Справа № 486/803/17
Провадження № 2/486/42/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Савіна О.І.

при секретарі Деменко К.Л.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про визначення додаткового строку на прийняття спадщини.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що восени 1993 року вона зі своїм чоловіком ОСОБА_5 вирішили придбати трикімнатну квартиру в м. Южнокраїнськ Миколаївської області. Продавши 09.02.1994 р. належний чоловікові на праві приватної власності житловий будинок, розташований в м. Помічна Кіровоградської області, вони придбали квартиру АДРЕСА_1 за ціною еквівалентною 3000 доларів США. Але, така як на той час вони не мали можливості укласти договір куплі-продажу від свого імені, договір куплі-продажу вищевказаної квартири з продавцем був укладений їх донькою ОСОБА_6, яка згодом мала переоформить право власності на квартиру на її імя. Через хворобу та смерть ОСОБА_5 та хворобу ОСОБА_6 питання переоформлення квартири відійшов на другий план. Після смерті доньки, вона звернулася до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з питанням щодо переоформлення даного житла, вони не заперечували її право на спадщину та обіцяли переоформити право власності на квартиру на її імя після прийняття ними спадщини. Їй довелося чекати поки відповідачі оформлять спадщину, залишену ОСОБА_6, а в березні 2015 року вона дізналася, що продаж вищезазначеної квартири буде здійснюватися з публічних торгів. В АТ "Державний ощадний банк України" вона дізналася, що 19.02.2009 р. між ВАТ "Ощадбанк" та ОСОБА_6 був укладений договір відновлювальної кредитної лінії № 15, згідно з яким остання отримала кредит в розмірі 207 500 гривень терміном до 18.02.2016 р. на споживчі цілі зі сплатою за користування кредитом 23 % річних. В забезпечення виконання ОСОБА_6 зобовязань за кредитним договором 19.02.2009 р. між останньою та ВАТ "Державний ощадний банк України" був укладений іпотечний договір, відповідно до якого ОСОБА_6 передала банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1. На день смерті ОСОБА_6 зобовязання за кредитним договором виконані не були, заборговність на 11.01.2016 р. складала 117 643,99 гривень. Щоб не допустити продаж квартири, вона 11.01.2016 р. повністю погасила кредитну заборгованість в розмірі 117 643,99 гривень, судові витрати, понесені банком у звязку із зверненням до суду стосовно звернення стягнення на предмет іпотеки, та витрати ДВС повязані з виконанням рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, всього було сплачено нею 130 964,17 гривень. Але в супереч вимогам ст. 517 ЦК України АТ "Ощадбанк" після погашення нею заборгованості за кредитом не передав документи, передбачені у вказаній нормі закону, мотивуючи тим, що передати документи може тільки новому власнику квартири або особі, яка надасть свідоцтво про право на спадщину, правовстановлюючі документи на дане житло також знаходяться в банку. Спадкова справа була відкрита за зверненням АТ "Ощадбанк" до державного нотаріуса Южноукраїнської державної нотаріальної контори. Вона є спадкоємцем першої черги за законом, однак строк на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини пропустила у звязку з тим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнавали за нею не лише право на спадкування частини квартири, а й право власності на всю квартиру та обіцяли переоформить право власності на дане житло на її імя після прийняття ними спадщини, вона вірила їм, але обіцяного не здійснилося. В даний час нотаріус в усній формі пояснив їй, що у випадку надання письмової згоди іншими спадкоємцями, в неї буде прийнято заяву на прийняття спадщини. Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не заперечують проти надання такої згоди, проте нічого для цього не роблять. Так як вона пропустила строк звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини і відсутня письмова згода спадкоємців, які прийняли спадщину, вона вимушена звернутися до суду з позовом про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини, який пропустила з поважної причини.

В судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги та просила суд визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними та визначити ОСОБА_2 додатковий строк тривалістю два місяці для подання нею до Южноукраїнської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася 15 липня 2010 року після смерті її доньки - ОСОБА_7, померлої 15 липня 2010 року.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, причину неявки суду не повідомили. Про день, час та місце розгляду справи були повідомлені через оголошення в газеті «Урядовий Курєр» № 1 (6117) від 03.01.2018 р..

Представник відповідача Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" судове засідання не зявилася, але надіслала відзив на позовну заяву.

Під час розгляду справи по суті встановлено, що восени 1993 року ОСОБА_2 зі своїм чоловіком ОСОБА_5 вирішили придбати трикімнатну квартиру в м. Южнокраїнськ Миколаївської області.

Продавши 09.02.1994 р. належний ОСОБА_2 на праві приватної власності житловий будинок, розташований в м. Помічна Кіровоградської області, позивач з чоловіком за належні їм гроші придбали квартиру АДРЕСА_1. Але, так як на той час вони не мали можливості укласти договір куплі-продажу від свого імені, договір куплі-продажу вищевказаної квартири з продавцем був укладений їх донькою ОСОБА_6, яка згодом мала переоформить право власності на квартиру на імя позивача. Однак, за життя ОСОБА_6 не встигла цього зробити.

Таким чином, після смерті ОСОБА_6 залишилася спадщина у вигляді квартиру АДРЕСА_1.

Так як вказана квартира була придбана за кошти ОСОБА_5 на ОСОБА_2, остання звернулася до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з питанням щодо переоформлення даного житла, вони не заперечували її право на квартиру та обіцяли переоформити право власності на дану квартиру на її імя після прийняття ними спадщини.

В березні 2015 року ОСОБА_2 дізналася про продаж спірної квартири на публічних торгах. Звернувшись до АТ "Ощадбанк" вона дізналася, що 19.02.2009 р. між ВАТ "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_6 був укладений договір відновлювальної кредитної лінії № 15, згідно з яким остання отримала кредит в розмірі 207 500 гривень терміном до 18.02.2016 р. на споживчі цілі зі сплатою за користування кредитом 23 % річних. В забезпечення виконання ОСОБА_6 зобовязань за кредитним договором 19.02.2009 р. між останньою та ВАТ "Державний ощадний банк України" був укладений іпотечний договір, відповідно до якого ОСОБА_6 передала банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1. На день смерті ОСОБА_6 зобовязання за кредитним договором виконані не були, заборговність на 11.01.2016 р. складала 117 643,99 гривень. Щоб не допустити продаж квартири, позивач 11.01.2016 р. повністю погасила кредитну заборгованість в розмірі 117 643,99 гривень, судові витрати, понесені банком у звязку із зверненням до суду стосовно звернення стягнення на предмет іпотеки, та витрати ДВС повязані з виконанням рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, всього було сплачено нею 130 964,17 гривень. Але в супереч вимогам ст. 517 ЦК України АТ "Ощадбанк" після погашення нею заборгованості за кредитом не передав документи, передбачені у вказаній нормі закону, мотивуючи тим, що передати документи може тільки новому власнику квартири або особі, яка надасть свідоцтво про право на спадщину, правовстановлюючі документи на дане житло також знаходяться в банку. Спадкова справа була відкрита за зверненням АТ "Ощадбанк" до державного нотаріуса Южноукраїнської державної нотаріальної контори.

Як зазначила в судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_2 вчасно не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнавали за нею право власності на спірну квартиру та обіцяли переоформить права власності на дане житло на її імя після прийняття ними спадщини, вона вірила їм, але обіцяного не відбулося.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки на думку суду строк для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважної причини.

Відповідно до ст. 141, ч. 3 ст. 142 ЦПК України стягненню в солідарному порядку з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 640 гривень, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом (а.с. № 1). Решта суми судового збору, сплаченого позивачем, не підлягають відшкодуванню, оскільки в судовому засіданні представник позивача відмовилася від позовних вимог відносно АТ «Ощадбанк».

Керуючись ст. 1272 ЦК України, ст. ст. 4, 10-13, 76, 81, 83, 89, 141, 229, 258, 259, 263 -265, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, задовольнити.

Визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними та визначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці ІНФОРМАЦІЯ_2 Росії, додатковий строк два місяці з наступного дня після набрання даним рішенням суду законної сили, для подання нею до Южноукраїнської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася 15 липня 2010 року після смерті її доньки - ОСОБА_7, померлої 15 липня 2010 року.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, та Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (54024, м. Миколаїв, Херсонське шосе, 50, , МФО 326461) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків:НОМЕР_1, судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду ОСОБА_8