Провадження №4-с/263/7/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2018 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецькоїобласті у складі:

Головуючого суддіШевченко О.А.,

при секретарі Лапоног Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданніскаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в рамках виконавчого провадження №52745837з примусового виконання виконавчого листа. В обґрунтування зазначив, що 06 липня 2016 року Жовтневим районним судом Донецької області було ухвалено заочне рішення у цивільній справі № 263/2952/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.26.10.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому листу № 263/2952/16-ц від.029.09.2016 року.При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження було встановлено, що державним виконавцем у п.2 постанови про відкриття виконавчого провадження від.26.10.2016 року було зобовязано боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено останнього про відповідальність за ненадання такої декларації або внесення до неї завідома неправдивих відомостей.

Станом на 05.12.2017 року скаржником було переглянуто сайт Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень та встановлено, що у Інформації про виконавче провадження у графі сума грошових коштів, яка підлягає стягненню за виконавчим документом 0 грн. Таким чином інформація, яка є на сайті боржнику взагалі нічого не повинні відшкодовувати. Ця неправдива інформація завідома свідома внесена до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень державним виконавцем.08.11.2017 року скаржник звернувся до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з заявою, у якій прохав надати інформацію, щодо виконавчих дій, які були виконані після червня 2017 року( на час сплати боржником 5000 грн.)Згідно Закону України «Про звернення громадян» Скаржнику відповідь у строк надана не була, державний виконавець постійно був зайнятий, а працівники канцелярії головного територіального управління юстиції у Донецькій області пояснили, що лише державний виконавець має право надавати відповідь і треба звертатися безпосередньо до виконавця.28.11.2017 року скаржник повторно звернувся до начальника Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з заявою про надання інформації по виконавчому провадженні.

29.11.2017 року скаржник отримав відповідь за № В-8/29.11.2017 року у якій було зазначено, що 20.11.2017 року державним виконавцем направлено постанову про утримання боргу із заробітної плати боржника до Адвокатського обєднання « Перша колегія адвокатів» у місті Маріуполі. З червня 2017 року по 20.11.2017 року державний виконавець повідомляє, що у боржника відсутні відкриті рахунки в фінансових установах та установах банків. Але ця інформація повністю суперечить дійсності, так, як боржник офіційно працює та отримує доходи.

У серпні 2017 року скаржник разом з державним виконавцем звернулися до керівництва Адвокатського обєднання «Перша колегія адвокатів» з питанням про боржника, який працює у вказаній установі. Керівництво обєднання повідомило, що нарахування заробітної платні працівникам вказаного обєднання, здійснюється на банківські рахунки. Більш детальну інформацію стосовно ОСОБА_3 нададуть при отриманні письмового запиту. Також скаржником було зроблено фото графіку прийому громадян адвокатомШапар ОСОБА_4 свідчать про те, що боржник займається діяльністю, яка приносить грошовий дохід.Таким чином, скаржник вважає, що інформація стосовно відсутності банківських рахунків у боржника є завідома помилковою, та навмисно надана державним виконавцем скаржнику з метою приховання особистої бездіяльності та покриття боржника у несплаті боргу.Державним виконавцем з серпня 2017 року по теперішній час так і не було спрямовано запита до Адвокатського об єднання з метою отримання інформації стосовно заробітної плати боржника. У вказаній відповіді державний виконавець зазначив, що останній разом з боржником зробили виїзд до місця мешкання останнього про, що складено відповідний акт . Але не вказано, коли було зроблено цей виїзд та з якою метою.Відповідно до ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилучені та примусовій реалізації.Державний виконавець при виїзді за місцем мешкання боржника майно не вилучив та складається уява, що державний виконавець відвідує боржника не з метою виконання виконавчих дій а з метою дружнього візиту.Скаржник на протязі останніх 6 років бачив боржника, який керував автотранспортом «Мітсубісілансер» чорного кольору. Вказаний автотранспорт належав батьку боржника, який на теперішній час помер. У звязку з чим державним виконавцем не встановлено кому на теперішній час належить вказаний автотранспорт, яким продовжує користуватися боржник.Цей факт недбалості з боку державного виконавця порушує право скаржника на стягнення боргу у встановленому законом строки.

Крім того відповідно до ч.2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний провести виконавчі дії по виконанню рішення протягом 6 місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.Своєю бездіяльністю державний виконавець може і в подальшому утрудняти виконання виконавчого напису, у звязку з тим, що Боржник намагається уникнути його виконання взагалі, а також користуються заарештованим майном.Таким чином,своєю бездіяльністю,державний виконавець порушує покладений на нього статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» обовязок своєчасно та повно вчиняти виконавчі дії.Відповідно до ч.1 ст.85 Закону України « Про виконавче провадження» у виконавчому провадженні на дії (бездіяльність) державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби по виконанню рішення або відмову у здійсненні передбачених цим законом дій скаржника та боржником може бути подана скарга до відповідного суду.

Згідно ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, залучаються до провадження виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням дією, або бездіяльністю державного виконавця чи іншою посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їх права чи свободи. У відповідності до ч.2 ст.384 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ. Скаржник у судове засідання не зявився, надав на адресу суду клопотання про розглядскарги без його участі. Державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.Фіксування судового процесу за допомогоюзвукозаписувальноготехнічногозасобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядають за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, провадження в цивільних справах здійснюються відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. У звязку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

05 жовтня 2016 року набрав чинності новий ОСОБА_5 02червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі ОСОБА_5 № 1404-VIII).Згідно з п. п. 6, 7 розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України №1404-VIII рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону. З огляду на викладене, враховуючи, що виконавчі дії розпочато до набрання чинності указаним Законом та продовжувалися виконуватися після набрання ним чинності, державним виконавцем виконавчі дії здійснено відповідно до цього Закону, тому до спірних правовідносин застосуванню підлягають як положень ОСОБА_5 № 1404-VIII, так і Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV«Про виконавче провадження» (далі ОСОБА_5 № 606-ХІV).Відповідно до ст. 124 Конституції України судове рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. Законом України «Про виконавчепровадження» встановлено правові засади захисту прав стягувача, боржника у виконавчому провадженні, що полягають у можливості оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця при примусовомувиконаннірішення суду. Судовий контроль за виконанням судових рішень, ухвалених в порядку цивільного судочинства, здійснюється в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.Частинами 1 та 2 статті 6 Закону№606-ХІV передбачено, що державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законнихінтересівфізичних та юридичнихосіб. Державнийвиконавецьрозяснює особам, якіберуть участь у виконавчомупровадженніабозалучаються до проведеннявиконавчихдій, їхні права згідно з вимогамицього Закону.Державнийвиконавецьзобовязанийвживатипередбаченихцим законом заходівпримусовоговиконаннярішень, неупереджено, своєчасно і в повномуобсязівчинятивиконавчідії (ч. 1 ст. 11 Закону №606-ХІV).Згідно з приписами ст. 19 Закону № 606-ХІV державнийвиконавецьвідкриваєвиконавчепровадження на підставівиконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема за заявоюстягувачаабойогопредставника про примусовевиконаннярішення.

Державний виконавець, відповідно до вимог частини першої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-ХІХ (в редакції, щодіяла на час виникненняспірнихправовідносин) зобов'язаний використовувати наданійому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, а згідно із вимогами частини першої статтею 11 Закону вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повномуобсязі вчиняти виконавчі дії.

За правилами статті 447 ЦПК України сторонни виконавчого провадженнямають право звернутися до суду ізскаргою, якщовважають, щорішенням, дієюабобездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чисвободи.

Така ж можливість оскарження дій чи бездіяльності державного виконавця передбачена статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-ХІХ. Завершальними стадіями виконавчого провадження є повернення виконавчого документа стягувачу та закінчення виконавчого провадження. Державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначений виконавчим документом. Водночас відповідно до пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-ХІХ виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися без результатними.

Судом встановлено, що на виконанні Центрального відділу Державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області знаходилось на примусовому виконанні у державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області виконавче провадження №52745837 за виконавчим листом № 263/2952/16-ц від29.09.2016 року, виданого Жовтневим районним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 19.05.2013 року у розмірі 5000,00грн, а всього 54517 гривень 11 копійок.

Відповідно до п. 3.12 розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України від 02 квітня 2012 року за № 489/20802 (далі Інструкція), в редакції на момент відкриття виконавчого провадження, організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державнийвиконавецьздійснюєвихід за місце знаходженням (місцем проживання) боржника.

Розділом VIII Інструкції передбачено порядок звернення стягнення на майно боржника, де у пунктах 1, 2 передбачено, що виявлення майна та звернення стягнення на майно боржника здійснюються у порядку, встановленому розділом VII Закону. У разі виконання рішень про стягнення коштів з юридичних осіб виконавець перевіряє також наявність майна боржника за даними балансу. Копію балансу виконавець може отримати безпосередньо у боржника або у відповідних державних органах.

Разом з цим, відповідно до вимог п. 3.12 Інструкції до інших органів, які б могли надати відомості про боржника та його майно, запитів державним виконавцем не направлено, що вказує на неналежну організацію розшуку боржника та його майна. Також, матеріали виконавчого провадження не містять документів на підтвердження отримання державним виконавцем відповіді від Управління превентивної діяльності ГУ НП в Донецькій області, а також даних, які дії цим Управлінням вчинялися на розшук майна. Державним виконавцем не обґрунтовано та не доведено неможливість та неефективність вчинення інших заходів ніж ті, які були ним здійснені з метою виконання рішення суду у справі, а також не доведено без результатність здійснення заходів з розшуку майна боржника протягом строку встановленого законом.

Згідно з ч.1 ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Виходячи зі змісту статті 452 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). За таких обставинах, суд вважає, що права стягувача порушені і підлягають судовому захисту. Оскільки при розгляд скарги згідно з ст.452 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом скарги понесені заявником не були, судом не вирішується питання щодо стягнення таких витрат.

ОСОБА_4, вимоги скаржником викладені у скарзі підлягають задоволенню

На підставі викладеного, Законом України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст.3, 383, 477-453 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області задовольнити частково.

Визнати бездіяльність державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області по виконавчому провадженню №52745837 з примусового виконання виконавчого листа № 263/2952/16-ц від 29.09.2016., Зобовязати державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області вчинити всі необхідні дії щодо,примусового виконання виконавчого листа № 263/2952/16-ц від 29.09.2016.

Ухвала може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів з дня проголошення, шляхом подачі її безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Суддя О.А. Шевченко