Справа № 308/6697/15-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 лютого 2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області у складі:

головуючої - судді Кожух О.А.

суддів - Джуги С.Д., Куштана Б.П.

за участю секретаря - Пилип Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 28 вересня 2017 року (суддя Придачук О.А.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи без самостійних вимог - Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області про усунення перешкод у здійсненні права власності на майно та стягнення шкоди, -

в с т а н о в и в:

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, в якому просила зобов'язати відповідача: 1) усунути створені їй перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження належним їй майном - квартирами АДРЕСА_2 шляхом демонтажу стін належної відповідачу ОСОБА_2 новобудови за адресою АДРЕСА_2, які примикають до суміжних стін квартир позивача, та не чинити таких перешкод у майбутньому; 2) зобов'язати відповідача усунути порушення містобудівних умов та обмежень від 30.01.2015 за № 16/20-16, погодивши належним чином умови блокування новобудови за адресою АДРЕСА_2, із ОСОБА_1 як власником суміжних квартир; 3) стягнути з відповідача на її користь збитки, завдані належному їй майну та судові витрати.

Позовні вимоги мотивовано тим, що вона є власником житлових квартир АДРЕСА_2. Вказані квартири розташовані у багатоквартирному будинковолодінні, є окремо стоячими та мають самостійні входи зі спільного двору.

Власником квартири №4 у будинковолодінні за вищевказаною адресою є відповідач ОСОБА_2, який придбав її за договором купівлі-продажу від 25.10.2011 року.

У 2014 році ОСОБА_2 розпочав перебудову своєї квартири - знісши попередньо стару одноповерхову будівлю зводить триповерхову новобудову, вимурувавши два поверхи та заклавши основу під третій.

Позивач вказувала, що від початку проведення будівельних робіт відповідачем у всіх її приміщеннях (житлових та нежитлових), які зовні стикуються із новобудовою відповідача, з'явилася значна волога. Стіни та стеля кімнат вкрилися пліснявою та грибком. Штукатурка здувається та відлущується. За попередніми висновками спеціалістів, таке сталося по причині того, що забудовником ОСОБА_2 при зведенні зовнішніх стін будинку не були виконані обов'язкові у такому випадку гідроізоляційні роботи між зовнішніми стінами квартир №3 і № 5 та зовнішньою стіною новобудови. Крім того, при проектуванні вказаного об'єкту відповідачем перевищено допустиму поверховість проектованої будови з урахуванням існуючої. На думку позивача, відповідач порушує містобудівні вимоги. Також позивач зазначала, що діями відповідача їй завдаються збитки. Посилаючись на положення Конституції України та Цивільного кодексу України щодо захисту права власності просила задовольнити позов.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 09.07.2015 за заявою позивачки було вжито заходи забезпечення позову. Накладено арешт на нерухоме майно та земельну ділянку, що розташовані в м. Ужгороді по АДРЕСА_2, які належать на праві власності ОСОБА_2, шляхом заборони вчиняти будь-які дії стосовно майна та земельної ділянки, під спірною забудовою, в тому числі, але не виключно: вести на об'єкті за вказаною адресою особисто чи із залученням сторонніх, третіх осіб ті чи інші будівельні та пов'язані з ним інші (в т.ч. монтажні) роботи; оформляти дозвільні, погоджувальні, правовстановлюючі, проектні та інші документи про право на вказаний об'єкт (в т.ч. на його будівництво); здійснювати будь-які реєстраційні дії стосовно вказаного об'єкта; відчужувати майно (недобудову та земельну ділянку) як разом так і окремо у той чи інший спосіб, вчиняти інші дії, спрямовані на обтяження його правами третіх осіб - до вирішення даної справи по суті.

ОСОБА_2 будо пред'явлено зустрічний позов до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності, однак за заявою представника ОСОБА_2 зустрічний позов залишено без розгляду ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 31.08.2016.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 28.09.2017 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 09.07.2015.

На це рішення подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким її позов задовольнити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що внаслідок проведення будівництва відповідачем було пошкоджено частково перекриття (дах) у належній їй квартирі №3; висота новобудови перевищує допустиму поверховість проектованої будови з урахуванням існуючої; при зведенні зовнішніх стін будинку відповідачем не були виконані гідроізоляційні роботи між зовнішньою стіною новобудови та зовнішніми стінами квартир №3 та № 5, що спричиняє появу сирості у квартирах позивача та завдає їй збитків; місцевий суд не надав оцінку висновку експерта від 18.09.2015 № 110, а прийняв до уваги тільки висновок від 02.06.2016 № 192/04-16.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін та відповідача, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею квартир АДРЕСА_2 у відповідності до Договорів купівлі-продажу від 17.02.2006 від 22.12.2006 (а.с.5-12 т.1).

ОСОБА_2 є власником, квартири № 4 в будинку № 40 і земельної ділянки загальною площею 0,0072 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані по АДРЕСА_2. Право власності на вказане майно набуто ним від ОСОБА_3 на підставі нотаріально посвідчених Договорів купівлі - продажу від 25.10.2011 та 08.12.2011. Дана обставина стверджується також Витягом із Державного реєстру правочинів від 08.12.2011 № 10765498 та Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 07.12.2011 (а.с.74-80 т. 1).

При вирішенні справи судом першої інстанції було враховано положення відповідних нормативно-правових актів, які регулюють порядок будівництва нерухомого майна врегульовано.

30.01.2015 Управлінням архітектури та містобудування ОСОБА_2 були видані містобудівні умови та обмеження на забудову власної земельної ділянки по АДРЕСА_2 в м. Ужгороді. Згідно з містобудівними умовами та обмеженнями забудови земельної ділянки, досліджуваний об'єкт відноситься до ІІ категорії складності (а.с.214-216 т.1).

ТОВ ПБК «Закарпатреконструкція», відповідно до норм ДБН А.2.2-3-2014 (п.4.6.1) було розроблено робочий проект «Будівництво індивідуального житлового будинку на власній земельній ділянці по АДРЕСА_2» та «Паспорт погодження фасадів індивідуального житлового будинку на власній земельній ділянці по АДРЕСА_2, які погоджено Управлінням містобудування та архітектури Ужгородської міської ради та Управлінням культури Закарпатської ОДА (а.с.180-213).

Проектна документація розроблена у відповідності з вимогами нормативних документів на проектування в частині міцності, надійності та довговічності об'єкту, що підтверджується експертним звітом щодо розгляду проектної документації в частині міцності, надійності та довговічності об'єкту будівництва від 08.05.2015 (а.с.91).

У травні 2015 року ОСОБА_2 було подано до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області декларацію про початок виконання будівельних робіт, яка зареєстрована в інспекції 22.05.15 за № ЗК 79 (а.с.93-95).

Згідно висновку експертного дослідження № 110 від 18.09.2015, розробленого за заявою ОСОБА_2, при проведенні дослідження на місці знаходження будівництва індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_2 у м. Ужгород, комплекс виконаних будівельних робіт по будівництву даного будинку відноситься до нового будівництва. Виконані будівельні роботи по будівництву в частині конструктивних рішень та в частині техніко-економічних показників практично відповідає проектній документації, однак у частині блокування будівель не відповідає проекту, а саме: в місцях блокування практично відсутній температурний шов та відсутній пінополістирол по площі блокування будівель. Проведення будівельних робіт по будівництву індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_2 у м. Ужгород могло спричинити появу сирості у приміщеннях квартири № 3 та № 5. Оскільки при влаштуванню стрічкових монолітних з/б фундаментів та стін не виконані роботи по влаштуванню шару пінополістиролу в місцях блокування до існуючих будівель та їх конструктивних елементів, крім того не виконані роботи по влаштуванню дерев'яних конструкцій даху, покрівлі та примикань до існуючих будівель, тому атмосферні опади можуть попадати на конструктивні елементи існуючих будівель і сприяти появі сирості у суміжних приміщеннях. Відсутність даху та покрівлі може призвести до часткової втрати несучої здатності конструктивних елементів вищезгаданого незавершеного будівництвом житлового будинку. Для усунення сирості у суміжних приміщеннях квартири №3 та №5 експертом пропонується виконати роботи у відповідності до проекту, а саме: - демотаж піноблоків у місцях блокування з існуючими будівлями; - влаштувати температурний шов у місцях блокування з існуючими будівлями; - влаштувати пінополістирол у місцях блокування з існуючими будівлями; - влаштувати дерев'яні конструкції даху; - влаштувати покрівлю та примикання до існуючих будівель, які запобігатимуть попаданню атмосферних опадів на конструктивні елементи суміжних існуючих будівель. Оскільки конструктивна схема будівлі є каркасною, всі елементи каркасу залізобетонні, а піноблоки є заповненням каркасу, тому в даному випадку демонтаж заповнень не вплине на несучу здатність незавершеного будівництвом житлового будинку (а.с. 119-130 т. 1).

За клопотанням ОСОБА_1 судом першої інстанції було призначено судову будівельно-технічну експертизу, відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 22.09.2015 (а.с. 134-138 т. 1).

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 192/04-16 від 02.06.2016, у квартирах, які належить позивачці, виявлено недоліки і сліди ураження вологістю. Стосовно пошкоджень конструктивних елементів будівлі та їх фізичного зносу, то такі не спостерігаються, всі виявлені недоліки пов'язані тільки з наявністю ураження вологістю. Щодо причин виникнення цих недоліків, то такі пов'язуються з будівництвом між даними квартирами нової квартири №4. Зокрема, таке слідує з того, що всі виявлені недоліки на стінах мають місце тільки в місцях примикання до квартири №4. Основною причиною замокання стін в квартирі №5 та №3 і ураження їх вологістю, на думку судового експерта, є те, що квартира №4 є незавершена будівництвом. Зокрема, не улаштованим є дах над квартирою №4 із водостічною системою, яка б відводила опадові води за межі будівлі у відповідну каналізаційну мережу. Станом на час проведення огляду улаштовано імпровізований відвід опадових вод з поверхів квартири №4. Однак, при сильних опадах він є недостатнім і надмірна кількість води розтікається по перекриттю і просочується скрізь стіни в приміщення квартир №3 та №5. Окрім цього, в зв'язку з незавершеністю будівництва квартири №4 є невиконані роботи з належного примикання стін нової квартири №4 до дахової конструкції квартири №3. Так, в проекті є вузол, в якому зображено детальний план заходів, які необхідно виконати в місці примикання нової квартири №4 з дахом квартири №3. Зокрема, тут передбачено улаштувати по стіні квартири №4 пінополістирольні плити товщиною 100мм, із закріпленням поверх них оцинкованої сталі, яка заходитиме на конструкцію даху квартири №5 щонайменше на 40-50см ( а. с. 189 т. 1). Однак, станом на час проведення огляду такі заходи виконані не були.

Тобто, фактично причиною надмірного зволоження конструкцій стін квартир №3 та №5 є те, що квартира №4 є незавершеною будівництвом.

Внаслідок цього, власниці квартир було завдано шкоду, яка становитиме вартість ремонтних робіт по відновленню квартир в належний стан. При цьому зазначено, що відновлювальні роботи можливим є провести без знесення незавершеної будівництвом новобудови по АДРЕСА_2. Навіть навпаки, проводити такі роботи необхідно після завершення будівництва квартири №4. В протилежному випадку виконання робіт з ремонту квартир №3 та №5 є нерентабельним, так як у разі не завершення будівництва квартири №4, конструкція стін квартир №3 та №5 буде повторно замокати.

Таким чином, для проведення ремонтних робіт в квартирах №3 та №5, першочерговим є завершення будівництва квартири №4.

Як убачається з матеріалів судової експертизи та проектної документації на місці, де відбуваються роботи по зведенню квартири №4, раніше була інша квартира, менша за своїми параметрами, ніж та, яка будується зараз. Будівництво квартири №4 відбувається впритул до існуючих квартир №3 та №5, що було передбачено і робочим проектом. Аналогічно розташовувалося і старе помешкання квартири №4. У зв'язку з такими умовами будівництва, в містобудівних умовах та обмеженнях забудови земельної ділянки, які були видані на будівництво квартири АДРЕСА_2, від 30.01.2015, однією з умов, а саме п.4 містобудівних умов та обмежень, значиться, що необхідним є погодити умови блокування з власниками суміжних будівель. Окрім цього, слід зазначити, що в матеріалах справи є наявним Договір купівлі-продажу квартири від 25.10.2011, згідно якого ОСОБА_2 придбав від ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 74 т.1). До цього договору додається також письмова заява ОСОБА_4 (ОСОБА_1.) від 25.10.2011 (у день укладення договору купівлі-продажу квартири № 4 у будинку №40), згідно з якою вона, як власниця квартир 1, 2, 3, 5 будинку №40 по АДРЕСА_2, не заперечує проти розширення квартири №4, власником якої є ОСОБА_2 (а.с. 82 т. 1). Тобто, фактично дозвіл на зміну конфігурації квартири №4 вже був наданий раніше. Таким чином, у даному випадку погодження обраного відповідачем виду будівництва об'єкту по АДРЕСА_2 у місті Ужгороді (блокування впритул до стін суміжних будівель) з власником суміжних будівель є не обов'язковим, а включення такої вимоги в містобудівні умови та обмеження є зайвим (а.с. 45-46 т. 2).

Крім того, в матеріалах справи наявний технічний паспорт на квартиру № 4, з якого вбачається, що стара квартира №4, яка мала місце до початку будівництва нової квартири також була зблокована з квартирами №3 та №5. Квартира №4 будується у межах контуру земельної ділянки, що належить гр. ОСОБА_2, тоді як конструктивні елементи квартир №3 та №5, які належать позивачці ОСОБА_1, фактично виходять за межі своїх земельних ділянок на земельну ділянку гр. ОСОБА_2

Необґрунтованими є доводи позивача про те, що при проектуванні вказаного об'єкту відповідача перевищено допустиму поверховість проектованої будови з урахуванням існуючої, виходячи з наступного.

Так, у листі № С-30/2015 від 2-.03.2015 Управління містобудування та архітектури зазначено, що згідно поданої замовником візуалізації, одна із суміжних будівель - триповерхова, тому це дає можливість ОСОБА_2 будувати 3 поверхи. (а.с.14 т. 1). Зазначена обставина також підтверджується висновком експертизи. Так, квартира під №5 складається з одного поверху, , квартира №4 фактично є улаштованою в два поверхи та недобудованим є третій (мансардний) поверх. Згідно з наданим проектом квартира №4 передбачається триповерховою, у тому числі мансардний поверх.

Також судова колегія звертає увагу, що квартира № 3 на час її придбання позивачкою складалась з однієї кімнати та мала загальну площу 43,70 кв.м., що вбачається з договору купівлі-продажу цієї квартири (а.с.5 т. 1). На даний час квартира №3 складається з трьох поверхів (цокольний, перший та мансардний поверхи), відтак, ця квартира також була перебудована, як і перебудовується квартира № 4.

Згідно висновку експертизи № 192/04-16 від 02.06.2016 розроблена проектно-кошторисна документація на будівництво об'єкту по АДРЕСА_2 у м. Ужгороді відповідає вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва, зокрема вимогам ДБН А.2.2.-3-2014, а виконані будівельні роботи на об'єкті відповідають як проектній документації, так і вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва, будівництво ведеться без істотних порушень (наявні порушення є незначними, не призводять до зниження міцніцних характеристик конструкції квартири, не порушують санітарних та протипожежних норм, не створюють реальну загрозу безпеці, життю та здоров'ю людей).

Суд першої інстанції правомірно взяв до уваги вказаний висновок експертизи № 192/04-16 від 02.06.2016, оскільки такий, в розумінні положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції, що діяла на час розгляду справи та ухвалення рішення, є доказом, так як експертиза була проведена на підставі ухвали суду. Наданий стороною висновок експертного дослідження № 110 від 18.09.2015, проведеного за ОСОБА_2, міг розцінюватися лише як письмовий доказ.

Крім того посилання ОСОБА_1 у підтвердження своїх позовних вимог (усунення перешкод, шляхом демонтажу стін новобудови; зобов'язання погодити із позивачкою умови блокування новобудови; стягнення збитків) на вказаний висновок 18.09.2015 № 110 - є необґрунтованим. Такий висновок не передбачає однозначно демонтаж стін новобудови за адресою м. Ужгород, АДРЕСА_2, а вказує лише як варіант для усунення порушень; не підтверджує необхідність погодження із ОСОБА_1 умов блокування новобудови та не визначає розмір заподіяних їй збитків.

Застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 - 59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Відповідна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 08.06.16 у справі № 6-530цс16.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України (у редакції чинній до 15.12.2017) кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічні норми містяться у ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України у редакції, чинній із 15.12.2017.

ОСОБА_1 не довела належними й допустимими доказами своїх вимог щодо зобов'язання відповідача демонтувати стіни належної йому новобудови за адресою АДРЕСА_2, які примикають до суміжних стін квартир позивача, та не чинити таких перешкод у майбутньому, а також зобов'язання відповідача погодити із ОСОБА_1 умови блокування новобудови.

Натомість відповідачем доведено ту обставину, що розроблена проектно-кошторисна документація на будівництво об'єкту по АДРЕСА_2 у м. Ужгороді відповідає вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва, а виконані будівельні роботи на об'єкті відповідають як проектній документації, так і вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва, будівництво ведеться без істотних порушень.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Причиною зволоження конструкції стін належних позивачу квартир № 3 та № 5 є те, що квартира № 4 є незавершеною будівництвом. Відновлювальні роботи у квартирах № 3 та № 5 можливо провести без знесення незавершеної будівництвом новобудови, а проводити такі необхідно після завершення будівництва квартири № 4, оскільки в протилежному випадку виконання робіт з ремонту квартир № 3 та № 5 є нерентабельним, так як у разі не завершення будівництва квартири № 4, конструкція стін квартир № 3 та № 5 буде повторно замокати.

Також судова колегія враховує ту обставину, що саме за заявою ОСОБА_1 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 09.07.2015 (через місяць після пред'явлення позову) було вжито заходи забезпечення позову та, зокрема заборонено вчиняти будь-які дії стосовно майна та земельної ділянки під спірною забудовою, в тому числі, вести на об'єкті за вказаною адресою особисто чи із залученням сторонніх, третіх осіб ті чи інші будівельні та пов'язані з ним інші (в т.ч. монтажні) роботи; оформляти дозвільні, погоджувальні, правовстановлюючі, проектні та інші документи про право на вказаний об'єкт (в т.ч. на його будівництво).

З часу постановлення такої ухвали та, відповідно, припинення будівельних робіт відповідачем, на час постановлення рішення пройшло більше двох років.

Огляд приміщень судовим експертом при проведенні судової будівельно-технічної експертизи було проведено 23 березня 2016 року.

Таким чином, внаслідок дій самого позивача, спрямованих на заборону відповідачу завершувати будівництво квартири № 4, продовжується завдання шкоди майну позивача, а для проведення ремонтних робіт в квартирах №3 та №5 першочерговим є завершення будівництва квартири №4.

Таким чином, оскільки будівництво квартири по АДРЕСА_2 у м. Ужгороді відповідало вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва, а виконані будівельні роботи на об'єкті відповідали як проектній документації, так і вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; наявні порушення були незначними, не порушували санітарних та протипожежних норм, не створювали реальну загрозу безпеці, життю та здоров'ю людей; причиною вологості стін квартир №3 та №5, суміжних із стінами квартири № 4, є незавершення будівництва квартири №4, тому судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду. Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, у відповідності до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст. 368, п.1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 28 вересня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 березня 2018 року.

Головуюча: Судді: