Справа № 661/3957/17
Провадження № 2/661/210/18
Новокаховський міський суд Херсонської області в складі:
головуючого судді: Чирського Г.М.
за участю секретаря судового засідання: Ярошенко І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Каховка у спрощеному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з відповідною позовною заявою про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовуючи вимоги заяви ухиленням відповідача у добровільному порядку надавати допомогу на утримання спільної дитини.
Позивач у судове засідання не зявилась, подала письмому заяву про розгляд справи за своєї відсутності, підтримавши позовні вимоги та наполягаючи на їх задоволенні.
Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявився, з не відомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, заяв про розгляд справи у свою відсутність та відзиву (заперечення) на позов не подавав.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Керуючись положеннями статті 223, 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних чи доказів та ухвалити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію заочного рішення суду для відома.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебували між собою у цивільному шлюбні, від якого мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього.
Відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою неповнолітню дитину, яка проживає з матірю, добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає.
Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;тощо.
Згідно ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч.1-2 ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.
Відповідач по справі є особою молодого та працездатного віку, маючий задовільний стан здоровя, оскільки не довів протилежне, цілком може надавати своєї дитині матеріальну допомогу.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що неповнолітня дитина проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, відповідач достатньої матеріальної допомоги на її утримання не надає, виходячи із засад розумності і справедливості, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, обовязок обох батьків утримувати дитину, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та обов'язку обох батьків по утриманню дитини.
Крім того, з урахуванням ч.1 п.1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суддя в межах суми платежу за один місяць.
Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України, покласти на відповідача.
Керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4,5,76-81,133, 141, 259,263-265,280-282, 430 ЦПК України, суд
Позовні вимоги задовольнити.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи: позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка м. Магадан Росія, ІПН, зареєстрована та проживаюча за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6; відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН-, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет: http://court.gov.ua/fair/sud2117.

Суддя Г. М. Чирський