Справа № 395/1268/16-ц Провадження № 2/395/490/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2018 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Орендовського В.А.,

при секретарі - Сотченко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, ОСОБА_3 районної державної адміністрації Кіровоградської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 р. до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, ОСОБА_3 районної державної адміністрації Кіровоградської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, вказавши, що вона є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_5, який помер 10 червня 1995 року. В установлений законом строк позивач прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. До складу спадкового майна увійшов житловий будинок в с. Каніж, по вул. Леніна № 124 та грошові вклади, проте не увійшло право на земельну частку (пай), так як за життя вирішити дане питання померлий батько позивача на встиг, а їй дана інформація відома не була. Інформація про те, що батько був членом КСП «Хлібороб» та помилково пропущений у списках до Державного акту на право колективної власності на землю, їй стало відома влітку 2016 року. Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Хлібороб» отримало 20.02.1995 року, розмір земельної частки (паю), яка виділялась при розпаюванні членам КСП «Хлібороб» становить 7,1 в умовних кадастрових гектарах. Відповідно до архівної довідки № 25-я від 07.02.2017 року трудового архіву Новомиргородського району померлий батько позивача працював в колгоспі ім. Леніна, КСП «Хлібороб» з 1966 року по 1982 року, в подальшому призначена пенсія по інвалідності. В період розпаювання колгоспних земель та отримання підприємством державного акту на право колективної власності на землю ОСОБА_5 був членом КСП «Хлібороб», заяви про виключення з членів КСП «Хлібороб» не писав, рішення про його виключення з членів КСП не приймалося. Проте земельну частку (пай) він не отримав, а через шість місяців після отримання підприємством державного акту помер. При приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

На підставі вищевикладеного позивач просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, яке належало померлому 10.06.1995 року ОСОБА_5, в розмірі 7,1 в умовних кадастрових гектарах по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Хлібороб», відповідно до Указу Президента України від 08 серпня 1995 р. № 720 «Про порядок паюванняземель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємстваморганізаціям» із земель, переданих у колективну власність згідно Державного акту на право колективної власності на землю від 20.02.1995 року.

Ухвалою суду від 10.11.2017 рокузалучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області - ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

У судовому засіданні позивач та її представники підтримали позов повністю та просили суд його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, надавши також письмові заперечення на позов.

Представник відповідача ОСОБА_3 районної державної адміністрації Кіровоградської області повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань до суду не направив.

Представник третьої особи повідомлений у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, проте направив до суду заяву з проханням розглядати справу без їх участі, у вирішенні справи покладаються на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких обставин.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Гуслиста) ОСОБА_6, є дочкою ОСОБА_5, померлого 10 червня 1995 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії ЯГ № 933584, копією свідоцтва про одруження позивача серії І-ОЛ № 257807.

ОСОБА_5 помер 10 червня 1995 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, актовий запис № 17 від 10.06.1995 р. вчиненого ОСОБА_2 сільською радою Новомиргородського району.

Відповідно до архівної довідки № 25-я від 07.02.2017 року трудового архіву Новомиргородського району померлий батько позивача працював в колгоспі ім. Леніна, КСП «Хлібороб» з 1966 року по 1982 року, в подальшому призначена пенсія по інвалідності.

Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_5, який помер 10 червня 1995 року; позивач у встановлений законом строк прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок у с. Каніж Новомиргородського району по вул. Леніна № 124 та грошові вклади, що підтверджується копією свідоцтва про справо на спадщину, копією спадкової справи № 462/09. Проте, позивач не оформила спадщину на право на земельну частку (пай) по КСП «Хлібороб», що належала її батькові ОСОБА_5

Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Хлібороб» отримало 20.02.1995 року, що підтверджується копією довідки № 488 від 09.09.2016 року ОСОБА_2 сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області. Розмір земельної частки (паю), яка виділялась при розпаюванні членам КСП «Хлібороб» становить 7,1 в умовних кадастрових гектарах.

В період розпаювання колгоспних земель та отримання підприємством державного акту на право колективної власності на землю ОСОБА_5 був членом КСП «Хлібороб» (а.с.74-76), заяви про виключення з членів КСП «Хлібороб» не писав, рішення про його виключення з членів КСП не приймалося. Через шість місяців після отримання підприємством державного акту ОСОБА_5 помер.

За правилами ст.2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паюванняземель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємстваморганізаціям»право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства кооперативу товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

У відповідності до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» згідно зі статтею 25 ЗК при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Тобто, померлий ОСОБА_5 на момент смерті на підставі ст. 25 Земельного Кодексу України мав гарантоване право на земельну частку (пай) як пенсіонер з числа працівників вказаного КСП.

У відповідності до ст.548 ч.2 ЦК УРСР прийнята спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Зважаючи на те, що спадкодавець ОСОБА_5 за життя отримав право на земельну частку (пай) у КСП «Хлібороб», а після його смерті позивач у встановленому законодавством порядку прийняла спадщину, враховуючи відсутність відомостей про інших спадкоємців, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право на земельну частку (пай), оскільки спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, тобто успадковуються всі без виключення права, які належали спадкодавцю.

Що стосується пропущення строку позовної давності звернення з позовом до суду, на що посилається представник відповідача, то суд вважає, що такий строк не був пропущений позивачем з огляду на те, що позивач згідно до ст.549 ч.1 п.1 ЦК УРСР фактично вступив у володіння спадковим майном, яке належало ОСОБА_5, а тому відповідно прийняв всю спадщину, що також підтверджується копією спадкової справи № 462/09.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, не порушують законних прав та інтересів інших осіб, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, ОСОБА_3 районної державної адміністрації Кіровоградської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, яке належало померлому 10.06.1995 року ОСОБА_5, в розмірі 7,1 в умовних кадастрових гектарах по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Хлібороб», відповідно до Указу Президента України від 08 серпня 1995 р. № 720 «Про порядок паюванняземель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємстваморганізаціям» із земель, переданих у колективну власність згідно Державного акту на право колективної власності на землю від 20.02.1995 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Дата складення повного рішення 07 лютого 2018 року.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя: В. А. Орендовський