Справа № 502/1535/17
15 лютого 2018 року м. Кілія
Кілійський районний суд Одеської області
головуючого судді - Масленикова О.А.
за участю секретаря судового засідання - Скрипкіної А.Ю.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження
за наявними у справі матеріалами
цивільну справу за позовом
Орган опіки та піклування - Кілійська районна державна адміністрація
визнання особи такою, що втратила право на користування житлом
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що у нього з вересня 2013 р. за адресою: АДРЕСА_1, проживав ОСОБА_2, котрому він був опікуном. Після того, як ОСОБА_2 отримав паспорт в червні 2014 р., він був прописаним в АДРЕСА_1 без занесення відомостей у домову книгу. З жовтня 2015 р. по січень 2016 р. позивач знаходився на лікуванні, та коли повернувся додому, виявив, що його обікрали, після чого він запропонував повернути ОСОБА_2 викрадене. ОСОБА_2 на запропоноване не відреагував, забрав свої речі та втік з дому. Після того, як позивач звернувся до міліції, в ході розслідування ОСОБА_2 зізнався у крадіжці, однак, щоб уникнути відповідальності, з червня 2016 р. покинув територію України. В зв'язку з вищезазначеним, позивач просив суд визнати відповідача таким, що втратив право на проживання в його будинку.
Ухвалою судді від 30 листопада 2017 року відкрито провадження у справі та ухвалою від 17.01.2018 р. призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження на 15 лютого 2018 року 9 годині 00 хвилин, про що повідомлені сторони.
Враховуючи, що позивачем та представником органу опіки та піклування до позову додано заяви, в яких вони зазначили, що не заперечують проти заочного вирішення справи, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд розглянути справу за їх відсутності, беручи до уваги, що відповідач належним чином повідомлений про строк подання відзиву та не подав відзив, суд ухвалює заочне рішення по справі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши позовну заяву та надані докази по справі, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:
Згідно будинкової книги ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 27.03.1998 року зареєстрований у будинку АДРЕСА_1.
Розпорядженням Кілійської районної державної адміністрації від 25.10.2012 р. № 633, ОСОБА_1 призначено піклувальником ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 Місцем проживання ОСОБА_2 визначено місце проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1
Як зазначено в паспорті громадянина України серія НОМЕР_1, виданий 7 жовтня 2014 р. Кілійським РС ГУДМС України в Одеській області, відповідачем є «ОСОБА_2», ІНФОРМАЦІЯ_3. Відповідач зареєстрований в АДРЕСА_1.
З акту про фактичне місце проживання складеного депутатом Кілійської міської ради від 27.09.2017 р. вбачається, що ОСОБА_1 проживає сам в приватному будинку розташованому в АДРЕСА_1. За цією адресою зареєстровано ОСОБА_2, 1998 р.н., який фактично проживає окремо, за межами м. Кілія.
При вирішенні справи судом враховано відповідні положення діючого законодавства:
Ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317 ЦК України передбачають здійснення власником права власності за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.
Згідно ст. 405 ЦК України - члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно ст. 72 ЖК УРСР - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст. 163 ЖК УРСР - у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї в будинку /квартирі/ приватного житлового фонду, за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
Зважаючи на встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки він не проживає у житловому приміщенні, в якому зареєстровано його місце проживання, більше 1 року.
Керуючись ст.ст.12, 81, 259, 263-265, 279, 280-282 ЦПК, ст. ст. 316, 317, 391 ЦК України, суд -
Позов задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право на користування житловим будинком АДРЕСА_1, належним ОСОБА_1.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Згідно ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников