Справа № 462/4877/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

30 січня 2018 року Залізничний районний суд міста Львова у складі головуючої судді Румілової Н.М., при секретарі Гули М.І., за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 19.10.2017 року звернувся до суду з позовом , в якому зазначив, що він є власником 29/50 часток квартири №2 в будинку №83 «а» по вул.Темницьких у Львові. Крім нього в квартирі зареєстровані та проживають члени його родини ОСОБА_3, дочка ОСОБА_4 та онук ОСОБА_5. Відповідач є його син, більше 15 років без поважних причин в квартирі не проживає. Він добровільно залишив житло, забрав свої речі, комунальні послуги не сплачує. Йому не здійснювались перешкоди у користуванні житлом. Просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири 2 в будинку №83 «а» по вул.Темницьких у м.Львові.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, підтвердив викладені у позовній заяві обставини та зазначив, що син не проживає в квартирі з 2003 року речей відповідача у спірній квартирі немає, всі витрати по утриманню житла несе він. Просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, заперечень суду не надав, представник позивача не заперечував проти винесення заочного рішення, у звязку з чим у відповідності до ст.281 ЦПК України, суд розглядає справу без присутності відповідача, постановляючи заочне рішення.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, зазначила, що відповідач її син, він зловживає спиртними напоями, не проживає в спірній квартирі з 2002 року, всі свої речі з квартири забрав, його фактичне місце проживання їй невідомо, син не цікавиться її здоровям та здоровям позивача, витрати по оплаті комунальних послуг не несе. Просила позов задовольнити.

Треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не зявились , причина неявки суду невідома.

Вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у справі, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Конституцією України (ст.41) та ст..1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року №475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів №2,№4 , №7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст..383 ЦК України та ст..150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливо лише на підставах, передбачених законодавством.

Згідно ст..319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на свій розсуд.

Відповідно до ст..391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування майном.

У відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника втрачає право на користування цим приміщенням у разі відсутності члена сімї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 є власником 29/50 часток будинку 83а по вул.Темницьких м.Львів на підставі Свідоцтва про право власності від 22.08.2011 р., виданого Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради на підставі наказу від 22.08.2011 р. за №1434-Ж-З.

Згідно до довідки ЛКП «Сяйво» позивачу належить квартира АДРЕСА_1, відповідач зареєстрований у зазначеній квартирі.

З пояснень позивача, третьої особи ОСОБА_3 вбачається, що відповідач не проживає з 2003 року у спірній квартирі, речей немає.

Як вбачається з актів від 7 06.2017 року , від 14.08.2015 р., від 18.10.2017 року, складених комісією ЛКП « Сяйво» , відповідач ОСОБА_2 зареєстрований, однак не проживає у спірній квартирі 15 років .

Суд вважає позов обґрунтованим.

Оскільки реєстрація відповідача перешкоджає позивачу у реалізації права власності, суд вважає, що позов слід задовольнити .

Керуючись ст.10, 11, 16, 265-266, 280 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилою площею квартири 2 в будинку №83 «а» по вул. Темницьких у м. Львові.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто Залізничним районним судом м.Львова за письмовою заявою відповідача, що має бути подана протягом двадцяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Н.М.Румілова