МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
29 січня 2018 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:
головуючого - судді Сегеди О.М.,
при секретарі Пасічник О.Е.,
У грудні 2017р. Міністерство оборони України, Військова академія (м. Одеса) звернулись до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2, посилаючись на те, що 16 серпня 2016 року відповідач був зарахований курсантом першого курсу до Військової академії, та поставлений на всі види забезпечення за курсантськими нормами. Наказом начальника Військовій академії від 31 серпня 2016 року №201 відповідача було призначено на посаду курсанта першого курсу навчання та з 31 серпня 2016 року зараховано на всі види забезпечення за курсантськими нормами.
Зазначали, що 16 серпня 2016 року між Міністерством оборони України в особі ТВО начальника Військової академії (м. Одеса) та курсантом ОСОБА_2 був укладений контракт на час навчання до присвоєння військового звання «лейтенант», згідно умов якого, відповідач взяв на себе зобовязання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, повязані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмову від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу.
Під час навчання у Військовій академії, відповідач неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, порушуючи військову дисципліну, що підтверджується
02 лютого 2017 року Вченою радою Військової академії, за результатами доповіді начальника факультету підготовки спеціалістів військові розвідки та спеціального призначення полковника ОСОБА_3 про відрахування курсанта першого курсу 262 навчальної групи підготовки військові розвідки та спеціального призначення ОСОБА_2 за недисциплінованість.
Наказом начальника Військової академії від 10 лютого 2017року № 8-РС, рапорту та на підставі протоколу Вченої ради Військової академії №7 від 02 лютого 2017року у відповідності до пункту 3.2 Інструкції про порядок переведення, відрахування та поновлення курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів Міністерства оборони України затвердженої наказом Міністра оборони України від 24 грудня 1997 року № 490 солдата ОСОБА_2 відраховано з числа курсантів «за недисциплінованість», відповідно до п.36 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 та п.2.14 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року №170 розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу з солдатом ОСОБА_2 (через недисциплінованість).
Вказували, що 10 лютого 2017 року відповідача виключено із списків особового складу Військової академії, знято зі всіх видів забезпечення та направлено у розпорядження Коростишівського ОМВК Житомирської області для постановки на військовий облік.
Представники позивачів, діючі за довіреностями від 04 січня 2018р. та 20 листопада 2017року в судовому засіданні підтримали свої позовні вимоги в повному обсязі, просили cуд їх задовольнити (а.с.29,31).
Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, про що надав суду заяву (а.с.33).
Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.
Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Цивільним Кодексом України, Законом України «Про оборону України», Законом України «Про Збройні Сили України», Порядком відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року №964, Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.08 №1153/2008, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами.
Відповідно до п.1 «Положення про Міністерство оборони України», затвердженого указом Президентом України від 06 квітня 2011 року №406/2011, Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.
Згідно з п.3 зазначеного Положення основним із завдань Міністерства оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.
За змістом ст.ст.1 та 10 Закону України «Про оборону України», ст. 10 Закону України «Про Збройні Сили України» Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади, а органом державної влади на місцях є підпорядковані Міністру оборони командири зєднань, частин, інших формувань.
Міністерство оборони України, згідно рішення Конституційного Суду України №3-РП/99 від 08 квітня 1999 року, є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Відповідно до Закону України «Про Збройні Сили України», та Статуту Військової академії (м.Одеса) академія входить до складу Збройних Сил України і підпорядкована Міністерству оборони України.
Статтею 15 Закону України «Про Збройні Сили України» встановлено, що фінансування Збройних Сил України, в тому числі, і Військової академії, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Згідно п. 36 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 08 №1153/2008, контракт про навчання припиняється (розривається) достроково через недисциплінованість курсанта, невиконання навчального плану, небажання продовжувати навчання, а також у разі відмови курсанта, з яким укладено контракт про навчання, від проходження військової служби на посадах осіб сержантського та старшинського складу, офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу.
В разі відрахування через небажання продовжувати навчання, відраховані курсанти відшкодовують Міністерству оборони України витрати, повязані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Згідно п. п. 3, 4 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року №964, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, повязаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням, перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.
Відповідно до вимог Положення про облік та використання коштів спеціального фонду державного бюджету в Міністерстві оборони України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 03 серпня 2016 року №400, відшкодовані колишніми курсантами витрати підлягають зарахуванню на рахунки спеціального фонду відповідного навчального закладу, як плата за послуги, що надаються бюджетними установами згідно з їх основною діяльністю.
Статтею 3 Закону України «Про Збройні Сили України» визначено, що Військова академія є субєктом владних повноважень на місцях в системі Збройних Сил України, яка уповноважена центральним органом виконавчої влади - Міністерством оборони України виконувати повноваження по відшкодуванню вищезазначених витрат. При цьому, їх відшкодування повязано з проходженням та звільненням громадян з публічної служби.
Законом України «Про військовий обов'язок і військову службу» передбачено обов'язок громадян, відрахованих з військових навчальних закладів Збройних Сил України через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «і», «и» частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовувати Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Згідно п. 8 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964, сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони.
Судом встановлено, що наказом начальника Військової академії (м. Одеса) №398 від 26 липня 2016року «Про зарахування курсантів на навчання до Військової академії у 2016 році» та наказом начальника Військової академії від 16 серпня 2016 року №428 «Про внесення змін та доповнень до наказу начальника Військової академії №398 від 26 липня 2016року, ОСОБА_2 з 16 серпня 2016 року зарахований на перший курс навчання Військової академії (м. Одеса), з яким 16 серпня 2016 року укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу на строк до присвоєння первинного військового звання лейтенант (а.с.4).
Відповідно до наказу начальника Військової академії (м. Одеса) №428 від 16 серпня 2016року ОСОБА_2 призначено на посаду «курсант»(а.с.5).
Наказом начальника Військовій академії від 31 серпня 2016 року №201 відповідача з 31 серпня 2016 року було зараховано на всі види забезпечення за курсантськими нормами (а.с.6).
Встановлено, що 16 серпня 2016 року між Міністерством оборони України в особі ТВО начальника Військової академії (м. Одеса) та курсантом ОСОБА_2 був укладений контракт на час навчання до присвоєння військового звання «лейтенант», згідно умов якого, відповідач взяв на себе зобовязання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, повязані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмову від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу (а.с.7-8).
З матеріалів справи вбачається, що 08 лютого 2017року ТВО начальника навчального курсу звернувся до командування Військової академії з рапортом про відрахування з числа курсантів Військової академії курсанта ОСОБА_2 за його недисциплінованість.
Наказом начальника Військової академії від 10 лютого 2017року № 8-РС, рапорту ТВО начальника навчального курсу та рішенням засідання Вченої ради Військової академії № 7 від 02 лютого 2017року у відповідності до пункту 3.2 Інструкції про порядок переведення, відрахування та поновлення курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів Міністерства оборони України наказу Міністра оборони України від 24.12.1997 року № 490 ОСОБА_2 було відраховано з Військової академії «за недисциплінованість» (а.с.11).
Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Тому, надаючи виниклим між сторонами по справі правовідносинам належну правову оцінку, судом досліджено зміст ч.ч.1,2 ст. 509 ЦК України, за якими зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно ч.1, ч.2 п.1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.
Як встановлює ст. 626 ч.1 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Щодо ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як вказує ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 530 ч.1 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.
У разі порушення зобовязання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги Міністерства оборони України, Військової академії (м. Одеса) про відшкодування витрат за період навчання підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Згідно ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовій збір в розмірі 1600,00грн., який підлягає стягненню з відповідача (а.с.23).
Керуючись ст.ст. 15, 16, 610, 615, 626 ЦК України, Порядком відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України, від 01 березня 2007року №313 "Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ", ст.ст. 12,13, 81, 259, 264, 268, 273 ЦПК України, суд,
Рішення може бути оскаржене учасниками справив апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя: О.М.Сегеда