Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/91/17 Головуючий у 1 інстанції: Федоренко О.І.
Суддя-доповідач: Воробйова І.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі:

головуючого: Воробйової І.А.

суддів: Полякова О.З.,

Онищенка Е.А.

при секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про роз'яснення ухвали апеляційного суду Запорізької області від 14 грудня 2017 року у справі за позовом ПАТ «Альфа Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 заборгованість за кредитним договором № 0711/0408/45-007 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» в сумі 1454246 грн. 39 коп.

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з заочним рішенням, ОСОБА_3 у червні 2016 року звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2016 року заява ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишена без задоволення.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 14 грудня 2017 року апеляційна скарга ОСОБА_3 відхилена, заочне рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2016 року залишено без змін.

22 грудня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Апеляційного суду Запорізької області з заявою про роз'яснення ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 14 грудня 2017 року по цій справі, посилаючись на те, що ухвала суду є незрозумілою в частині безпідставного, на думку ОСОБА_3, встановлення в рішенні суду певних обставин та фактів, без належного обґрунтування та зазначення доказів якими вони підтверджується.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи заяви, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання (ч. 2 ст. 271 ЦПК України).

При цьому, роз'яснення рішення суду можливе тоді, коло воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілими, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Таким чином, в заяві про роз'яснення рішення має бути зазначено, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим для його виконання, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю, якщо воно є неясним та незрозумілим як для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання.

Зі змісту поданої ОСОБА_3 заяви про роз'яснення рішення вбачається, що заявнику фактично незрозуміло підстави відхилення його апеляційної скарги і він просить навести обґрунтоване мотивування.

Проте, відповідно до ч. 1 ст. 271 ЦПК України суд роз'яснюючи судове рішення, яке набрало законної сили, не може змінити зміст судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_3 про роз'яснення рішення суду.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 271 ч. 2 ст. 381, п. 3 ч. 1 ст. 389 ЦПК України, суд,

УХВАЛИЛА:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про роз'яснення ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 14 грудня 2017 року по цій справі відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 лютого 2018 року.

Головуючий:

Судді: