Ухвала

14 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 686/24559/15-ц

провадження № 61-1663св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Коротуна В. М., Крата В. І., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»,

вирішив питання про зупинення касаційного провадження у справі

№ 686/24559/15-ц за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про розірвання кредитного договору та зобовʼязання прийняття коштів як повного та остаточного виконання зобовʼязання за договором, за касаційною скаргою ОСОБА_1, поданою представником ОСОБА_2, на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 червня 2016 року в складі судді Салоїд Н. М. та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 27 вересня 2016 року в складі колегії суддів Спірідонової Т. В., Купельського А. В., Пастощука М. М., до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи

№ 761/24881/16-ц,

ВСТАНОВИВ :

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») про розірвання кредитного договору та зобовʼязання прийняття коштів як повного та остаточного виконання зобовʼязання за договором.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від

06 червня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1 102 грн 40 коп.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позовна вимога про розірвання кредитного договору № 26/03/2008/840-К/1350 від 26 березня 2008 року є не обґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, оскільки не відповідає передбаченим законом способам захисту свого порушеного права.

Вимога про зобов'язання ПАТ «КБ «Надра» прийняти від

ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 6 782,27 дол. США, як належне, повне та остаточне виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором

№ 26/03/2008/840-К/1350 від 26 березня 2008 року, після якого вказане зобов'язання припиняється, теж на думку суду, не може бути задоволена, оскільки вона теж не відповідає передбаченим законом способам захисту цивільних прав та інтересів (частина друга статті 16 ЦК України).

Суд першої інстанції стягнув з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, який не був сплачений при поданні позовної заяви.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 27 вересня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від

06 червня 2016 року залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1 212 грн 64 коп.

Постановляючи ухвалу про відхилення апеляційної скарги ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції.

Стягуючи з ОСОБА_1 судовий збір та відхиляючи доводи заявника про те, що вона звільнення від сплати судового збору на підставі положень частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», суд апеляційної інстанції мотивував це тим, що з 01 вересня 2015 року споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не відносяться до суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях, оскільки на підставі Закону України

№ 484-VIII від 22 травня 2015 року частина перша статті 5 Закону України «Про судовий збір» викладена в іншій редакції, відповідно до якої положення щодо звільнення від сплати судового збору споживачів (за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав) виключено.

17 жовтня 2016 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулась до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від

06 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 27 вересня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій, встановивши факт невиконання Банком судового рішення, яке набрало законної сили, належних висновків із цього не зробили.

ОСОБА_1 позбавлена можливості у інший спосіб, аніж у судовому порядку, змусити Банк поновити її порушені права та виконати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 листопада 2014 року, зважаючи на те, що за законом виконання судового рішення у випадку ліквідації банку-боржника покладається на уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яка від такого виконання ухиляється.

Суди попередніх інстанцій визнали факти допущених відповідачем порушень договору, однак безпідставно вирішили, що нібито такі порушення не є істотними, при цьому не врахували правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року № 6-75цс13.

Судами не взято до уваги те, що внаслідок порушень договору, позичальник ОСОБА_1 в зв'язку з відмовою Банку провести перерахунок заборгованості та неможливістю самостійно визначити суму залишку боргу за кредитом позбавлена можливості повністю достроково погасити отриманий нею кредит, на що вона мала повне право розраховувати при укладенні договору.

Судовий збір за подання ОСОБА_1 позову у даній справі, що пов'язана із захистом її прав як споживача кредитних послуг, сплаті не підлягає на підставі положень частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Суди в порушення вказаної норми безпідставно стягнули з ОСОБА_1 судовий збір.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

10 січня 2017 року справа надійшла до Верховного Суду.

При постановленні оскаржуваних судових рішень судами попередніх інстанцій не застосовано положення частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Стосовно застосування частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» висловлені правові висновки, які містяться в постановах Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі

№ 6-185цс17 та від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-916цс 17.

Ухвалою Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 січня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 761/24881/16-ц за позовом ОСОБА_4 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживача фінансових послуг, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду міста Києва від 29 вересня 2016 року.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Оскільки справа № 761/24881/16-цпередана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 686/24559/15-ц.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252,статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Зупинити касаційне провадження у справі № 686/24559/15-ц за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про розірвання кредитного договору та зобовʼязання прийняття коштів як повного та остаточного виконання зобовʼязання за договором, за касаційною скаргою ОСОБА_1, поданою представником ОСОБА_2, на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від

06 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 27 вересня 2016 року, до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 761/24881/16-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: Н. О. Антоненко
В. М. Коротун
В. І. Крат
В. П. Курило