Номер провадження: 22-ц/785/1813/18
Номер справи місцевого суду: 521/2795/15-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Погорєлової С.О.

суддів - Калараш А.А., Заїкіна А.П.

при секретарі - Гарбуз В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси, ухваленого під головуванням судді - Мирончук Н.В. 31 липня 2015 року в м. Одесі, -

встановила:

ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до відповідача, який було уточнено, вказуючи, що 07.07.2008 року між банком та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 0124/08/08-Nv, відповідно до умов якого позивач прийняв на себе зобов'язання по видачі кредиту в сумі 78 000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,0 % річних, строком до 06.07.2033 року, а ОСОБА_2 зобов'язалася своєчасно повернути позивачу всю суму кредиту, відсотки та дотримуватися строків та умов, вказаних у договорі.

В забезпечення виконання зобов'язань між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_2 21.08.2013 року було укладено договір іпотеки, предметом якого є: нежитлове приміщення магазину АДРЕСА_1.

В порушення умов вказаного договору відповідач прострочив виплату грошової суми, тому, у зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору, представник позивача просив суд в рахунок погашення заборгованості у розмірі 63 967,12 доларів США та 18 127,46 гривень, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлове приміщення магазину АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного об'єкту на прилюдних торгах. за ціною визначеною на підставі оцінки майна, що буде проведена незалежним суб'єктом оціночної діяльності (а. с. 1-4, 57-58).

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 31 липня 2015 року позов ПАТ «Банк Форум» задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки - нежитлове приміщення магазину АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного об'єкту на прилюдних торгах. за ціною визначеною на підставі оцінки майна, що буде проведена незалежним суб'єктом оціночної діяльності. За рахунок вартості майна, на яке звернуто стягнення, задоволено вимоги ПАТ «Банк Форум» за кредитним договором у розмірі 63 967,12 доларів США та пені у розмірі 18 127,46 гривень, стягнуто судовій збір на користь держави у розмірі 3 654 гривень (а. с. 97-98).

Ухвалою суду від 17.01.2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення відмовлено (а. с. 154).

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (а. с. 157-164).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 07 липня 2008 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 0124/08/08-Nvвідповідно до умов якого банк надав позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 78 000 доларів США, а ОСОБА_2 отримала та зобов'язувалася повернути у строк до 06 липня 2033 року та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 13,00 % річних за весь час фактичного користування кредитом (а. с. 7-11).

20 липня 2010 року між сторонами було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № 0124/08/08-Nv від 07.07.2008 року (а. с. 12).

21 серпня 2013 року між сторонами було укладено додатковий договір № 2 до кредитного договору № 0124/08/08-Nv від 07.07.2008 року (а. с. 13).

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 0124/08/08-Nv, між банком та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір № 3-0155/13/28 ІР від 21 серпня 2013 року, предметом якого є: нежитлове приміщення магазину АДРЕСА_1 (а. с. 20-24).

За змістом пункту 5.2 договору іпотеки, у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених цим договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором, а в разі їх невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Пунктом 5.4. іпотечного договору від 21 серпня 2013 року визначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя здійснюється в будь-який із наведених способів: на підставі рішення суду з наступною реалізацією предмета іпотеки, залежно від способу, зазначеного в рішенні суду, або шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження або шляхом продажу іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі - покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 ЗУ «Про іпотеку»; у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса з наступною реалізацією предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження; згідно з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в цьому договорі, а саме: шляхом передачі іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в порядку, встановленому ст. 37 ЗУ «Про іпотеку»; шляхом продажу іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі - покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 ЗУ «Про іпотеку»; у будь-який інший спосіб на розсуд іпотекодержателя, що не суперечить чинному законодавству України.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_2 умов кредитного договору утворилась заборгованість на суму 1 169 520,46 гривень, з яких: прострочена заборгованість - 28 037,51 гривень, поточна невиплачена заборгованість - 1 038 946,32 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими відсотками - 70 923,75 гривень, поточна заборгованість за нарахованими відсотками - 13 485,42 гривень, пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань - 18 127,46 гривень. Досудова вимога банку від 29.01.2015 року ОСОБА_2 залишена без уваги, тому банк звернувся з вимогою в рахунок погашення боргу за кредитним договором звернути стягнення на іпотечне майно шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження на підставі оцінки, проведеної в межах виконавчого провадження, відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно ст. 629, ч. 1 ст. 610 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За правилами ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Таким чином, звернення стягнення на предмет іпотеки є можливим у разі невиконання боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі заходи необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки - нежитлове приміщення магазину № 103, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 37/43, загальною площею 50,8 кв.м., передбачені умовами іпотечного договору (п. 5.4.), укладеного між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_2, а також ст. ст. 12, 33 Закону України «Про іпотеку».

Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути, в тому числі, звернення стягнення на предмет іпотеки. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Задовольняючи позов про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином, невиконання зобов'язання дає право на стягнення боргу в судовому порядку.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що продаж предмету іпотеки має відбуватись за ціною, визначеною на підставі оцінки майна, що буде проведена незалежним суб'єктом оціночної діяльності, якого буде призначено в порядку, визначеному ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки встановлення початкової ціни предмета іпотеки означає встановлення її в рішенні суду в грошовому вираженні, визначеної за процедурою, передбаченою ч. 6 ст. 38 ЗУ «Про іпотеку».

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Так, згідно із п. 1.3. іпотечного договору від 21.08.2013 року сторони визначили вартість предмету іпотеки за ринковою вартістю у розмірі 100 462,00 доларів США, що за курсом НБУ складало 802 992,77 гривень.

Таким чином, при реалізації предмету іпотеки на прилюдних торгах слід виходити з вартості предмету іпотеки, визначеної сторонами в договорі іпотеки № 3-0155/13/28 ІР від 21 серпня 2013 року, укладений між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_2

Довід апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не була присутня у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення 31.07.2015 року, а тому була позбавлена можливості захистити свої права, є неспроможним, оскільки за правилами ч. 1 ст. 131 ЦПК України у часники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. ОСОБА_2 неодноразово викликалася до суду першої інстанції, проте вона судові повістки не отримувала за адресою реєстрації, що свідчить про її не бажання приймати участь у розгляді цивільної справи.

Що стосується доводу апеляційної скарги про необхідність застосування строку позовної давності, слід зазначити наступне.

Так, відповідно до вимог ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платіжками, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Умовами кредитного договору № 0124/08/08-Nvвід 07.07.2008 року встановлено, що він діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п. 7.3.).

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

У справі, яка переглядається боржник припинив оплату чергових платежів з 21.07.2014 року, а позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором 20.02.2015 року, тобто в межах строку передбаченого законом.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що позивач пропустив строк позовної давності, у межах якої він міг звернутись до суду з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, ґрунтується на не правильному застосуванні норм матеріального права.

Інших доводів правового характеру, які б спростували правильні висновки суду першої інстанції апеляційна скарга представника ОСОБА_2 не містить.

Відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Указаним обставинам суд першої інстанції дав належну оцінку і дійшов обґрунтованого висновку, проте помилково зазначив в резолютивній частині рішення, що продаж предмету іпотеки має відбуватись за ціною, визначеною на підставі оцінки майна, що буде проведена незалежним суб'єктом оціночної діяльності, якого буде призначено в порядку, визначеному ЗУ «Про виконавче провадження». За таких обставин, колегія суддів вважає, що заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 31 липня 2015 року підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, ч. 4 ст. 376, ст. ст. 381, 382, 384, 390 ЦПК України, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 31 липня 2015 року - змінити.

Викласти абзац третій резолютивної частини рішення в наступній редакції:

Визначити спосіб реалізації предмета іпотеки, шляхом продажу на прилюдних торгах, за ціною 100 462,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 21.08.2013 року становило 802 992,77 гривень.

В решті рішення залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту підписання суддями, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 16.02.2018 року.

Головуючий Погорєлова С.О.

Судді Заїкін А.П.

Калараш А.А.