Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.02.2018 Справа №607/2784/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Сливка Л. М.,

присяжних - Карпи О. В., Балук С. І.

за участю секретаря судового засідання Зарічної О. П.,

за участю прокурора - Галас Н. В.

представника ТОККПНЛ, лікаря-психіатра - ОСОБА_3,

особи, щодо якої розглядається питання, пов'язане з наданням психіатричної допомоги - ОСОБА_4, законного представника особи, щодо якої розглядається питання, пов'язане з наданням психіатричної допомоги - ОСОБА_5, розглянувши у судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за заявою представника Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні лікаря-психіатра ОСОБА_3 про госпіталізацію ОСОБА_4 до психіатричного закладу без її згоди,

ВСТАНОВИВ:

Представник Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні (далі - ТОККПНЛ ) ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_4. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що у ОСОБА_4 наявний психічний розлад, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольнити основні життєві потреби. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку ОСОБА_4, які надійшли від її матері ОСОБА_5. На підставі цих відомостей ОСОБА_4 була оглянута лікарем-психіатром ОСОБА_6, яка підтвердила висновок про необхідність госпіталізації ОСОБА_4. Також ОСОБА_4 була оглянута комісією лікарів-психіатрів ТОККПНЛ, яка підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію ОСОБА_4 згідно ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу". Згода ОСОБА_4 на госпіталізацію відсутня, тому просить винести рішення про її примусову госпіталізацію.

У судовому засіданні представник ТОККПНЛ, лікар-психіатр ОСОБА_3 заяву підтримав і пояснив, що лікування ОСОБА_4 можливе лише в закритому психіатричному стаціонарі, однак, внаслідок психічного розладу вона не може усвідомити необхідність проходження лікування та надати згоду на лікування у ТОККПНЛ, у зв'язку із чим просить заяву задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні підтримав заяву про госпіталізацію у примусовому порядку ОСОБА_4 в Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню без її згоди.

Законний представник ОСОБА_4 її матір ОСОБА_5 у судовому засіданні вказала, що її дочка ОСОБА_4 потребує кваліфікованої допомоги та лікування, оскільки не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби, хворіє на тяжку психічну хворобу від народження.

Особа, щодо якої розглядається питання, пов'язане з наданням психіатричної допомоги - ОСОБА_4 у судовому засіданні не змогла надати жодних пояснень в силу свого захворювання .

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного:

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканка АДРЕСА_1 вихованка дитячого будинку-інтернат 20 лютого 2018 року поступила у шосте психіатричне відділення Тернопільської обласної клінічної комунальної психоневрологічної лікарні по направленню амбулаторно-поліклінічним відділенням, в супроводі матері та медсестри інтернату, для визначення групи інвалідності по досягненню вісімнадцятирічного віку з діагнозом - важка розумова відсталість.

Направлення на госпіталізацію було видане 20 лютого 2018 року лікарем-психіатром амбулаторно-поліклінічного відділу, який після особистого огляду ОСОБА_4 зробив висновок про необхідність її госпіталізації в психіатричний стаціонар для обстеження або лікування у зв'язку з наявністю у неї психічного розладу, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольнити основні життєві потреби. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку ОСОБА_4, які надійшли від її матері - ОСОБА_5. На підставі цих відомостей ОСОБА_4 була оглянута лікарем-психіатром ОСОБА_6, яка підтвердила висновок про необхідність госпіталізації ОСОБА_4.

Також ОСОБА_4 була оглянута комісією лікарів-психіатрів Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, у складі: в.о. голови комісії - ОСОБА_7 та членів комісії - ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_3

Комісія підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно Закону України "Про психіатричну допомогу" та прийшла до висновку, що ОСОБА_4 потребує примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар для обстеження та лікування.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканка АДРЕСА_1 вихованка дитячого будинку-інтернат 20 лютого 2018 року поступила у шосте психіатричне відділення Тернопільської обласної клінічної комунальної психоневрологічної лікарні по направленню амбулаторно-поліклінічним відділенням, в супроводі матері та медсестри інтернату, для визначення групи інвалідності по досягненню вісімнадцятирічного віку з діагнозом - важка розумова відсталість.

З анамнезу встановлено, що ОСОБА_4 у 2007 році прибула Петриківський будинок-інтернат з Херсонської області. Народжена семимісячною від першої вагітності, пологи термінові, вага при народженні 2700 грам, зріст 48 см. У дитини була пологова травма, яка супроводжувалась крововиливом у головний мозок, проводилось відсмоктування крові, знаходилась на стаціонарному лікуванні в Херсонській ДОЛ. З народження відставала у фізичному розвитку: голівку почала тримати в 8 місяців, сидіти в 1,2 роки, ходити в 3 роки. В трирічному віці було встановлено діагноз: Синдром Вадера-Віллі. За час перебування в інтернаті рідко хворіла на простудні захворювання. Знаходилась на стаціонарному лікуванні у восьмому дитячому відділенні ТОККПНЛ у 2008 році. У 2016 році консультована обласним позаштатним дитячим психіатром ОСОБА_10

Психічний стан: мовний контакт з хворою формальний, мова не чітка, погано зрозуміла, словниковий запас обмежений кількома словами, емоційно лабільна, кричить, не утримується на місці, на зауваження не реагує, інструкції не виконує, корекції не піддається. Мислення значно сповільнене, примітивне, пам'ять та інтелект низькі, критика до свого стану формальна.

Враховуючи анамнестичні відомості, психічний стан пацієнтки, комісія лікарів-психіатрів прийшла до висновку, що ОСОБА_4 страждає психічним захворюванням у вигляді Важкої розумової відсталості.

Також, як вбачається із Виписки з історії хвороби вихованки Петриківського обласного комунального дитячого будинку-інтернату ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 виданої Тернопільським обласним комунальним дитячим будинком-інтернат, у ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено діагноз - важка розумова відсталість. Синдром Прадера-Віллі. Абдомінальне ожиріння. Вторинна артеріальна гіпертензія, порушення толерантності до вуглеводів. Кіфосколіоз грудного відділу хребта. Мінімальна тиреоїдна дисфункція. Викривлення носової перегородки.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини, досліджені докази та вимоги законодавства, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для примусової госпіталізації ОСОБА_4 до психіатричного закладу, а тому заяву представника Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 264-265, 293-294, 339-342 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні лікаря-психіатра ОСОБА_3 про госпіталізацію ОСОБА_4 до психіатричного закладу без її згоди - задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню в примусовому порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Повний текст рішення складений 22 лютого 2018 року.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка