УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2018 р. Дніпровський районний суду м. Києва у складі:

Головуючого судді - Гончарука В.П.

За участю секретаря Юдицького К.О.

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення боргу за розпискою, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення боргу за розпискою.

22 січня 2018 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову, в якому просить суд: вжити заходів забезпечення позову на все належне майно відповідача рухоме/нерухоме шляхом накладенн заборони на відчуження його майна.

В обґрунтування поданої заяви, представник заявника посилається на те, що 31 травня 2006 року було, відповідно до якої відповідач ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_5 та ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 1 600 000 ( один мільйон шістсот тисяч) доларів США. На підтвердження цього відповідачем була видана розписка, із зазначенням про отримання грошових коштів.

Станом на 19 грудня 2017 року заборгованість відповідача складає 1 600 000,00 доларів США основного боргу, що в гривневому еквіваленті станом на 06.12.2017 року за офіційним курсом НБУ становить 43 463 040 гривень 00 копійок; проценти за договором позики у розмірі 2 123 890 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 06.12.2017 року за офіційним курсом НБУ становить 57 694 208,11 грн.

Суд, вивчивши доводи поданої заяви, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбаченихстаттею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Статтею 150 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Як роз'яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.1 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача - ОСОБА_3 заборгованість за договором позики, а саме борговою розпискою від 31.05.2006 року в сумі 1 600 000,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 06.12.2017 року за офіційним курсом НБУ становить 43 463 040 гривень 00 копійок; проценти за договором позики у розмірі 2 123 890 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 06.12.2017 року за офіційним курсом НБУ становить 57 694 208,11 грн.

Аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог про накладення арешту на рухоме та/або нерухоме майно, які належать відповідачу ОСОБА_3, при цьому суд вважає за необхідне накласти даний арешт в межах ціни позову, тобто в межах 101 157 248 гривень 11 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 260 Цивільного процесуального кодексу України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення боргу за розпискою- задовольнити частково.

Накласти арешт на все рухоме та/або нерухоме майно, яке належить ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1, моб. Тел. НОМЕР_1), в межах суми позову 101 157 248 гривень 11 копійок.

В іншій частині вимог - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів, та учасникам справи для відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручено у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: