Провадження № 2/712/418/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

16 лютого 2018 року Соснівський районний суд м.Черкаси в складі

головуючого судді - Мельник І.О.

з участю секретаря - Хоменко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Черкаської міської ради про стягнення додаткових витрат на дитину та отримання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батька,

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Черкаської міської ради про стягнення додаткових витрат на дитину та отримання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батька. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 21.04.2007 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2. В шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дитина ОСОБА_3. Фактичні шлюбні відносини між Позивачем та ОСОБА_2 були припинені у 2008 з причин систематичного морального та фізичного насильства відносно неї в присутності їхньої дитини, що негативно впливало на її розвиток та формування особистості, тому 12.08.2014 шлюб розірвано та с тогочасу спільна дитина ОСОБА_3 проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідно до виконавчого листа на ОСОБА_2 покладено обов'язок сплати аліментів на утримання спільної дитини ОСОБА_3 у розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитини повноліття та на підставі даного виконавчого листа 03.09.2012 відкрите виконавче провадження № 34369784, однак відповідач свої обов'язки ігнорує щодо сплати аліментів на дитину. ОСОБА_3 проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 в належних житлово-побутових умовах, повністю забезпечується усім необхідним, навчається в загальноосвітній школі № 28 та відвідує секцію з боксу. Також у вихованні сина та його забезпеченні приймають активну участь її родичі та її рідна матір ОСОБА_4, яка постійно проживає за адресо: АДРЕСА_2. Колишній чоловік сину будь якої матеріальної допомоги не надає, жодним чином не цікавиться його життям, не займається її розвитком та починаючи з 2008 року жодного разу не привітав сина з днем народження. З батьком останній раз спілкувався у 2014. Водночас, її син хворіє захворюваннями шкіри, для лікування та профілактики яких, за рекомендаціями лікарів, необхідне періодичне перебування дитини в сонячному середовищі та на морі. Крім того, виїзд дитини за кордон вочевидь сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості, оскільки вона має намір забезпечити повноцінний відпочинок сину ОСОБА_3 в країнах ближнього та дальнього зарубіжжя, за для підвищення рівня світогляду дитини, покращення стану його здоров'я, фізичного, духовного та морального розвитку, що є забезпеченням інтересів дитини в межах здійснення батьківських прав та обов'язків, тому просить Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя, неповнолітньому ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та проживаючого за адресою:АДРЕСА_3 строком на 1 рік. тобто до 24.11.2018 та зобов'язати Відповідача ОСОБА_2 одноразово фінансувати додаткові витрати на сина ОСОБА_3 для здійснення перельоту дитини до республіки Італії в розмірі 5 000 гривень.

В судове засідання представник позивачки за довіреністю ОСОБА_6 не з"явився, скерував заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився причина неявки суду не відома, з заявами та клопотаннями до суду не звертався, повідомлявся належним чином про що свідчать повідомлення та виклик, який розміщений в друкованих засобах масової інформації.

Представник третьої особи за довіреністю Молчанович Н.О. в судове засідання не з'явилася, скерувала заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечувала та підтримала в повному обсязі.

Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 21.04.2007 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням суду від 12.08.2011. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками дитини є сторони по справі.

ОСОБА_1 та її син ОСОБА_3 проживають за місцем реєстрації АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою КП «Соснівська служба утримання будинків» Черкаської міської ради від 01.08.20107 № 2649.

За рішенням Новоазовського районного суду Донецької області від 10.08.2012 з ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 стягнуто аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно до повноліття дитини.

Старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Новоазовського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження № 34369784 від 03.09.2012 по виконавчому листу щодо стягнення аліментів.

ОСОБА_3 навчається у спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів № 28 ім. Т.Г.Шевченка Черкаської міської ради Черкаської області та відвідує секцію по боксу.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Аліменти мають на меті забезпечити нормальні матеріальні умови життя дитини. У тих випадках, якщо в силу особливих (виключних) обставин є потреба, окрім аліментів, у додаткових витратах, суд може стягнути такі витрати з платника аліментів.

За змістом ст. 185 СК України такі витрати є додатковими, понад витрат, понесених у звичайному житті та викликані виключними обставинами.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Аналізуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки до додаткових витрат на утримання дитини, викликаних особливими обставинами, а саме: хворобою, розвитком її здібностей, є те що хлопчик має захворювання шкіри.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат на дитину одноразово в сумі 5000,00 грн. підлягають до задоволення.

Щодо позовним вимог отримання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батько суд вважає наступне.

Відповідач з дитиною не проживає, не спілкується, зв'язок з сином втрачений та останнє спілкування відбулось у 2014, що підтверджено соціальним педагогом спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів № 28 ім. Т.Г.Шевченка Черкаської міської ради Черкаської області ОСОБА_8 від 29.08.2017

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Громадянин України не може бути позбавлений права в будь - який час повернутися в Україні.

Відповідно до ст. 313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Пункт 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України №231 від 31.03.1995 року, вказує, що за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Пунктами 3, 4, 5 постанови КМ України від 27.01.1995 року №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.

Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одною з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі.

Згідно з статтями 7, 155 СК України встановлено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Відповідно до ст.ст. 3,6 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, учасником якої є Україна з 27.09.1991, встановлено - в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративним чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави - учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Стаття 27 цієї Конвенції передбачає - держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Аналізуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги щодо надання дозволу на виїзд дитини за кордон без дозволу батька обґрунтовані та підлягають до задоволення. Судом достеменно встановлено, що дитина постійно проживає разом з матір'ю, та знаходиться на її утриманні, відповідач разом з ними не проживає, та у повній мірі не виконує своїх батьківських обов'язків, саме: щодо особистого спілкування з сином, участі в його житті та інтересах. Таким чином, суд вважає тимчасовий виїзд дитини разом з матір'ю за межі України з метою всебічного та гармонійного розвитку її особистості, покращення стану його здоров'я, фізичного, духовного та морального розвитку, що є доцільним для розвитку дитини і повністю відповідає його інтересам.

Також до стягнення з відповідача на користь позивача в силу вимог ст.141 ЦПК України підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 640 грн., що підтверджено квитанцією № ПН2229 від 24.11.2017.

Керуючись ст. 6,12, 13,18, 141, 263, 265, 268, 279, 280-284 ЦПК України, ст. 313 ЦК України, ст. ст. 3, 141,150, 180, 185 СК України, п. 2 ст.4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Черкаської міської ради про стягнення додаткових витрат на дитину та отримання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батька задовольнити.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до країн ближнього та дального зарубіжжя, неповнолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, строком на 1 рік, тобто до 24.11.2018.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_3, ІПН:НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, яка проживає за адресою АДРЕСА_1 додаткові витрати на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 5000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_3, ІПН:НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, яка проживає за адресою АДРЕСА_1 судовий збір в сумі 640,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Головуючий І.О. Мельник