Справа № 194/68/18
Номер провадження 2/194/143/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2018 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Солодовник І.С.,

при секретарі - Сафоновій А.Г.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Тернівка Дніпропетровської області в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, в якій зазначає, що вона з відповідачем є батьками - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В 2014 році позивач та відповідач розірвали шлюб та їх неповнолітній син ОСОБА_3 залишився проживати разом із відповідачем.

Згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду від 26.01.2015 року з неї на користь відповідача на утримання сина - ОСОБА_3 стягувались аліменти у розмірі 1/4 частини її заробітку до виповнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

19 квітня 2017 року Павлоградським міськорайонним судом було винесено рішення про стягнення з неї 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів ) на користь відповідача на утримання їхнього сина ОСОБА_3 щомісячно і до моменту припинення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Зазначає, що на час звернення до суду та на час винесення судом рішення по зазначеній справі їхній син ще навчався у загальноосвітній школі 1-111 ступенів № 19 м. Павлограда. Після закінчення школи № 19 в 2017 році їхній син ОСОБА_4 не пішов навчатися у будь-який навчальний заклад. Цей факт він підтверджує своєю заявою та копією атестату про закінчення СШ № 19.

Відповідач же звернувся до Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за виконанням рішення Павлоградського міськрайоного суду від 19.04.2017 року про стягнення з неї аліментних виплат на утримання сина .

Відповідач добровільно не бажає вирішувати питання припинення стягнення аліментів та хоче безпідставно стягувати з неї 1/4 частину її заробітку на утримання повнолітнього сина, який не навчається .

Позивач просить припинити стягнення з неї аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_1 у зв'язку із припиненням навчання та стягнути з відповідача на її корить судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, однак надала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила позов задовольнити та розглянути справу без її участі (а.с. 30).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, однак надав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просив розглянути справу без його участі (а.с. 31).

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи, встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданого 10.03.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської ради Дніпропетровської області (а.с. 13).

Згідно з постановою державного виконавця від 13.11.2017 року по виконавчому провадженню № 53958315 на підставі виконавчого листа № 185/1554/17 від 16.05.2017 року за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.04.2017 року, з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 22 лютого 2017 року і до моменту припинення ОСОБА_3 навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років (а.с. 8, 14-16).

У відповідності із ст. 198 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно із ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно з атестатом серії НОМЕР_4 від 24.06.2017 року, виданого Павлоградською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 19 Павлогадської міської ради Дніпропетровської області ОСОБА_3 в 2017 році здобув повну загальну середню освіту (а.с. 9-10).

Відповідно до заяви ОСОБА_3, на утримання якого з позивача на користь відповідача стягуються аліменти встановлено, що ОСОБА_3 в червні 2017 року закінчив навчальний заклад, Павлоградську загальноосвітню школу І-ІІІ № 19 і з липня 2017 року та станом на 10.08.2018 року в іншому учбовому закладі не навчається (а.с. 11).

Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до правових позицій, викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 не продовжує навчання, у зв'язку з чим, не потребує матеріальної допомоги, суд вважає можливим задовольнити позов і припинити стягнення аліментів з позивача, оскільки, відповідач не має передбачених законом підстав для отримання від позивача аліментів на утримання повнолітнього сина.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 76, 81, 141, 206, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст. 198, 199 СК України, суд,-

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини - задовольнити.

Припинити стягнення аліментів за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 185/1554/17 від 19 квітня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2, аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно у зв'язку з припиненням ОСОБА_3 навчання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3, але фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4, але фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2, судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І.С. Солодовник