Тернівський районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області
справа № 215/3168/17
номер провадження 2/215/214/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2018 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого судді - Дудікова А.В.

при секретарі - Бисовій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу № 215/3168/17 за позовом комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за централізоване опалення,

встановив:

У липні 2017 року комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" (далі - Підприємство) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за централізоване опалення.

27 липня 2017 року представник позивача звернувся до суду з позовною заявою про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 6 763,73 грн заборгованості за послуги з централізованого опалення, а також 1600 грн судового збору.

21 грудня 2017 року представник позивача звернувся до суду з заявою про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути з ОСОБА_1, на свою користь 9 623,55 грн заборгованості за послуги з централізованого опалення, а також 1600 грн судового збору.

В обґрунтування позову представник позивача вказував, що підприємство по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії на потреби опалення населення, яке зобов'язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Відповідачка є споживачем централізованого опалення, яке надає позивач за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач своєчасно та в повному обсязі за надані послуги не сплачує, в наслідок чого виникла заборгованість за період з 01.01.2011 року по 01.01.2016 року у розмірі 9 623,55 грн. За таких обставин позивач просив стягнути з відповідачки на свою користь вказану суму заборгованість, а також судові витрати.

У судове засідання представник позивача не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного розгляду справи не заперечує.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами.

У судове засідання відповідачка не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась судом належним чином, а саме у судове засідання на 25.09.2017 р., 26.10.2017 р., 27.11.2017 р., 21.12.2017 р., 18.01.2018 р., 23.02.2018 р., однак конверти повернулися до суду у зв'язку зі спливом терміну зберігання.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначено у Законі України «Про житлово-комунальні послуги».

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» установлено, що споживач - це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Згідно довідки КПТМ «Криворіжтепломережа» за адресою: АДРЕСА_2, що належить до комунальної форми власності зареєстровано дві особи, а саме: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 34).

Відповідно до ст. 13 Закону України від 24 червня 2004 року «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Згідно із ч. 1ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтями 20, 21 Закону «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов'язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов'язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов'язок, а не право сторін.

Сам факт відсутності укладеного договору не звільняє відповідачів від обов'язку оплачувати житлово-комунальні послуги, а лише позбавляє їх можливості скористатися в повному обсязі правами споживача, передбачених Законом «Про захист прав споживачів», на отримання послуг вчасно та відповідної якості згідно з умовами укладеного договору.

ОСОБА_1 належним чином не виконувала своїх зобов'язань, унаслідок чого в неї перед КПТМ "Криворіжтепломережа" утворилася заборгованість за період з 01.01.2011 по 01.01.2016, яка становить 9 623,55 грн (а.с.5).

Факт наявності заборгованості, а також правильність розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги, законність тарифів та розміру нарахування послуг у встановленому законом (ст. ст. 12, 81 ЦПК України) порядку ніким не спростовано.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачкою не в повному обсязі виконувались зобов'язання щодо оплати за надані послуги з централізованого опалення, у зв'язку з чим у останньої виникла заборгованість, яка підлягає стягненню в повному обсязі, а тому позов КПТМ "Криворіжтепломережа" підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розподіл судових витрат між сторонами вирішити за правилами ст. 141 ЦПК України, стягнувши суму судового збору у розмірі 1600 гривень з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 272, 280, 282 ЦПК України, -

вирішив:

Позов комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за централізоване опалення, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ІПН НОМЕР_1) на користь комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» () заборгованість в розмірі 9 623 (дев'ять тисяч шістсот двадцять три) гривні 55 копійок та 1 600 (тисячу шістсот) гривень судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз'яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб'єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до або через відповідні суди, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: