Провадження № 2/127/5942/17
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

07 лютого 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Гуменюка К.П.,

секретаря Лисої К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, орган якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб Служба у справах дітей Вінницької міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом,

в с т а н о в и в:

18 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, орган якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб Служба у справах дітей Вінницької міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом та з урахуванням уточненої позовної заяви просить суд визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування будинковолодінням під АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1

В позовній заяві зазначено, що відповідно до рішення третейського суду від 26 лютого 2008 року ОСОБА_1 є власником 13/25 часток будинковолодіння під АДРЕСА_1. Право власності зареєстровано в ВООБТІ 17 березня 2008 року.

Відповідач ОСОБА_2 є рідною сестрою позивача, зареєстрована у будинку, однак, фактично не проживає з вересня 2016 року по даний час. Остання забрала свої речі і разом із зареєстрованими дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_3 висилилась. Адреса проживання невідома.

Більш ніж рік ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 без поважних причин не проживають у належному ОСОБА_1 будинку, хоча залишилась зареєстрованою. Її речей у будинку немає.

Позивач вважає, що реєстрація відповідача ОСОБА_2 та її дітей, порушує його право на вільне володіння та користування житлом, тягне за собою надмірне нарахування коштів за комунальні послуги.

У зв'язку з вищевикладеними обставинами позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. На адресу суду від представника позивача ОСОБА_5 надійшла заява, у якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності та зазначив, що вимоги позову підтримує.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до судового засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомили.

Представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. На адресу суду від начальника відділу захисту прав дітей служби у справах дітей Вінницької міської ради ОСОБА_6 надійшла заява, у якій просить суд розгляд справи проводити за її відсутності та зазначила, що підтримує висновок органу опіки та піклування про недоцільність визнання втратившою право користування житлом неповнолітньої ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 223, 280 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідачів в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечив проти такого порядку розгляду справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав.

Як було встановлено судом, що рішенням третейського суду для вирішення конкретного спору від 26 лютого 2008 року, визнано за ОСОБА_1 право власності на 13/25 часток будинковолодіння під АДРЕСА_1 (а.с. 4-5).

На підставі зазначеного вище рішення, за ОСОБА_1, на праві приватної власності зареєстровано 13/25 часток будинковолодіння АДРЕСА_1, що підтверджується реєстраційним посвідченням, виданим 17 березня 2008 року КП «ВООБТІ» (а.с. 6).

Відповідно до довідки № 230 від 04 квітня 2017 року, видана квартальним комітетом «Корея 1», ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1. Також зі змісту даної довідки вбачається, що сестра останнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, племінниця ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та її донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 не проживають за вищевказаною адресою, але зареєстровані (а.с. 8).

Згідно із актовим записом про народження № 2621 від 15 липня 2014 року, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Вінниці та у графі відомості про матір зазначено - «ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3» (а.с. 44).

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Фізична особа може мати кілька місць проживання (ч. 6 ст. 29 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 4 та 5 статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Вінницької міської ради від 30 січня 2018 року № 01-00-011-4583, орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає недоцільним визнання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, втратившою право користування житловим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 70).

Згідно ч. 6 ст. 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Суд критично оцінює висновок органу опіки та піклування Вінницької міської ради про недоцільність визнання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, втратившою право користування житловим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_2, оскільки зазначений висновок не мотивований та не містить обґрунтування, на підставі чого орган опіки та піклування приходить до висновку про недоцільність визнання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, втратившою право користування житловим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у будинковолодінні АДРЕСА_1 не проживають більше одного року, не сплачують плату за комунальні послуги, які нараховуються на них, як на осіб, які зареєстровані у даному житлі, не несуть інших витрат по утриманню будинку, суд приходить до переконливого висновку, що вимоги позовної заяви про визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, такими, що втратили право користування жилим приміщенням вище зазначеного будинковолодіння, підлягають до задоволення.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 223, 247, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст. 405 ЦК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1), ОСОБА_3 (АДРЕСА_1), ОСОБА_4 (АДРЕСА_1), орган якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб Служба у справах дітей Вінницької міської ради (м. Вінниця, вул. Соборна, 59) про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житлом будинковолодінням під АДРЕСА_1.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області К.П. Гуменюк