Справа № 539/3022/17
У Х В А Л А

про виправлення описки у судовому рішенні

22.02.2018 м.Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Даценко В. М. , розглянувши заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19 грудня 2017 року задоволено позов ОСОБА_1 до Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про зняття арешту з майна.

Судом ухвалено: зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_2, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження №6741176, накладений на підставі постанови ВДВС Лубенського МРУЮ від 30.03.2011 року.

20.02.2018 року ОСОБА_1 подала заяву про виправлення описки у вказаному рішенні суду. Заява мотивована тим, що виконавчий документ не був прийнятий до виконання державним виконавцем, оскільки він не відповідає вимогам ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження»: не зазначені РНОКПП, дата народження та інші ідентифікуючі відомості боржника.

ОСОБА_1 прохає виправити допущену описку, зазначивши в резолютивній частині РНОКПП та дату народження ОСОБА_2, а також адресу розташування нерухомого майна.

Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що в задоволенні заяви про виправлення описки слід відмовити.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

Обставини, на які посилається ОСОБА_1, за своєю суттю не є опискою. Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Натомість, заявник ставить питання про внесення до рішення додаткових відомостей.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або імя (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.

Суд акцентує увагу на тому, що процитована норма встановлює вимогу про зазначення ідентифікуючих відомостей саме сторін та інших учасників по справі. При цьому, вимога про зазначення дати народження взагалі відсутня.

Сторонами по справі за поданим позовом є позивач - ОСОБА_1, та відповідач - Лубенський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

Водночас, померлий ОСОБА_2, на майно якого був накладений арешт, не є учасником по справі, а тому відсутня потреба у зазначенні його ідентифікуючих даних в резолютивній частині рішення суду.

Крім того, в ст.3 ЗУ «Про виконавче провадження» наведено перелік виконавчих документів, на підставі яких підлягають примусовому виконанню рішення. Рішення суду в даному переліку відсутні. Тобто, рішення суду само по собі не є виконавчим документом. За таких обставин, на них не можна поширювати вимоги до виконавчого документа, визначені в ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження».

Також, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.2 ст.15 ЗУ «Про виконавче провадження» боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обовязок щодо виконання рішення.

В даному випадку, такою особою (боржником) є Лубенський міськрайонний відділ державної виконавчої служби, у якого за рішенням суду виник обовязок зняти арешт з нерухомого майна, накладений 30.03.2011 року постановою ВДВС Лубенського МРУЮ.

Враховуючи викладене, можна дійти висновку, що Лубенський міськрайонний відділ державної виконавчої служби при винесенні повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, керувався надуманими підставами, допустив формалізм у питанні виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення заяви про виправлення описки.

Керуючись ст.269 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 до Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про зняття арешту з майна, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом 15 днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_3 В. М.