н/п 2/490/4099/2017 Справа № 490/2648/17
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі :

головуючого судді Гуденко О.А.

при секретарі - Кваші С.О. ,

за участі позивача, представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма міжнародного молодіжного туризма "Спутник", Товариства з обмеженою відповідальністю "Рондо" про захист прав споживача та стягнення коштів ,-

В С Т А Н О В И В:

23 березня 2017 року позивач звернувся з позовною заявою до відповідача ТОВ фірма міжнародного молодіжного туризма "Спутник", надалі уточненою, де заявиви вимоги і до ТОВ "Рондо" , про захист прав споживачів, в якому просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку майнові та моральні збитки у розмірі 47620 грн , які складаються з 7620,00 грн вартості авіа білетів, 30000,00 грн вартості сплаченого туру , 10000грн. компенсації за моральну шкоду.

Зазначив, що між ним та ТОВ фірма міжнародного молодіжного туризма «Спутник» 20 лютого 2017р. був укладений договір про надання туристичних послуг

Обґрунтував свої вимоги порушенням його прав споживача, а саме тим, що відповідачем,не було належно виконано умов Договору , тобто була прихована інформація , не розяснені ризики недопущення до вїзду у Ізраїль . Тому, внаслідок цього позивач не отримав замовлені ним туристичні послуги, адже 16 годин знаходився у аеропорті для співбесіди і був депортований до України ,про що йому було вручено рішення прикордонної служби .

Позива стверджував , що він не був попереджений про можливі проблеми щодо перетину кордону та не припускав , що може бути повернутим в Україну без належного відпочинку та реалізації відвідування святинь. А тому , посилаючись на ст. 15 ЗУ « Про захист прав споживачів»,статей . 607, 6010,611 ЦК , та ст. 32 ,33 ЗУ «Про туризм» вважає , що ТОВ «Спутник» не виконав умови договору і повинен в повному обсязі відшкодувати завдані збитки та моральну шкоду.В подальшому позивач уточнив позовні вимоги та, посилаючись до ЗУ «По туризм», ЗУ «Про захист прав споживачів» пояснив, що відповідачі повинні відшкодувати вказану вище суму, адже внаслідок цього позивач опинився в складній життєвій ситуації, що призвело його до фізичних страждань і була заподіяна моральна шкода у вигляді моральних страждань.

До позову були надані документи : копія договору про надання туристичних послуг , копії квитанцій , копії авіа білетів, копія рішення прикордонної служби Ізраїлю з перекладом, копія Претензії Відповідачу, копія відповіді на претензію, копія заяви з додатками.

Під час судового засідання позивач та його представник позов підтримали з виклдаених в ньому підстав, суду пояснили, що працівники турагенства не розяснили жодним чином правила поводження в аеропорту , не попередили про мождивість недопуску на територію Ізраїлю за наявності безвізового режиму. ОСОБА_1 оплатив туристичний тур в повном уобсязі, але фактично не отримав жодних туристичних послуг, більш того, опинившись в такій ситуації в аеропорту він подзвонив представника турагента, проте вони нічим йому не допомогли, що є підставою для задоволення позову.

Також суду пояснив, що самостійно перед поїздкою не цікавився звичаями та особливостями цієї країни, не дізнавася про особиливості перетину кордону та поводження в країні.

Представники відповідачів проти позову заперечували ,зазначивши, що зі свого боку ТОВ «Спутник» як турагент, так і ТОВ "Рондо" як туроператор виконали всі свої обовязки щодо надання послуг позивачу , про що свідчать копії авіа білетів, також було заброньовано готелі ,екскурсії, та білети на зворотній виїзд . Весь необхідний пакет документів, що вимагає консульська установа країни, було зібрано для отримання туристичних послуг та передано позивачу .

Як пояснила допитана у якості свідка ОСОБА_2, яка є працівником ТОВ ФММТ "Спутник" , вона оформлювала даний туристичний тур безпосередньо ОСОБА_1, який звернувся до них з проханням надати йому терміново тур до Ізраїлю, хоч на наступний день. Вони запропонували йому тур на найближче можливу дату - через три дні, обрали екскурсії, готелі та здійснили для оформлення всі необхідіні дії- через партнерів в країні прибуття забронювали готелі та екскурсії, придбали авіаквитки та оформили усі необхідні документи. Вона дійсно не попереджала позивача про можливість недопуску до країни , оскільки жодного разу за час їх роботи протггяом 10 років таких випадків з туристами не траплялося, тим ьбільше, що документи у туриста були в порядку. вона лише попередила, що що на всі запитання слід відповідати спокійно та впевнено пояснити мету свого візиту.

Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши надані сторонами докази, суд встановив такі обставини.

Між ОСОБА_1 (Турист) та ТОВ ФММТ «Спутник» 20 лютого 2017р. , який діяв від імені та за дорученням Туроператора "Рондо" ( згідно агентської угоди № 461 від 13 червня 2012 року) , був укладений договір про надання посередницьких туристичних послуг, за умовами якого останній прийняв на себе обовязки за замовлення туру згідно програми та оплати в інтересах Туриста за рахунок наданих Ту3ристом коштів комплексу туристичних послуг, що надаються Туроператором.

20 лютого 2017 року ОСОБА_1 сплатив ФММТ "Спутник" 7620 грн за авіаквитки та 30000 грн вартості туру, з яких 26 482 грн було перераховано ТОВ "Рондо" за туристичні послуги за тур до Ізраїлю ОСОБА_1С, 20 лютого 2017 року що підтверджується платіжними документами (а.с. 7-8, 36-37).

Відповідно до п. 1.1 цього договору , п. 3.2.6 Агентської угоди ТОВ ФММТ «Спутник» надає туристу інформаційно- консультаційні послуги з організації туру , про права і обовязки туристів , правилам поведінки в країні перебування, інструктує про правила перетину держкордону, діючі митні правила тощо . В свою чергу, пункт 2.6 вказує на те , що турист зобовязаний дотримуватись чинного законодавства України щодо перетину кордону України , а також митних та санітарних правил країни тимчасово перебування . Згідно до цього, пункт 1.5 містить інформацію, що ТОВ «Спутник» не відшкодовує туристу вартість путівки у разі ,якщо турист знятий з маршруту за порушення прикордонних і митних правил.

Відповідно до агентської угоди №3 461 п. 4.3.4 , туроператор не несе відповідальності, якщо рішенням влади чи відповідальних осіб Туристу відмовлено в можливості вїзду чи виїзду, та п. 4.2.2 при цьому штрафні санкції туриста складають 100% від вартості туру. Розділом 4 передбачені умови відповідальності сторін, які для туроператора та турагента становлять наданння неповного пакету документів, що вимагає консульська установа країни для організації турпродукту, неправильне оформлення документів чи документи, що мають інформацію невірного змісту , несвоєчасні олата рахунків, бронювання та замовлення послуг, а також ненадання туристам інформації про умови здійснення подорожі.

21 лютого 2017 року в аеропорту імені ОСОБА_3 в Ізраїлі ОСОБА_1С, вручено Рішення про заборону на вїзд відповідно до Закаону "Про вїзд до Ізраїлю" 5712-1952 " з міркувать попередження незаконної імміграції" та депотовано з Ізраїлю найближчим авіарейсом.

У відповідь на претензію директору ТОВ ФММТ "Спутник" від ОСОБА_1 від 28.02.2017 року останньому надана відповідь , що в даному випадку туроператор та турагент не несуть відповідальності за неотримання послуг, проте звернулисяя до свого партнера приймаючої сторони ізраїлю з приводу мінімізації витрат, сокільки всі кошти вже були перераховані за заброньовані послуги. Ними отримано повернення коштів у розмірі 496,4 долари США за невикорастані послуги, бронювання яких можливо було скасувати, та прийнято рішення про повернення 50% агентської винагороди, а всього на загальну суму 546,4 доларів США в еквіваленті, про отримання ких було запропоновано написати заяву.

Проте, як пояснив в судовому засіданні позивач, він відмовився від отимання цих коштів, оскільки бажає повернути усю суму в повному обсязі, в свою чергу представники відповідачів не заперечували проти отримання ним цих коштів і на час розгляду справи.

Твердження відповідачів, що належним чином виконані умови договору,зібрав необхідний пакет документів і виконав обовязки договору а саме придбані авіаквитки, вручені ваучери на проживання в готелях, медстраховка, Пам'ятка туристам (Ізраїль) підтверджується матеріалами справи ( а.с. 9, 50, 59-62) .

Також в пам'ятці туристам, що вилітають в Ізраїль, від фірми "Рондо" чітко зазначено, що безвізовий режим не є гарантією вїзду джо ізраїлю, оскільки підсумкове рішення про це приймають імміграційний контроль Ізраїля, кожний громадянин України для того, щоб в'їхати в державу Ізраїль повинен буде підтвердити мету свого візиту , а також надані рекомендації щодо поводження з представниками служб при спілкуванні при допуску в Ізраїль.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послугою вважається діяльність виконавця послуг з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Договором є усний чи письмовий правочин укладений між споживачем і виконавцем.

Згідно зі ст. 20 Закону «Про туризм» за договором про туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов'язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт).

Згідно із ч. 8 ст. 20 Закону України «Про туризм» туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, коли це відбулося з вини туриста.

Агентські відносини регулюються главою 31 ГК України, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 297 ГК України за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов'язується надати послуги другій стороні (суб'єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб'єкта і за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов'язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами.

У ст. 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно із ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, установлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним у повному обсязі перед замовником за порушення договору.

За змістом ч. ч. 1, 2, 10 ст. 20, ч. 2 ст. 30, ч. ч. 1, 2 ст. 32, ч. 1 ст. 33 Закону України від 15 вересня 1995 року «Про туризм», ч. 4 ст. 10 Закону України від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів», ст. ст. 610 і 611, ч. 5 ст. 653, ч. 1 ст. 901 ЦК України майнову відповідальність несе суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, порушив умови договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику (туристу) завдано збитків.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-42цс13 від 03 липня 2013 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Так, за ст. 15 ЗУ "Про захист прав споживачів", споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.

У разі коли надання недоступної, недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію та про виробника (виконавця, продавця) спричинило придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей, - споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування завданих йому збитків. при цьому, ч.9 цієї статті визначено, що під час розгляду вимог споживача про відшкодування збитків, завданих недостовірною або неповною інформацією про продукцію чи недобросовісною рекламою, необхідно виходити з припущення, що у споживача немає спеціальних знань про властивості та характеристики продукції, яку він придбаває.

Суд погоджується з твердженням відповідачів, що інформація про існування можливих складнощів щодо вїзду до країни Ізраїль була загальновідомою, що підтверджується і безпосередньо наданими самим позивачем роздруківками інформації з мережі Інтернет, в тому числі і Посольства України в державі Ізраїль і позивач відповідно до свого обов'язку споживача, встановленого ст. 4 ЗУ "Про захист прав споживачів" перед отриманням та замовленням послуги мав уважно ознайомитися з правилами надання цієї послуги і особливостіми використання такої послуги, а в разі необхідності роз'яснення умов та правил використання товару (послуги) до початку використання товару(послуги) звернутися за роз'ясненнями до продавця (виробника, виконавця) або до іншої вказаної в експлуатаційній документації особи, що виконує їх функції. При цьому суд враховує, що інформація щодо країни перебування, не потребує будь-яких спеціальних знань з боку туриста, є звичайною і оприлюдненою у загальнопоширений спосіб, а ОСОБА_1С, в судовому засіданні визнав , що жодним чином не намагався дізнатися про особливості цієї країни, прийшов до Турагенства вже з чітко визначеним замовленням на отримання туру саме до країни Ізраїль, бо так йому порадив батько.

Відповідно до положень ст. 19-1 ЗУ "Про туризм" , будь-яка інформація, надана туроператором (турагентом), повинна містити достовірні відомості про умови договору на туристичне обслуговування. Інформація про умови надання туристичних послуг, яку туроператор (турагент) поширює до укладення договору на туристичне обслуговування, має доводитися у доступній, наочній формі, бути розбірливою, зрозумілою та містити відомості, перелічені у ч. 2 цієї статті , проте про повідомлення саме цієї необхідної інформації позивапч не заперечував.

Також з матеріалів справи вбачається, що відповідачем до укладення договору на туристичне обслуговування виконані вимоги ч. 4 ст. 19-1 вказаного Закону та споживачеві туристичного продукту надана передбачена цим законом інформація про основні вимоги до оформлення в'їзних/виїзних документів (паспорт, дозвіл (віза) на в'їзд/виїзд до країни тимчасового перебування), у тому числі строк їх оформлення; туроператора (турагента), його місцезнаходження, його реквізити , керівника групи та засоби зв'язку з ним , час та місце проміжних зупинок і транспортних сполучень та категорію місця, яке споживач займатиме в певному виді транспортного засобу; види і тематику екскурсійного обслуговування, порядок здійснення зустрічей і проводів, супроводу туристів; назву, адресу та контактний телефон представництв туроператора або організації (організацій), уповноваженої туроператором на прийняття скарг і претензій туристів, а також адреси і телефони дипломатичних установ України у країні (місці) тимчасового перебування або місцевих служб, до яких можна звернутися у разі виникнення труднощів під час туристичної подорожі; ) порядок забезпечення туроператором обов'язкового та/або добровільного страхування туристів..

Відповідно до положень ст. 20 ЗУ "Про туризм" , туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини туриста; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов'язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб'єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити.

Під час розгляду справ про неналежність виконання договору на туристичне обслуговування судам необхідно встановлювати , чи не спричинено таке невиконання низкою обставин чи фактів, що об'єктивно унеможливили виконання останньогоу зв'язку з непереборною силою, та застосовувати при цьому п. 6 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», де зазначається, що виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов'язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили .

В обґрунтування позовних вимог про стягнення з відповідачів в солідарному порядку на його користь збитків в сумі 37 620 грн., позивач посилається на п. 2.4 Договору, якими передбачено, що у разі невиконання його умов з боку турагента, турист має право вимагати відшкодування збитків.

Згідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 906 ЦК України передбачено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивачем не надано доказів, підтверджуючих невиконання або неналежне виконання умов Договору від 20.02.2017 року на надання туристичних послуг відповідачами ТОВ «Спутник» та ТОВ "Рондо" .

Шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між неправомірними діями і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Позивачем не надано доказів, підтверджуючих завдання йому збитків та моральної шкоди в звязку з неправомірними діями відповідачів, наявності їх вини , причинного зв'язку між завданою шкодою та діями відповідачів.

Враховуючи вищевикладені обставини викладені вище , суд не можне задовольнити позов, оскільки підстави для стягнення збитків та моральної шкоди відсутні. Турагент та туроператор не можуть нести відповідальність за туриста та передбачити ризик під час інтервювання , за його відповіді та нервовий стан під час опитування , та не може бути впевненим у тому, що туристом було надано весь необхідний обсяг документів стосовно мети відвідування країни

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову , оскільки відмова на відвідування Ізраїлю Позивачу була прийнято саме посадовою особою служби прикордонного контролю Управління у справах населення та імміграції МВС Ізраїлю , мотивована підозрою в намірі незаконної імміграції , ця відмова не повязана з неправильним оформленням документів Туристу , то таке сталося не через неналежне виконання умов договорів з боку ТОВ ФММТ «Спутник» та ТОВ "Рондо" , оскільки відповідачі ніяким чином не могли гарантувати беззаперечний вїзд на територію країни прибуття , адже остаточне рішення приймають прикордонні служби Ізраїлю. І інформація про це офіційно розміщена на сайті відповідачів, більш того , інофрмація про те, що наявність "безвізу" не є беззаперечною гарантію допуску особи на територію країни тимчасового перебування, є загальновідомою.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,13, 81, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повнного тексту рішення суду .

Повний текст рішення суду виготовлено 20 лютого 2018 року .

Суддя О.А. Гуденко