АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2363/18 Справа № 202/4479/17 Головуючий у 1 й інстанції - Мороз В. П. Доповідач - Єлізаренко І.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання дійсним договору купівлі-продажу та права власності, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності та дійсним договір купівлі-продажу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 10 травня 2010 року між ним та ОСОБА_3 було укладено в простій письмовій формі договір купівлі-продажу автостоянки. Відповідно до п.1.1 вказаного договору продавець зобов'язався передати у власність покупцю автостоянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, а саме: А-1 - будівля охорони, бетон, цегла, бетон, бетон, шифер, площею 10,2 кв.м., літ.а - ганок, бетон, метал, площею 9,9 кв.м., літ. а1- навіс, металевий, площею 6,2 кв.м, літ Б. - вбиральня, вигр.цеглян, цегла, бетон, бетон, шифер, площею 3,2 кв.м., літ. В - навіс, металевий, покритий шифером, площею 301,4 кв.м., літ Г - навіс, металевий, покритий шифером, площею 67,6 кв.м., літ. Д - навіс, металевий, покритий шифером, площею 194,6 кв.м. № 1-3,8 - огорожа, металева, № 4-7 - огорожа, бетон, І - замощення, асфальтобетон, площею 3240,9 кв.м., які розташовані на земельній ділянці загальною площею 3261 кв.м., а покупець зобов'язаний прийняти вказану нежитлову будівлю і сплатити ціну відповідно до умов, що визначені в цьому договорі, та пройти реєстрацію приміщення у БТІ. Пунктом 2.1 договору передбачено, що право власності на нежитлову будівлю переходить до покупця з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Ціна об'єкта продажу становить 10 000 грн. Грошові кошти були передані в повному обсязі. Сторони зобов'язалися в строк до 10 серпня 2010 року нотаріально посвідчити даний договір купівлі-продажу, так як відповідач виїжджав за межі області. Але до сьогоднішнього дня до нотаріуса відповідач не з'явився, гроші не повернув та повертати не збирається. До теперішнього часу відповідач вказаний договір купівлі-продажу автостоянки нотаріально не посвідчив. Автостоянка фактично передана позивачу. Ним, з метою зручності експлуатації майданчика проведено благоустрій території, розроблено проектну документацію з розбудови об'єкту, отримано технічні висновки по інструментальному обстеженню будівельних конструкцій нежитлових будівель, розташованих на майданчику, складено технічний паспорт на нежитлову будівлю. Такими діями відповідач порушує його права та інтереси безпідставно ухиляючись від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. На підставі викладеного ОСОБА_2 просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу вказаної нежитлової будівлі - автостоянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та визнання право власності на нежитлову будівлю, а саме: А-1 - будівля охорони, бетон, цегла, бетон, бетон, шифер, площею 10,2 кв.м., літ.а - ганок, бетон, метал, площею 9,9 кв.м., літ. а1 - навіс, металевий, площею 6,2 кв.м, літ Б. - вбиральня, вигр.цеглян, цегла, бетон, бетон, шифер, площею 3,2 кв.м., літ. В - навіс, металевий, покритий шифером, площею 301,4 кв.м., літ Г - навіс, металевий, покритий шифером, площею 67,6 кв.м., літ. Д - навіс, металевий, покритий шифером, площею 194,6 кв.м. № 1-3,8 - огорожа, металева, № 4-7 - огорожа, бетон, І - замощення, асфальтобетон, площею 3240,9 кв.м., які розташовані на земельній ділянці загальною площею 3261 кв.м.; зобов'язати Реєстраційну службу Дніпропетровського МУЮ зареєструвати відповідним чином у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на вказану будівлю за ним.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2017 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 Визнано дійсним договір купівлі-продажу від 10 травня 2010 року нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Визнано за ОСОБА_2 (інн НОМЕР_1) право власності на нежитлову будівлю - автостоянку, що складається з: А-1 - будівля охорони, бетон, цегла, бетон, бетон, шифер, площею 10,2 кв.м., літ.а - ганок, бетон, метал, площею 9,9 кв.м., літ. а?- навіс, металевий, площею 6,2 кв.м, літ Б. - вбиральня, вигр.цеглян, цегла, бетон, бетон, шифер, площею 3,2 кв.м., літ. В - навіс, металевий, покритий шифером, площею 301,4 кв.м., літ Г - навіс, металевий, покритий шифером, площею 67,6 кв.м., літ. Д - навіс, металевий, покритий шифером, площею 194,6 кв.м. № 1-3,8 - огорожа, металева, № 4-7 - огорожа, бетон, І - замощення, асфальтобетон, площею 3240,9 кв.м., яка розташована на земельній ділянці загальною площею 3261 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 без додаткових актів введення в експлуатацію. Зобов'язано Реєстраційну службу Дніпропетровського міського управління юстиції зареєструвати за ОСОБА_2 (інн НОМЕР_1) право власності на нежитлову будівлю - автостоянку, що складається з: А-1 - будівля охорони, бетон, цегла, бетон, бетон, шифер, площею 10,2 кв.м., літ.а - ганок, бетон, метал, площею 9,9 кв.м., літ. а?- навіс, металевий, площею 6,2 кв.м, літ Б. - вбиральня, вигр.цеглян, цегла, бетон, бетон, шифер, площею 3,2 кв.м., літ. В - навіс, металевий, покритий шифером, площею 301,4 кв.м., літ Г - навіс, металевий, покритий шифером, площею 67,6 кв.м., літ. Д - навіс, металевий, покритий шифером, площею 194,6 кв.м. № 1-3,8 - огорожа, металева, № 4-7 - огорожа, бетон, І - замощення, асфальтобетон, площею 3240,9 кв.м., яка розташована на земельній ділянці загальною площею 3261 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 без додаткових актів введення в експлуатацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.18-21).

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, просить заочне рішення суду від 12 липня 2017 року скасувати та ухвалити в нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, порушення правил підсудності.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 травня 2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в простій письмовій формі було укладено договір купівлі-продажу автостоянки (а.с.3-5).

Відповідно до п.1.1 вказаного договору продавець ОСОБА_3 зобов'язаний передати у власність покупцю ОСОБА_2 автостоянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, а саме: А-1 - будівля охорони, бетон, цегла, бетон, бетон, шифер, площею 10,2 кв.м., літ.а - ганок, бетон, метал, площею 9,9 кв.м., літ. а1- навіс, металевий, площею 6,2 кв.м, літ Б. - вбиральня, вигр.цеглян, цегла, бетон, бетон, шифер, площею 3,2 кв.м., літ. В - навіс, металевий, покритий шифером, площею 301,4 кв.м., літ Г - навіс, металевий, покритий шифером, площею 67,6 кв.м., літ. Д - навіс, металевий, покритий шифером, площею 194,6 кв.м. № 1-3,8 - огорожа, металева, № 4-7 - огорожа, бетон, І - замощення, асфальтобетон, площею 3240,9 кв.м., які розташовані на земельній ділянці загальною площею 3261 кв.м., а покупець зобов'язаний прийняти вказану нежитлову будівлю і сплатити ціну відповідно до умов, що визначені в цьому договорі, та пройти реєстрацію приміщення у БТІ.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що право власності на нежитлову будівлю переходить до покупця з моменту нотаріального посвідчення цього договору.

Згідно п.3.1 ціна об'єкта продажу становить 10 000 грн.

З метою виконання умов вказаного договору позивачем було передано в повному обсязі грошові кошти (п.5.1).

Сторони домовилися, що цей договір підлягає нотаріальному посвідченню в місячний термін з дня його підписання, а саме в строк до 10 серпня 2010 року, та реєстрації у відповідних органах у місячний термін з моменту підписання та нотаріального посвідчення (п.12.1).

Судом першої інстанції встановлено придатність об'єкта нерухомого майна до безпечної експлуатації.

Позивачем з метою зручності експлуатації майданчика проведено благоустрій території, розроблено проектну документацію з розбудови об'єкту, отримано технічні висновки по інструментальному обстеженню будівельних конструкцій нежитлових будівель, розташованих на майданчику, складено технічний паспорт на нежитлову будівлю (а.с.6-12).

Звернувшись з даним позовом, ОСОБА_2 посилався на те, що до сьогоднішнього дня до нотаріуса відповідач не з'явився, гроші не повернув та повертати не збирається, вказаний договір купівлі-продажу автостоянки нотаріально не посвідчений, автостоянка фактично передана йому (а.с.1, 2).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції послався на обґрунтованість та доведеність позовних вимог, оскільки момент вчинення вказаного договору купівлі-продажу від 10 травня 2010 року не пов'язується з його державною реєстрацією, договір виконаний сторонами повністю, а саме проведено повний розрахунок по договору, майно передано, встановлено придатність об'єкта нерухомого майна до безпечної експлуатації, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них у порушення норм матеріального права та правил територіальної підсудності, що відповідно до ст. 378 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та направлення справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

В ст.30 ЦПК України визначено категорії справ, за якими застосовується виключна підсудність.

Так, відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Із позовної заяви вбачається, ОСОБА_2 просив визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений в простій письмовій формі 10 травня 2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, предметом якого є нежитлова будівля - автостоянка, розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.1, 2).

Тобто, даний спір стосується нерухомого майна і до таких позовів застосовується виключна підсудність, відповідно до ст. 30 ЦПК України.

Перший заступник прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, звернувшись з апеляційною скаргою на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2017 року, посилався на те, що зазначеним рішенням суду порушується право власності територіальної громади м. Дніпра як власника земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно, та рішення прийнято з порушенням правил територіальної підсудності (а.с.26-35).

Нерухоме майно - автостоянка, що є предметом спору розташована за адресою: АДРЕСА_1, що територіально відноситься до Новокодацького (Ленінського) району м. Дніпра.

Відповідно до ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв'язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.

Таким чином, Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська розглянув справу у порушення норм процесуального права щодо правил виключної підсудності, про що в апеляційній скарзі вказав перший заступник прокурора Дніпропетровської області, який звернувся з апеляційною скаргою в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради,заявник, що згідно ст.378 ЦПК України, є підставою для скасування судового рішення та направлення справи на розгляд за встановленою законом підсудністю до відповідного суду.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська.

З позивача ОСОБА_2 на користь держави слід стягнути судовий збір за звернення з апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради на зазначене рішення суду в розмірі 960 грн., який визначено ст.4 Закону України «Про судовий збір», сплату якого було відстрочено заявнику ухвалою суду від 22 січня 2018 року до ухвалення апеляційним судом рішення, відповідно до вимог ст.136 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 378, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради - задовольнити частково.

Заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання дійсним договору купівлі-продажу та права власності - скасувати та направити справу на розгляд за встановленою законом підсудністю до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за звернення з апеляційною скаргою на рішення суду в розмірі 960 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді