Справа № 760/7084/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Трофимчук К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Якушева Євгенія Анатоліївна про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права власності, виключення частини квартири зі складу спадкового майна,

в с т а н о в и в:

16 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд з зазначеним позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права власності, виключення частини квартири зі складу спадкового майна.

Свої вимоги мотивувала тим, що з 2002 року до ІНФОРМАЦІЯ_1, вона та ОСОБА_4 постійно проживали разом однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_1, вели спільне домашнє господарство, мали спільний бюджет, тобто проживали як чоловік та дружина.

Під час сумісного проживання ОСОБА_4 приватизував квартиру за адресою: АДРЕСА_1, у якій вони проживали, робили ремонт, сплачували комунальні платежі, поліпшували умови життя, купували техніку для дому тощо.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Він не склав заповіт, тому його донька від першого шлюбу - ОСОБА_2 є єдиною спадкоємицею першої черги.

Оскільки ОСОБА_4 здійснив державну приватизацію квартири під час їхнього спільного проживання однією сім'єю, тому квартира належить їй та чоловіку (ОСОБА_4.) на праві спільної сумісної власності, тобто спадкодавцю належала не вся спірна квартира, а тільки 1/2 її частка.

Без встановлення факту проживання з ОСОБА_4 однією сім'єю без реєстрації шлюбу на час державної приватизації квартири, до складу спадкового майна включено не 1/2 частину, а всю спірну квартиру.

Встановлення такого факту необхідно для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину з урахуванням того, що квартира була спільним майном подружжя, тобто від цього залежить розмір її частки, яку буде зазначено у свідоцтві про право власності на квартиру.

Просить суд ухвалити рішення, яким:

-встановити факт проживання її та ОСОБА_4 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 (день смерті);

-визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1

-виключити належну їй 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 зі складу спадкового майна, що відкрилось після смерті ОСОБА_4

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав наведених в позовній заяві. Пояснили, що з 2002 року позивач проживала з ОСОБА_4 однією сім'єю. Квартира була приватизована ОСОБА_4 у 2006 році. Він мав право на приватизацію 31 кв. метра, а іншу частину вони викупили. З 2007 року вона зареєстрована в спірній квартирі. Вони не перебували в зареєстрованому шлюбі, планували зареєструвати шлюб, але не спішили з цим.

Представник відповідача вважав, що позов не підлягає задоволенню. Підтримав письмові заперечення, що містяться в матеріалах справи (а.с. 124-126). Пояснив суду, що квартира не є спільною сумісною власністю, оскільки ОСОБА_4 скористався своїм правом на приватизацію, тому квартира була його особистою власністю. Позивач не є спадкоємцем першої черги.

Третя особа Головне територіальне управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Направила до суду свої пояснення, в яких просила розглядати справу за відсутності її представника, за наявними документами та доказами, враховуючи фактичні обставини справи та ухвалити рішення відповідно до діючого законодавства (а.с. 60-61).

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Якушева Є.А. в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Направила до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності та ухвалити рішення згідно чинного законодавства (а.с. 118).

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, покази свідків, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 11 серпня 2006 року Відділом приватизації державного житла Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації згідно з розпорядженням від 11 серпня 2006 року № 36538 ОСОБА_4 видано свідоцтво про право власності на житло - квартиру за адресою: АДРЕСА_1

З довідки форми № 3 ЖЕД № 904 від 29 липня 2015 року вбачається, що в спірній квартирі були зареєстровані ОСОБА_4 та з 20 лютого 2007 року ОСОБА_1 (а.с. 147).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1, виданим 16 липня 2015 року (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, в тому числі на спірну квартиру АДРЕСА_1

22 липня 2015 року до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Якушевої Є.А. з заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_2, яка є донькою спадкодавця та спадкоємцем першої черги (а.с. 137, 141).

21 грудня 2015 року з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 звернулася позивач ОСОБА_1 (а.с. 165).

11 квітня 2016 року ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з квартири за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 15 вересня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 05 грудня 2017 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та договору купівлі-продажу.

У зазначеному рішенні встановлено, що спірна квартира була набута у власність померлим згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», тому відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 57 СК України належала ОСОБА_4 на праві особистої приватної власності. Відповідно й видача ОСОБА_6 свідоцтва про право на спадщину відповідає вимогам закону.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на те, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 15 вересня 2017 року, яке набрало законної сили, встановлено, що спірна квартира належала на праві особистої приватної власності ОСОБА_4, тому суд не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 на те, що квартира належить їй та чоловіку на праві спільної сумісної власності, тобто спадкодавцю належала не вся спірна квартира, а тільки 1/2 її частка.

У такому випадку, не ґрунтуються на законі вимоги позивача про визнання за нею права власності на 1/2 частину спірної та виключення цієї частини квартири зі складу спадкового майна після смерті ОСОБА_4

Вимога про встановлення факту, що має юридичне значення - проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу також не підлягає задоволенню.

На підтвердження такого факту сторона позивача посилається на покази свідків.

Так, свідок ОСОБА_7 показала суду, що відповідача особисто не знає. Позивача знає з 1994 року. З ОСОБА_4 вона стала проживати однією сім'єю десь з 2001 року, після смерті його матері. Вона та позивач часто спілкувались, зідзвонювались, вітали один одного зі святами. Позивач та ОСОБА_4 жили як одна сім'я, коли вони робили ремонт, син позивача допомагав їм.

Свідок ОСОБА_8 зазначив, що ОСОБА_4 знав з 2000 року, а позивача з 2003 року. Вони проживали разом, стосунки у них були як в чоловіка та дружини. Він з ОСОБА_4 був у дуже дружніх стосунках, бачились вони 3-4 рази на тиждень, а зідзвонювались майже щодня.

Допитана в якості свідка ОСОБА_9 показала суду, що позивача вона знає з 1982 року, ОСОБА_4 знає з 2003 року, оскільки він був на її дні народженні разом з позивачем. Стосунки у них були як у подружжя. Проживали вони разом з 2002 року, з часу коли позивач переїхала до ОСОБА_4, до самої смерті ОСОБА_4 Вони разом збирали гроші на машину, яку потім придбали та користувалися нею.

Свідок ОСОБА_10, яка була сусідкою ОСОБА_4, зазначила, що знає позивача та відповідача. Постійно бачила позивача з ОСОБА_4, вони вели спільне господарство та проживали разом десь з 2000 років по день смерті ОСОБА_4

Допитаний в якості свідка ОСОБА_11 пояснив суду, що був сусідом ОСОБА_4 Позивача знає з початку 2000 років, вона проживала разом з ОСОБА_4, вони разом їздили відпочивати, разом їздили на машині.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Від встановлення даного юридичного факту має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У ст. 1261 ЦК України зазначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1264 ЦК України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Враховуючи покази свідків щодо проживання позивача та спадкодавця однією сім'єю, ОСОБА_1 має право на спадкування за законом у четверту чергу.

ОСОБА_9 з тим, донька спадкодавця ОСОБА_2, яка звернулася з заявою про прийняття спадщини, належить до першої черги спадкоємців за законом.

Згідно з ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

ОСОБА_1 не зверталася в суд з позовом про зміну черговості одержання права на спадкування за законом та рішення суду з цього приводу не ухвалювалось.

Для встановлення факту, що має юридичне значення - проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, необхідна наявність певних умов, серед яких, зокрема, встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права.

Представник відповідача заперечує проти встановлення такого факту. Зазначає, що факт, який просить встановити позивач, не може тягти за собою правових наслідків у вигляді включення ОСОБА_1 до першої черги спадкоємців, оскільки позивач не відноситься до такого кола осіб.

Судом встановлено, що спірна квартира належить на праві особистої приватної власності спадкодавцю. Після смерті спадкодавця його донька як спадкоємець першої черги звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Позивач відноситься до спадкоємців четвертої черги, тому встановлення факту проживання однією сім'єю не породжує правових наслідків для ОСОБА_1

З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 15 серпня 2016 року вжито заходів забезпечення позову в цій справі та заборонено відчуження спірної квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

За таких обставин, вжиті заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Керуючись статтями 1258, 1259, 1261-1264 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 158, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Якушева Євгенія Анатоліївна про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права власності, виключення частини квартири зі складу спадкового майна.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті згідно ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 15 серпня 2016 року, якою заборонено відчуження квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: