Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/1262/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
20.02.2018смт. Доманівка
Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого - судді: Єгорової Н.І.,
при секретареві: Маковецькій Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Доманівка в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін цивільну справу №475/1262/17 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 .про стягнення заборгованості за кредитним договором , посилаючись на те, що 22.05.2012року між банком та ОСОБА_1, відповідно до заяви та до Умов і Правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку, було укладено кредитний договір б/н.
Згідно заяви відповідачу банком надано кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.
Враховуючи зазначене, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути заборгованість за кредитним договором та судовий збір.
В судове засідання представник позивача надав заяву, в якій позов підтримав повністю, просив його задовольнити в повному обсязі та розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує .
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з"явилася, про причину неявки суд не повідомила , про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд приходить до наступного висновку.
З матеріалів справи вбачається, що 22.05.2012р. між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір №б/н .
Відповідно до умов даного договору Банк надав позичальнику кредит в сумі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Відповідач підтвердив свою згоду на укладення договору, про що свідчить підписана ним заява, разом з Умовами і правилами надання банківських послуг.
Відповідно п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком.
Банк виконав свої зобов»язання перед позичальником, надавши йому кредит в розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту.
Згідно вимог ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до умов договору.
Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.
Відповідно до п. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобовзязується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Судом встановлено, що позичальником порушені умови договору в частині своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування ним.
Згідно розрахунку кредитної заборгованості, складеного станом на 26.11.2017 року відповідач має заборгованість за тілом кредиту в розмірі 2033.69грн.та по відсоткам за користування кредитом в сумі 4614.30грн., які підлягають стягненню з відповідача.
Відповідно до вимог ст.ст.546,548-551 ЦК України, сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі.
Відповідно до ст.611, ч. 2 ст.612, ст.ст.623-625, ч. 1 ст.1049, ст.1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, зокрема повинен повернути суму позики (в тому числі достроково), сплатити заборгованість, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.
Щодо стягнення з відповідача неустойки, то суд вважає, що ця вимога підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
За порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором позивачем нараховані: - пеня в розмірі 4297.27грн. та штрафи 500 грн. (фіксована частина) та 547.26грн.(процентна складова).
Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення суперечить вимогам, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Оскільки угодою сторін передбачено застосування пені та штрафу за одне й те саме порушення зобов'язань за договором, їх одночасне застосування є недопустимим.
За таких обставин суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача неустойка у виді лише штрафу.
Відповідно дост. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.
З розрахунку заборгованості вбачається, що розмір штрафів, які підлягають стягненню з відповідача, становить: 500 грн. (фіксована частина) та 547.26 грн. (процентна складова). Виходячи із розміру загальної суми заборгованості процентна складова штрафу підлягає перерахунку і буде складати 332.40 грн. (2033.69грн.- тіло кредиту + 4614.40грн. - проценти) х 5%= 332.40 грн. )
Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати, пов"язані з сплатою судового збору в розмірі 1 600 грн., а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 998 грн.
Керуючись ст.ст. 5, 76, 133, 141, 258, 264,265 ЦПК України, суд -
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК.
Якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного оскарження, заочне рішення набирає законної сили.
Суддя Доманівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_2