Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №332/4096/15 Головуючий у 1 інстанції Мєркулова Л.О.,
Провадження № 22-ц/778/920/18 Суддя-доповідач ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.

ОСОБА_2

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства « Банк «Фінанси та Кредит» на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 31 травня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства « Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 31 травня 2017 року позовну заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції послався на п. 3 ч. 1. ст. 207 ЦПК України ( в редакції 2004 року), у зв'язку з повторною неявкою позивача належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи, та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Однак з таким висновком суду погодитися не можна.

Згідно ч. 3 ст. 169 ЦПК України ( в редакції 2004 року, яка діяла на час розгляду справи) у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України (2004 року) суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до положень ст. 158 ЦПК України ( 2004 року) розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов"язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що в судове засідання представник позивача повторно не зявився. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі та копія довіреності від 28.03.2016 року, строк дії якої до 23.06.2016 року

Колегія суддів не погоджується з такими висновками з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що в судові засідання призначені на 23.05.2016 року та на 31.05.2017 року представник позивача не з'явився, будучи належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 173, 176).

Висновок суду про те, що строк дії довіреності представника позивача закінчився, нових заяв та довіреностей до суду не надано є передчасним, оскільки в матеріалах справи на аркуші справи 139-140 міститься клопотання представника ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з проханням проводити судові засідання без участі представника позивача у цій справі, що унеможливлює застосування положень п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, в редакції, що діяла по 14.12.2017 року. На час вчинення процесуальної дії представник діяв в межах наданих їй повноважень. Закінчення строку довіреності не скасовує виконаних повноважень.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку про безпідставне залишення позову без розгляду, тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства « Банк «Фінанси та Кредит» задовольнити частково.

Ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 31 травня 2017 року у цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 06 березня 2018 року.

Головуючий:

Судді: