Справа № 599/1976/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2018 р. Зборівський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Чорної В.Г. при секретарі Біловус С.В. за участю представника позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Зборові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Залозецька селищна рада Зборівського району Тернопільської області обєднана територіальна громада про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Залозецька селищна рада Зборівського району Тернопільської області обєднана територіальна громада про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням у с.Білоголови, вул.Центральна,буд.25, Зборівського району, Тернопільської області. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначила, що житловий будинок належить їй на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом № I-1661 від 30.11.1995 року та реєстраційним посвідченням від 25.12.1995 року. Із її дозволу у даному будинку прописалися відповідачі по справі ОСОБА_3 з дітьми, які ніколи не проживали за місцем реєстрації. Це обмежує позивача в праві розпорядження своєю власністю, а тому позивач просить суд визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, розташованим в с.Білоголови, вул.Центральна, буд №25, Зборівського району, Тернопільської області, знявши їх з реєстраційного обліку.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, мотивуючи їх тим, що відповідачі у належному позивачу житловому будинку не проживають і фактично не проживали. Добровільно знятись з реєстраційного обліку відповідачі не бажають. Просить вимоги задоволити в повному обсязі.

Відповідачі, будучи належно повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, проте суд, враховуючи згоду позивача, вважає, що позовну заяву слід розглянути без участі відповідачів.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили, що відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 зареєстровані та ніколи не проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1 і на даний час не проживають і у вказаному будинку понад один рік не зявлялися, крім того позивач жодних перешкод у користуванні вказаним житловим приміщенням відповідачам не чинить.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставин справи.

Позивачу ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок, за адресою с.Білоголови, вул.Центральна, буд. № 25, що стверджується свідоцтвом на право на спадщину за законом № I-1661 від 30.11.1995року та реєстраційним посвідченням від 25.12.1995року. У даному житловому будинку зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, довідка №954 від 07 листопада 2017 року.

Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Частиною 2 ст.386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиненню нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач не мав з позивачем жодних домовленостей з цього приводу і не користується житлом, де вони зареєстровані понад рік.

У відповідності з положеннями ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше ніж з підстав і в порядку, визначених законом, при незаконному позбавленні права користування жилим приміщенням порушене право підлягає відновленню.

Також суд вважає необхідним зазначити, що оскільки з відповідачем у житловому будинку зареєстровані її неповнолітні діти, то відповідно до ст.ст.8,18 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, кожної дитини гарантується право на рівень життя, необхідній для фізичного, розумового, духовного, морального в соціального розвитку дитини.

Таким чином, на думку суду, визнання неповнолітніх дітей такими що втратили право користування житлом порушує їх право на житло, що є неприпустимим.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, визнати ОСОБА_3, такою, що втрата право на користування житловим будинком з надвірними побудовами №25 по вул.Центральній в с.Білоголови, Зборівського району, Тернопільської області, в задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Крім цього, суд приходить до висновку, що не підлягають до задоволення позовні вимоги в частині зняття відповідачів з реєстраційного обліку, оскільки, згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. З чого вбачається, що рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації.

Керуючись ст.ст.386, 391, 405 ЦК України, ст.72 ЖК України, ст.ст. 2, 4,12, 13,76-78, 206, 258-268, 273, 352-355, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, такою, що втрата право на користування житловим будинком з надвірними побудовами №25 по вул.Центральній в с.Білоголови, Зборівського району, Тернопільської області.

В задоволенні позовних вимог про визнання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право на користування житловим будинком з надвірними побудовами №25 по вул.Центральній в с.Білоголови, Зборівського району, Тернопільської області, та про примусове зняття з реєстраційного обліку їх та ОСОБА_3 відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Зборівський районний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення. Повний текст рішення буде виготовлено 02 лютого 2018 року.

Суддя підпис З оригіналом згідно:

Суддя Зборівського

районного суду ОСОБА_8