"05" лютого 2018 р. Справа № 363/392/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2018 р. м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Котлярової І.Ю.,

при секретарі Палій Л.О.,

розглянувши подання головного держаного виконавця Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про обмеження права виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

05.02.2018 року до Вишгородського районного суду Київської надійшло подання головного державного виконавця ВДВС Вишгородського РУЮ про обмеження права виїзду за межі України, громадянина України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою виконання рішення суду, на підставі якого було видано 15.02.2017 року виконавчий лист № 363/2241/16-ц Вишгородським районним судом Київської області.

У поданні зазначено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції знаходиться виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 363/2241/16-ц, виданого 15.02.2017 року Вишгородським районним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_1, на користь Управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Київській області майнової шкоди у розмірі 4913,00 гривень.

23.02.2017 року постановою Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області було відкрите виконавче провадження ВП № 53476001.

Оскільки боржник ОСОБА_1 рішення суду не виконує, на постанову про відкриття виконавчого провадження не реагує, добровільно кошти не сплачує тому з метою забезпечення виконання виконавчого листа державний виконавець просить тимчасово обмежити в праві виїзду за межі України, без вилучення паспорта, відносно боржника ОСОБА_1.

Представник Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області у судове засідання не з`явився.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

З матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні у Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області знаходиться виконавчий лист № 363/2241/16-ц, виданого 15.02.2017 року Вишгородським районним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_1, на користь Управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Київській області майнової шкоди у розмірі 4913,00 гривень.

У своєму поданні державний виконавець зазначає, що боржник добровільно кошти не сплачує, при цьому до подання не додано документів, підтверджуючих проведення державним виконавцем всіх необхідних виконавчих дій, направлених на стягнення з боржника суми боргу, крім того, подання не містить підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобовязань.

У відповідності до ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Враховуючи те, що у відповідності до ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, на теперішній час заявником не надано підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобовязань, взагалі відсутність майна та грошових коштів у боржника само по собі не може свідчити про ухилення ним від виконання зобовязання за рішенням суду.

Таким чином, системний аналіз наведеного вказує на те, що до боржника повинні застосовуватись санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності самого факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання.

У звязку з тим, що доказів, що підтверджують навмисне та свідоме ухилення боржника від виконання зобовязань заявником не надано, оскільки відповідно до положень ч. 2 ст. 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог підлягають доведенню, суд, всебічно і повно, зясувавши обставини справи, вважає, що в задоволені подання необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 5, 11, 31 Закону України Про виконавче провадження, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області про обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовити.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Суддя І.Ю.Котлярова