АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2018 року м. Чернівці

справа №715/2525/16

провадження №22-ц/794/146/18

Апеляційний суд Чернівецької області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Лисака І.Н., Перепелюк І.Б.

секретар Костюк Л.С.

за участю: представника Глибоцької селищної ради - Тімофті А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства ,,Українська залізниця" в особі регіональної філії ,,Львівська залізниця" до Глибоцької селищної ради Глибоцького району Чернівецької області, ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідачів - відділ Держгеокадастру у Глибоцькому районі Чернівецької області, про визнання незаконними та скасування рішень сільської ради, державних актів на право власності на земельні ділянки, та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 29 листопада 2017 року, головуючий у суді І-й інстанції - суддя Цуркан В.В.,

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 року публічне акціонерне товариство ,,Українська залізниця" в особі регіональної філії ,,Львівська залізниця" (далі - ПАТ,,Українська залізниця") звернулося до суду з позовом до Глибоцької селищної ради Глибоцького району Чернівецької області, ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування рішень сільської ради, державних актів на право власності на земельні ділянки та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 29 листопада 2017 року позов задоволено частково: визнано незаконним та скасовано рішення Михайлівської сільської ради №71-18/08 від 22 липня 2008 року про передачу ОСОБА_2 у приватну власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в тій її частині, яка накладається на землі залізниці; визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_1 від 3 листопада 2008 року на право власності на земельні ділянки за кадастровими номерами НОМЕР_2, виданий ОСОБА_2 на підставі рішення Михайлівської сільської ради №71-18/08 від 22 липня 2008 року, та скасовано державну реєстрації права власності на земельні ділянки; визнано незаконним та скасовано рішення Михайлівської сільської ради №85-20/05 від 15 листопада 2005 року в частині передачі у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в тій частині, яка накладається на землі залізниці; визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_3 від 5 листопада 2008 року на право власності на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_4, виданий ОСОБА_2 на підставі рішення Михайлівської сільської ради №85-20/05 від 15 листопада 2005 року, та скасовано державну реєстрації права власності на земельну ділянку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з таких підстав.

Як встановлено судом, рішенням Михайлівської сільської ради № 71-18/08 від 22 липня 2008 року передано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у приватну власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,5033 га кожному, що розташовані в с. Червона Діброва на території Михайлівської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області.

Рішенням Михайлівської сільської ради № 85-20/05 від 15 листопада 2005 року передано ОСОБА_2 у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,5300 га.

На підставі цих рішень 3 листопада 2008 року ОСОБА_2 видано державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельні ділянки за кадастровими номерами НОМЕР_2 площею 1,5033 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а 5 листопада 2008 року йому видано державний акт серії НОМЕР_3 на право власності на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_4 площею 0,5300 га, призначену для ведення особистого селянського господарства(а.с.40-41).

При проведенні приватним підприємством ,,Ріга" (далі - ПП ,,Ріга") робіт з інвентаризації земель ДТГО ,,Львівська залізниця" в адміністративних межах Михайлівської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області було виявлено, що земельні ділянки площею 0,1349 га та 0,0973 га, які входять до складу земельних ділянок, переданих ОСОБА_2 у власність, знаходяться у смузі відведення залізниці на 293 км + 701 м до 293 км + 946 м і відносяться до земель транспорту.

Ці обставини підтверджуються також копією плану смуги відведення перегону Чернівці-Адынката Львовской ж.д. в адміністративних межах Глибоцького району Чернівецької області, 1959 року, відповідно до якого ширина смуги відведення на вказаній ділянці перегону становить 37,3 м та 40, 0м від осі колії (а.с.20-21).

Відповідно до ст.11 Закону України „Про транспорт" до земель транспорту належать землі, надані в користування підприємствам і організаціям транспорту згідно з ЗК України для виконання покладених на них завдань щодо експлуатації, ремонту, вдосконалення і розвитку відповідних об'єктів.

Згідно зі ст.68 ЗК України до земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням,станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв'язку, водопостачання, каналізації; підзахисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту.

Земельні ділянки відводилися залізниці в користування на підставі постанови Ради Міністрів СРСР від 27 січня 1962 року № 83, Інструкції про норми і порядок відведення земель для залізниць і використання смуги відведення, затвердженої Міністерством шляхів сполучення СРСР 30 січня 1963 року, та нормами відведення земель для залізниці 468-74, затвердженими постановою Держбуду СРСР від 19 грудня 1974 року №247.

Вказані правові акти не суперечать Конституції і Законам України, тому відповідно до постанови Верховної Ради України від 12 вересня 1991 року „Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР" застосовуються на території України до прийняття відповідних актів законодавства України.

З матеріалів справи вбачається, що позивач як землекористувач сплачує земельний податок за користування земельною ділянкою в межах смуги відведення залізниці на території Михайлівської сільської ради (а.с.19).

За змістом ч.4 ст. 84 ЗК України землі під державними залізницями не можуть передаватися у приватну власність.

Пунктом „г" ч.3 ст.152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки може бути здійснено шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

За вимогами ч.1 ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчує державний акт.

Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Оскільки частина земельних ділянок, переданих ОСОБА_2 у власність, накладається на смугу відведення залізниці, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення права ПАТ ,,Українська залізниця" на земельну ділянку площею 0,2322 га (0,1349 га + 0,0973 га), яка відноситься до земель залізничного транспорту належать, а саме до земель смуг відведення залізниці.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його висновків.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 29 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 14 лютого 2018 року.

Головуючий В.Ф. Міцней

Судді: І.Н. Лисак

І.Б. Перепелюк