Справа № 463/6192/17
Провадження № 2/463/875/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Гирич С. В.

при секретарі судового засідання Попович Х.І.

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення квартири за адресою м. Львів, вул. Пасічна, 51/61 в розмірі 6 195,85 грн., інфляційних втрат в розмірі 575,3 грн. та трьох процентів річних в розмірі 130,37 грн., а всього 6 195,85 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є споживачем послуг ЛМКП «Львівтеплоенерго» та зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги, в тому числі за послуги централізованого опалення у встановлений термін. Проте відповідач свої обовязки належним чином не виконує, у звязку із чим утворилась заборгованість. 02.06.2017 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулось з заявою до суду про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з централізованого опалення. По даній заяві винесено судовий наказ, однак ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 14.08.2017 даний судовий наказ скасовано, оскільки з такого вбачається спір про право. На момент подання позову заборгованість відповідачів становить 6 901,52 грн. Окрім цього, просить стягнути з відповідачів інфляційні витрати та три проценти річних у звязку із простроченням зобовязання.

Ухвалою суду від 19.01.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та надано відповідачу термін на надання відзиву на позов, сторони в судове засідання не викликались. Проте, відповідач відзив не подав. Суд вважає за можливе здійснити розгляд справи на основі наявних доказів.

Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом безспірно встановлено, і дані обставини підтверджуються довідкою з місця проживання про склад сімї і прописку (а.с.7), що відповідач ОСОБА_1 проживає та зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. ст. 7, 13 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово - комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово - комунальні послуги відповідно до закону; визначення виконавця житлово - комунальних послуг відповідно до цього Закону, в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово - комунального господарства.

Залежно від функціонального призначення житлово - комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно - технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо), послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків; послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд, та інші послуги.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обовязки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, відповідно до яких споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обовязком виконавця є надання таких послуг вчасно та відповідної якості, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 цього Закону обовязок споживача оплачувати житлово - комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За правилами ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Як встановлено в судовому засіданні, послуги з централізованого опалення відповідачу надавалися, однак витрати по їх сплаті відповідач здійснював неналежним чином, що стало причиною утворення заборгованості.

Положеннями ч.2 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обовязок споживача з приводу укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обовязком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обовязок, а не право сторін. Сама по собі відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для відмови у позові про стягнення заборгованості за надані послуги з обслуговування житлового будинку, якщо такі послуги надавалися.

Як вбачається із матеріалів справи позивач направляв відповідачу примірник договору про надання послуг. Разом з тим, відповідач, жодних дій, спрямованих на укладення договору не здійснював, листи після одержання були залишені без належного реагування.

Таким чином, оскільки обовязок споживача житлово-комунальних послуг ґрунтується не лише на договорі, але й на законі, то відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати за надання житлово-комунальних послуг.

Як вбачається із розрахунку заборгованості (а.с.11), станом на 31.05.2017 року за період з 01.07.2014 року по 31.05.2017 року з врахуванням тарифів розмір заборгованості становить 6 195,85 грн.

Крім цього, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з розрахунку інфляційних втрат та трьох процентів річних (а.с.12), внаслідок прострочення виконання відповідачами свого грошового зобов'язання щодо оплати за надані послуги з централізованого опалення, позивачем за період з 01.06.2015 року по 28.02.2017 року нараховано 575,30 грн. інфляційних втрат та 130,37 грн. 3 відсотків річних.

Враховуючи вищенаведене, оскільки відповідач прострочили виконання свого грошового зобов'язання перед позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох процентів річних також є підставними та підлягають до задоволення.

З врахуванням положень ст.12 ЦПК України щодо принципу змагальності сторін, слід зазначити, що відповідачем після отримання копії позовної заяви відзив на позов суду не надано, доводи позивача не спростовані.

При цьому, задовольняючи позов, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1600 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263, 264-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» (79040, м.Львів, вул.Данила Апостола, 1, ) до ОСОБА_1 (79038, м. Львів, вул. Пасічна, 51/61) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задоволити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість в сумі 6 901,52 грн. (шість тисяч девятсот одна гривня пятдесят дві копійки)

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» судовий збір в розмірі 1 600 грн. (одна тисяча шістсот гривень)

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення до Апеляційного суду Львівської області або через місцевий суд до Апеляційного суду Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного рішення 02.03.2018 року.

Суддя: Гирич С. В.