АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/820/18 Справа № 175/2721/17 Головуючий у 1 й інстанції - Шабанов А. М. Доповідач - Ткаченко І.Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Каратаєвої Л.О., Пищиди М.М.

при секретарі - Кравцовій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 в інтересах якого діє ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування довідок

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

26 липня 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом в якому просила поновити строк звернення до суду з позовом про визнання протиправними та скасування довідок, та просила визнати протиправними та скасувати довідки Виконавчого комітету Кіровської (нині Обухівської) селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області видані 10 травня 2016 року № 1192 та 06 травня 2016 року № 1176. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала на те, що зміст оспорюваних довідок не відповідає дійсності, довідки видано без належних правових підстав, а тому такі довідки є протиправними та підлягають скасуванню (а.с.3-9).

Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 в інтересах якого діє ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування довідок - задоволенні.

Поновлено строк звернення до суду з позовом про визнання протиправними та скасування довідок.

Визнано протиправними дії Виконавчого комітету Кіровської (нині Обухівської) селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області щодо видачі довідок від 10.05.2016 року за №1192 та від 06.05.2016 року за №1176.

Скасовано довідку Виконавчого комітету Кіровської (нині Обухівської) селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області видану 10 травня 2016 року № 1192.

Скасовано довідку Виконавчого комітету Кіровської (нині Обухівської) селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області видану 06 травня 2016 року № 1176.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.43-44).

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що 06 травня 2016 року виконавчим комітетом Кіровської селищної ради ОСОБА_3 була видана довідка за №1176, згідно якої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не зареєстрована, фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1 разом зі своїм сином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Також виконавчим комітетом Кіровської селищної ради була видана ОСОБА_3 довідка від 10.05.2016 року №1192, в якій зазначено, що вона дійсно проживає в АДРЕСА_1 з 2005 року; на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 з померлим ОСОБА_5 проживали разом та вели спільне господарство.

Задовольняючи позовні вимоги, суд 1 інстанції виходив з того, що видаючи оскаржувані довідки, виконком селищної ради фактично встановив факт проживання незареєстрованих осіб в будинку, що належить на праві власності іншій особі, без її дозволу, а також встановив факт спільного проживання ОСОБА_3 та померлого ОСОБА_5 за відсутності належних доказів та за відсутності на те повноважень.

Вказані висновки суду зроблені без порушення норм матеріального та процесуального права.

Так, правовий статус місцевого самоврядування в Україні визначається Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими законами, які не повинні суперечити положенням цього Закону.

Згідно з ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та Законів України.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Згідно статті 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Як вбачається із матеріалів справи, оскаржуваною довідкою виконкому Кіровської селищної ради від 06.05.2016 року №1176 підтверджено обставину того, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою АДРЕСА_1 не зареєстрована.

Також, згідно штемпеля в паспорті ОСОБА_3, відповідно до якого остання зареєстрована в АДРЕСА_2 з 07.10.2010 року. Крім того, зазначена обставина підтверджується довідкою про склад сім'ї від 22.12.2015 року, виданою начальником Павлограджилсервіс №1.

Відповідачем не надано, а матеріали справи не містять посилання на докази, на підставі яких виконкомом Кіровської селищної ради встановлено інше місце проживання зазначених в довідках осіб, ніж місце їх реєстрації.

У довідці від 06.05.2016 року №1176 зазначено, що остання видана на підставі довідки квартального, однак не зазначено реквізити довідки квартального, коли та за яким номером така довідка видана, відтак стає неможливим підтвердження ідентифікації тієї довідки квартального, що була використана єдиним доказом для встановлення виконавчим комітетом селищної ради таких юридичних фактів, що мають юридичне значення.

Крім того, виконавчий орган сільської (селищної) ради наділений повноваженнями видавати довідки виключно про зареєстрованих у приміщенні осіб.

Так, Наказом Міністерства праці та соціальної політики від 22.07.2003 №204 «Про затвердження форми Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, та довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб» врегульоване питання форми довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб та її змісту.

Згідно зазначеного наказу, довідка про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб заповнюється відповідним підприємством (організацією) або виконавчим органом сільської (селищної) ради за місцем реєстрації сім'ї уповноваженому власнику (співвласнику, наймачу) житлового приміщення/будинку, членові житлово-будівельного кооперативу.

Особи, зазначені у довідці, а саме ОСОБА_3, ОСОБА_4, за вказаною в довідці адресою не зареєстровані, не є власниками, співвласниками, наймачами житлового будинку за адресою АДРЕСА_1, оскільки будинок за вказаною адресою належав ОСОБА_5

Отже, така довідка ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не могла бути видана, оскільки вони не можуть бути суб'єктом звернення до виконавчого комітету селищної ради про отримання довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, а компетенцією видавати довідки про місце проживання особи - виконком селищної ради не наділений.

Також вбачається, що в довідці від 10.05.2016 року №1192 поряд з необґрунтованим установленням факту проживання незареєстрованої особи - ОСОБА_3, установлено факт ведення нею спільного з ОСОБА_5 господарства, що суперечить нормам чинного законодавства.

Тобто даною довідкою встановлено факти, що мають юридичне значення, за відсутності належних та допустимих доказів на їх підтвердження, без достатніх на те правових підстав.

Нормативно не визначено поняття «ведення спільного господарства». Однак, Конституційний Суд України у п. 6 Рішення «Про офіційне тлумачення терміна «член сім'ї» від 03.06.1999 р. № 5-рп/99 (далі - Рішення КСУ) розтлумачив, що обов'язковою умовою визнання членами сім'ї крім факту спільного проживання є ведення із суб'єктом спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації.

Згідно з Положенням про Державну міграційну службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 360, до основних завдань Державної міграційної служби України належить реалізація державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Державна міграційна служба України та її територіальні підрозділи здійснюють, зокрема, реєстрацію/зняття з реєстрації місця перебування особи. Слід наголосити, що адресно-довідкові підрозділи територіальних органів Державної міграційної служби України і підрозділи Державної міграційної служби України за запитами осіб, органів державної влади, підприємств, установ, організацій, закладів щодо доступу до персональних даних за відповідною формою надають, зокрема, відомості про місце перебування особи та інші персональні дані особи.

Враховуючи викладене вбачається, що надавати інформацію про місце перебування особи наділена Державна міграційна служба України, а не виконавчий орган селищної ради, до повноважень якої не належить видача довідки із встановленням наявності сукупності зазначених факторів, що свідчить про перевищення компетенції суб'єктом владних повноважень. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження обставин, що констатуються в довідках, тобто довідки видано безпідставно, з перевищенням наданих законодавством України повноважень, без належного підтвердження доказами вказаних у довідках обставин, тому, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги щодо надання позивачкою недостовірної інформації щодо місця реєстрації апелянта, що призвело до розгляду справи за її відсутності, є безпідставними, оскільки в позовній заяві і в листах суду зазначена адреса за якою вона фактично мешкає і яку сама зазначає в апеляційній скарзі.

Посилання апелянта на той факт, що оскаржувані довідки є «просто довідки», а не довідки про склад сім'ї, не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо безпідставної їх видачі відповідачем, з перевищенням наданих законодавством України повноважень, без належного підтвердження доказами вказаних у них обставин, якими фактично було встановлено факт спільного проживання та ведення спільного господарства.

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. ст. 263 - 265 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржено до Верховного Суду протягом тридцяти днів в порядку встановленим законодавством.

Судді: