13.02.2018 Справа № 756/3058/17
Номер справи 756/3058/17
Номер провадження 2/756/796/18
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 січня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва, в складі:
головуючого судді Яценко Н.О.,
за участі секретаря Хоменко І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей та сім'ї Ірпінської Міської Ради, про позбавлення батьківських прав, визнання місця проживання дітей та надання дозволу на виїзд дітей за кордон, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому з урахуванням збільшення позовних вимог просила суд позбавити останнього батьківських прав щодо їх спільних дітей ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_2). Окрім того позивач просила суд визначити місце проживання дітей разом з нею, надати позивачу дозвіл на виготовлення закордонних паспортів для ОСОБА_5, ОСОБА_6 без згоди батька відповідача та надати дозвіл на багаторазові тимчасові виїзди за межі України дітей разом з позивачем або за її згодою до наступних країн: Туреччина, Росія, Білорусія, Єгипет, Чорногорія, Хорватія, Ізраїль, Великобританія, Сполучені Штати Америки, Канада, Китайська Народна Республіка, Об'єднані Арабські Емірати, Таїланд, Індія, Ісландія, Норвегія, Ліхтенштейн, Монако, Сан-Марино, Ірландія, Румунія, Болгарія, Кіпр, Австрія, Бельгія, Угорщина, Німеччина, Греція, Данія, Іспанія, Італія, Латвія, Литва, Люксембург, Мальта, Нідерланди, Польща, Португалія, Словаччина, Словенія, Фінляндія, Франція, Чехія, Швеція, Швейцарія, Естонія та країн, які входять до складу Шенгенської угоди, без згоди та супроводу відповідача з обов'язковим поверненням дітей до України.
У обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що від шлюбу з відповідачем вона має малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Позивач самостійно матеріально утримує дітей та належним чином піклується про їх здоров'я, інтелектуальний та духовний розвиток. Приблизно з 2011 року - 2012 року місце проживання відповідача позивачу невідоме, оскільки він переховується від органів МВС. Жодної участі у вихованні та матеріальному утриманні дітей відповідач не приймає, тому ОСОБА_1 просить його позбавити батьківських прав.
Позивач має можливість забезпечити дітям поїздки з освітньою метою та з метою відпочинку за кордон.
Діти проживають у будинку позивача, який належить їй на праві власності. Вказаний будинок має загальну площу 174 кв.м., у дітей є власні окремі кімнати.
Враховуючи вік дітей, дбайливе ставлення матері до їх здоров'я, духовного та інтелектуального розвитку, а також належний матеріальний стан, позивач вважає, що її малолітні діти повинні проживати разом з нею.
Окрім того перешкоди у процесі виховання та розвитку дітей, які полягають в необхідності звернення до судових органів з метою отримання рішень про надання відповідних дозволів, які повинен надавати відповідач, що призводять до ускладнень під час планування подорожей за межі України. Внаслідок відсутності інформації про місце проживання відповідача позивач не може отримати його згоду на виїзд спільних дітей за межі України з метою їх оздоровлення, відпочинку та розширення світогляду.
Позивач та її представник в судовому засіданні позов з урахуванням збільшення підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували. Окрім того позивач просила врахувати при винесенні рішення зміну свого прізвища з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1».
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом оголошення в газеті, причини неявки в судове засідання суду не повідомив.
Представник третьої особи: Служби у справах дітей та сім'ї Ірпінської Міської Ради в судове засідання не з'явилась, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, у якому зазначила, що проти задоволення позову не заперечує. Також представник надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно його дітей ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_2).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст.280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно з свідоцтвом про народження НОМЕР_1 ОСОБА_2 (відповідач) та ОСОБА_1 (позивач) є батьками ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1) (а.с.18).
Згідно з свідоцтвом про народження НОМЕР_2 ОСОБА_2 (відповідач) та ОСОБА_1 (позивач) є батьками ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_2) (а.с.19).
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 09 грудня 2016 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.13).

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 07 листопада 2016 року у справі № 756/7821/16-ц вирішено стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дітей даного віку, починаючи з 15.06.2016 до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с.54).

Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно акту обстеження умов проживання від 15.11.2016, складеного Службою у справах дітей та сім'ї Ірпінської міської ради, малолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають разом з позивачем в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 174,4 кв.м., житловою площею 79,6 кв.м. Умови проживання хороші, в будинку зроблено сучасний ремонт, наявна вся необхідна побутова техніка та меблі; у дітей є власні окремі кімнати з місцями для відпочинку та навчання, всі необхідні речі, одяг, іграшки (а.с.36-37).

Вказаний будинок належить позивачу на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 08.12.2006, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Стрельцової І.М. та зареєстрованого в реєстрі за №4451 (а.с.20-25).

Відповідно до довідки №176 від 05.12.2016 ОСОБА_5 навчається в Київській спеціалізованій школі №53 з поглибленим вивченням німецької мови. Всі питання пов'язані з організацією навчання вирішує позивач (а.с.33).

Відповідно до довідки №7 від 02.16.2017 ОСОБА_6 відвідує дошкільний навчальний заклад №786 «Квіточка» Святошинського району міста Києва. На протязі 2016-2017 навчального року мати ОСОБА_1 приводила та забирала сина, відвідувала батьківські збори (а.с.55).

Згідно висновку, наданого Службою у справах дітей та сім'ї Ірпінської Міської Ради від 28 листопада 2017 року № 272/12 позивач здійснює повне утримання дітей, оплачуючи їх базові життєві потреби, медичні та стоматологічні послуги, а також розвиток особистості та світогляду, а саме: відвідування гуртка англійської мови, авто моделювання, дитячої спортивної школи з плавання, літній відпочинок та оздоровлення, відвідування театрів та інших культурних заходів.

Також у вищевказаному висновку зазначено, що ОСОБА_2 з 2011 року не піклується про фізичний і духовний розвиток малолітніх дітей, їхнє навчання, не спілкується з дітьми, не виявляє інтересу до їхнього життя, не створює умов для отримання освіти, участі у вихованні не приймає, не виявляє батьківського піклування. Відповідач не сплачує аліментів за рішенням суду, а відтак Ірпінська Міська Рада вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його дітей ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_2).

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

На підставі вищевказаного судом було встановлено, що відповідач не виконує обов'язків батька по вихованню дітей, не цікавиться життям та станом їхнього здоров'я, не намагається спілкуватися з ними, не надає жодної матеріальної допомоги, тобто свідомо усунувся від виховання дітей.

Згідно довідки ГУ МВС України в м. Києві від 24.02.2015 року № 26/2-У-36 повідомлено, що на сайті МВС України в розділі розшукові обліки значиться інформація відносно відповідача в категорії осіб, які переховуються від органів влади (а.с.32).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно з п. 16 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Таким чином судом достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по утриманню та вихованню дітей, тому суд приходить до висновку, що останнього необхідно позбавити батьківських прав щодо ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_2).

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

У частині позову про визначення місця проживання дітей разом з матір'ю суд вбачає можливим відмовити у задоволенні такої вимоги, оскільки відповідач перебуває в розшуку, а малолітні діти проживають з позивачем, що слугує підтвердженням відсутності між сторонами спору про визначення місця проживання дітей.

Частиною 1 ст. 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.

На підставі норм зазначеної вище ч. 1 ст. 166 СК України суд вважає необхідним відмовити позивачу у задоволенні позовної вимоги про надання дозволу на виготовлення закордонних паспортів для ОСОБА_5, ОСОБА_6 без згоди батька відповідача та надання дозволу на багаторазові тимчасові виїзди за межі України дітей разом з позивачем, оскільки відповідач рішенням суду позбавлений батьківських прав, тому втрачає всі права батька щодо надання дозволів на виїзд за кордон дітей.

На підставі викладеного, ст. 141, 150, 161, 164, 165, 166 СК України, ст. 11 ЗУ «Про охорону дитини», Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»; керуючись ст. 4-5, 12-13, 133, 141, 263-265, 280, 281ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3) батьківських прав відносно ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1).

Позбавити ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3) батьківських прав відносно ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_2).

У іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 13 лютого 2018 року.

Суддя: Н.О. Яценко