанови первинної профспілкової організації ДНВП «Обєднання Комунар» від 18.09.2017 р., протокол № 132, надано згоду на звільнення директора комплексу ОЗК «Срібний бір» ОСОБА_3

Згідно частиною 1 ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Частинами 2, 3 ст. 43 КЗпП України встановлено, що у випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний строк обгрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником.

Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з'явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

Аналогічна норма міститься в Законі України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», відповідно до ст. 39 якого виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний термін обґрунтоване письмове подання роботодавця про розірвання трудового договору з працівником.

Подання роботодавця має розглядатися у присутності працівника, щодо якого воно подано. Розгляд подання за відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. У разі нез'явлення працівника або його представника на засідання розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах терміну, визначеного частиною першою цієї статті. При повторному нез'явленні працівника без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

При розгляді подання роботодавця, первинною профспілковою організацією ДНВП «Обєднання Комунар» порушено приписи ст. 43 КЗпП України, ст. 39Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», оскільки питання про дачу згоди на звільнення відповідача розглядалось в його відсутність, розгляд питання не був відкладений до наступного засідання для повторного виклику працівника.

19 вересня 2017 року державним науково-виробничим підприємством «Обєднання Комунар» видано наказ № 1102-к, на підставі якого ОСОБА_3 звільнено в звязку зі скороченням штатів за ст. 40 п. 1 КЗпП України з 19 вересня 2017 р.

Позивач є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, а відповідно до ст. 42 учасникам бойових дій, особам з інвалідністю внаслідок війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" надається переважне право на залишення на роботі при скороченні чисельності чи штату працівників.Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов'язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника. Як вбачається з наданих відповідачем доказів, на підприємстві були наявні посади, які відповідають кваліфікації, спеціальності позивача. В судовому засіданні позивач вказав, що жодних пропозицій щодо переведення на іншу роботу, як наприклад, начальника бюро юридичного управління, йому не надходило. Належних та допустимих доказів відмови позивача від переведення на іншу роботу відповідачем не надано.

Позивачем надано копію медичної картки, довідки поліклініки державної установи «Територіальне медичне обєднання МВС України по Харківській області», відповідно до яких 19.09.17 ОСОБА_2 звернувся до лікаря невропатолога зі скаргами на здоровя, проходив в цей день медичне обстеження, за результатами якого був направлений на стаціонарне лікування в неврологічне відділення госпіталю ДУ «ТМО МВС України по Харківській області». З 20 вересня 2017 року по 02 жовтня 2017 року ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в госпіталі, що підтверджується листком непрацездатності.

Відповідно до табелю урахування робочого часу, зокрема за вересень місяць 2017 року, наданого відповідачем, ОСОБА_2 з 19 вересня 2017 року хворів. Таким чином, відповідачу при видачі наказу про звільнення було достеменно відомо, що ОСОБА_2 хворіє.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що звільнення ОСОБА_3 відповідно до наказу № 1102-к від 19.09.17 відбулось в період тимчасової непрацездатності позивача, що суперечить ч. 3 ст. 40 КЗпП України.

Частина перша статті 235 КЗпП Українивстановлює, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

За правилами частини п'ятої статті 235 КЗпП України, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

За вказаних обставин позовні вимоги піддягають задоволенню.

Частиною шостою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 12, 13, 76-89, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 40, 42, 43, 49-2 Кодексу законів про працю України, ст. 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Державного Науково-Виробничого Підприємства «Обєднання Комунар » про поновлення на роботі задовольнити.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити в повному обсязі.

Визнати незаконним та скасувати наказ державного науково-виробничого підприємства «Обєднання Комунар» № 1102-к від 19 вересня 2017 року про звільнення ОСОБА_3 з роботи.

Поновити ОСОБА_3 на роботі.

Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_3 на роботі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Надруковано в нарадчій кімнаті.

Головуючий-суддя: