Справа № 445/165/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2018 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кіпчарського О.М.

секретаря судового засідання Притули І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного підприємства «Інсігма-Юкрейн», Приватного підприємства «Сільвер-Консалтинг» про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, Приватного підприємства «Інсігма-Юкрейн», Приватного підприємства «Сільвер-Консалтинг» про стягнення заборгованості за договором позики та поруки, в обгрунтування якого зазначає, що 15.06.2017 вона надала позику ОСОБА_2 у розмірі 5 000 000,00 грн., яку останній зобов'язувався повернути до 05.01.2018 року. На забезпечення виконання грошового зобов'язання за вказаним договором позики, між позивачем та ПП «Інсігма-Юкрейн», а також ПП «Сільвер-Консалтинг», укладено договори поруки, при цьому відповідальність кожного з поручителів обмежена сумою у розмірі 2 250 000,00 грн. Своїх зобов'язань відповідачі належним чином не виконали, грошові кошти їй своєчасно не повернули, а тому просить стягнути з них прострочену заборгованість, зокрема із ОСОБА_2 500 000,00 грн., із ПП «Інсігма-Юкрейн» та ПП «Сільвер-Консалтинг» по 2 250 000,00 грн. з кожного.

В підготовче засіданні учасники не зявились, явку повноважних представників не забезпечили, при цьому від відповідачів надійшли заяви про визнання позову та розгляд справи у їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, ознайомившись із заявами відповідачів про визнання позову, суд вважає за можливе ухвалити судове рішення у справі у підготовчому засіданні, з огляду на таке.

Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Як вбачається із договору грошової позики № 018/17 року від 15.06.2017 року, такий було укладено між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2

Згідно умов договору позики позивач передав позичальнику грошові кошти у розмірі 5 000 000,00 грн., які останній зобов'язувався повернути в строк до 05.01.2018 року.

Грошові кошти фактично передані позичальнику, що підтверджується розпискою про отримання грошових коштів від 15.06.17 року.

Із договору поруки № 37-52/17-п від 15.06.2017 року вбачається, що такий було укладено між ОСОБА_1 та ПП «Інсігма-Юкрейн».

Згідно умов договору поруки, ПП «Інсігма-Юкрейн» поручилось перед позивачем за виконання грошових зобов'язань позичальником, які можуть виникнути за основним договором. Основним договором в договорі поруки є договір грошової позики №018/17 від 15.06.2017 року, укладений між позивачем та ОСОБА_2

Відповідно до п. 3.1. договору поруки, поручитель відповідає та поручається перед кредитором за виконання грошових зобов'язань боржником за основним договором частково.

Відповідальність поручителя перед кредитором за основним договором обмежується сумою у розмірі 2 250 000,00 грн.

Окрім цього, із договору поруки № 37-53/17-п від 15.06.2017 року вбачається, що такий було укладено між ОСОБА_1 та ПП «Сільвер-Консалтинг».

Згідно умов договору поруки, ПП «Сільвер-Консалтинг» поручилось перед позивачем за виконання грошових зобов'язань позичальником, які можуть виникнути за основним договором. Основним договором в договорі поруки є договір грошової позики №018/17 від 15.06.2017 року, укладений між позивачем та ОСОБА_2

Відповідно до п. 3.1. договору поруки, поручитель відповідає та поручається перед кредитором за виконання грошових зобов'язань боржником за основним договором частково.

Відповідальність поручителя перед кредитором за основним договором обмежується також сумою у розмірі 2 250 000,00 грн.

Як вбачається із вимог, що скеровані відповідачам, такі інформовані щодо прострочення виконання грошового зобов'язання, однак, борг ними не сплачено.

Відповідно до ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За приписами ч. 1,3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст. 546, 547 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

За приписами ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до змісту ст. 525, 526, 530 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, оскільки відповідачами порушено умови грошових зобов'язань, зобов'язання не виконано ними у строк, що визначений договорами позики та поруки, даний факт відповідачами визнається та не оспорюється, а тому суд приходить до висновку, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

При розподілі судових витрат, суд звертає увагу на таке.

За подання позову судовий збір позивачем не оплачувався, оскільки вона є інвалідом другої групи.

Відтак, судовий збір має стягуватись із відповідачів в користь Державного бюджету України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З врахуванням розміру задоволених позовних вимог, враховуючи, що спір розглядався за позовом фізичної особи, розмір судового збору має бути стягнутий у максимальному розмірі, що встановлений п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», тобто 8 810,00 грн.

Таким чином, з врахуванням пропорційності задоволених вимоги, з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір у розмірі 881,00 грн., а з відповідачів ПП «Інсігма-Юкрейн» та ПП «Сільвер-Консалтинг» - по 3 964,50 грн. з кожного.

Як вбачається із посвідчення учасника бойових дій, ОСОБА_2 є учасником бойових дій, а тому в силу п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Водночас, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи із змісту вказаної норми та в зв'язку із визнанням позову, з відповідачів ПП «Інсігма-Юкрейн» та ПП «Сільвер-Консалтинг» слід стягнути на користь Державного бюджету України половину розміру судових витрат по сплаті судового збору, тобто по 1 982,25 грн. з кожного.

Керуючись ст. 2, 4, 5, 12, 198, 200, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст. 525 - 527, 530, 625, 1049 ЦК України, суд -

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного підприємства «Інсігма-Юкрейн», Приватного підприємства «Сільвер-Консалтинг» про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, 500 000,00 грн., (п'ятсот тисяч гривень 00 копійок) заборгованості за договором позики.

Стягнути з Приватного підприємства «Інсігма-Юкрейн», , на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, 2 250 000,00 (два мільйони двісті пятдесят тисяч гривень 00 копійок) заборгованості за договором поруки.

Стягнути з Приватного підприємства «Сільвер-Консалтинг», , на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, 2 250 000,00 (два мільйони двісті пятдесят тисяч гривень 00 копійок) заборгованості за договором поруки.

Стягнути з Приватного підприємства «Сільвер-Консалтинг», , на користь Державного бюджету України половину розміру судових витрат по сплаті судового збору, що становить 1 982,25 грн. (одна тисяча девятсот вісімдесят дві гривні 25 копійок).

Стягнути з Приватного підприємства «Інсігма-Юкрейн», , на користь Державного бюджету України половину розміру судових витрат по сплаті судового збору, що становить 1 982,25 грн. (одна тисяча девятсот вісімдесят дві гривні 25 копійок).

Копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання надіслати учасникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та/або обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 02 березня 2018 року.

Суддя ОСОБА_3