УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 року

місто Дніпро

єдиний унікальний номер судової справи 2-9210/11

номер провадження 4-с/201/17/2018

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська в складі судді Ходаківського М.П.,

секретаря судового засідання Пісчанської Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1», заінтересовані особи: Індустріальний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський електродно-метізний завод», ОСОБА_2 про визнання дій головного державного виконавця неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська у листопаді 2017 року звернулося Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_1» із скаргою, де заінтересовані особи: Індустріальний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський електродно-метізний завод», ОСОБА_2 про визнання дій головного державного виконавця неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, яку у відповідності до вимог ст. 11-1 ЦПК України (у редакції від 03 серпня 2017 року) було розподілено для розгляду судді Ходаківському М.П.

В обґрунтування скарги зазначено, що ПАТ «ВіЕйБі Банк» скеровано на адресу Індустріального відділу ДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області для примусового виконання виконавчий лист № 2-9210/2011, виданий 23 травня 2012 року Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська про солідарне стягнення з ТОВ «Дніпропетровський електродно-метізний завод» та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості у розмірі 102790,70 грн.

06 листопада 2017 року на адресу ПАТ «ВіЕйБі Банк» надійшло повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з несплатою стягувачем авансового внеску.

Посилаючись на те, що ПАТ «ВіЕйБі Банк» знаходиться у процесі ліквідації, яку здійснює Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, що є державною установою та входить до передбаченого ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» переліку осіб, звільнених від сплати авансового внеску, просив суд визнати неправомірними дії головного державного виконавця Індустріального відділу ДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без виконання від 16 серпня 2017 року; скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без виконання від 16 серпня 2017 року та зобовязати головного державного виконавця Індустріального відділу ДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області відкрити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-9210/2011, виданого 23 травня 2012 року Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська про стягнення солідарно з ТОВ «Дніпропетровський електродно-метізний завод» та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості у розмірі 102790,70 грн.

Боржники у судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, шляхом надіслання судових повісток на адреси боржників, що зазначена у скарзі.

Представник стягувача ПАТ «ВіЕйБі Банк» у судове засідання, призначене у режимі відеоконференції з Дніпровським районним судом міста Києва, не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник Індустріального відділу ДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Частиною 2 статті 450 ЦПК України визначено, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Частиною 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 20 грудня 2011 року стягнуто солідарно з ТОВ «Дніпропетровський електродно-метізний завод», ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» заборгованість за договором овердрафту у розмірі 102790 грн.70 коп. 23 травня 2012 року Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська виданий виконавчий лист за вказаним судовим рішенням, який предявлений в порядку примусового виконання до Індустріального відділу ДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області.

16 серпня 2017 року повідомленням головного держаного виконавця Індустріального відділу ДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_3 виконавчий лист № 2-9210/2011 від 23 травня 2012 року про стягнення солідарно з ТОВ «Дніпропетровський електродно-метізний завод» та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості у розмірі 102790,70 грн. повернуто без прийняття до виконання стягувачу ПАТ «ВіЕйБі Банк» на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з тим, що стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску. Вказане повідомлення надійшло на адресу стягувача 06 листопада 2017 року (а.с.4).

Статтею 448 ЦПК України визначено, що скарга подається до суду, який видав виконавчий документ. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

За приписами ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З матеріалів справи вбачається, що підставою звернення стягувача зі скаргою на дії державного виконавця стало отримане ним повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання від 16 серпня 2017 року з підстави, передбаченої п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.4).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02 червня 2016 року, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Відповідно до п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим.

Разом з тим, ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначає категорію рішень, за якими стягувачі звільняються від сплати авансового внеску, а також коло осіб стягувачів, звільнених від його сплати. Зокрема, від сплати авансового внеску звільняються державні органи у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

Отже, не надання стягувачем доказів підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим й за умови відсутності у стягувача пільг з його оплати, є однією з підстав повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Матеріалами справи підтверджено, що при зверненні до Індустріального відділу ДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області з заявою про примусове виконання заочного рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 20 грудня 2011 року представник стягувача ПАТ «ВіЕйБі Банк» надав тільки виданий Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська 23 травня 2012 року виконавчий лист № 2-9210/2011. При цьому, доказів підтвердження сплати авансового внеску в встановленому законом розмірі державному виконавцю надано не було.

Орган державної влади (державний орган) України - це організаційно-уособлена частина державного механізму, як наділена в установленому Конституцією України порядку державно-владними повноваженнями, правовими і матеріально-фінансовими ресурсами для реалізації завдань і функцій державної влади.

Державна установа - організація, що здійснює соціально-культурну, наукову, навчально-виховну та інші види невиробничої діяльності з метою створення духовних цінностей і фінансуються цілком чи частково за рахунок державного бюджету.

При цьому, державна установа не є носієм держаної влади та не наділена державно-владними повноваженнями.

Як встановлено судом, відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20 березня 2015 року прийнято рішення № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку». Розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_4 до 19 березня 2016 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 213 від 22 лютого 2016 року «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та делегування повноважень ліквідатора» продовжено строки здійснення вказаної процедури ліквідації до 19 березня 2018 року включно та продовжено повноваження ОСОБА_4 до 19 березня 2018 року включно.

У звязку з ліквідацією ПАТ «ВіЕйБі Банк», яку здійснює Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, він набув повноважень органів управління банку, в тому числі й право звернення з заявою про примусове виконання рішення суду в інтересах стягувача, яким є ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Правовий статус Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд) визначено ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до якої Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є обєктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є субєктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду. Фонд є економічно самостійною установою, має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в Національному банку України, а також рахунки в цінних паперах у депозитарних установах - державних банках. Фонд є установою, що не має на меті отримання прибутку. Органи державної влади та Національний банк України не мають права втручатися в діяльність Фонду щодо реалізації законодавчо закріплених за ним функцій і повноважень. Взаємодія Фонду з Національним банком України та органами державної влади здійснюється в межах, визначених цим Законом, іншими актами законодавства. Керівними органами Фонду є адміністративна рада та виконавча дирекція. Реорганізація та ліквідація Фонду здійснюються на підставі окремого закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 зазначеного Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Отже, зазначеними нормами Закону не передбачено, що Фонд є державним органом та входить до складу системи держаних органів і наділений державно-владними повноваженнями, оскільки його правовий статус державної установи є чітко визначеним Законом.

Крім того, стягувачем є ПАТ «ВіЕйБі Банк», яке є юридичною особою й організаційно-правовою формою діяльності якого є публічне акціонерне товариство, тоді як Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи ОСОБА_4 виступає представником стягувача як сторони виконавчого провадження, виконуючи представницькі повноваження під час звернення до виконання судового рішення

Отже, ані стягувач ПАТ «ВіЕйБі Банк», ані Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, який виконує повноваження управління банку в період його ліквідації, не є державними органами, а відтак не користуються жодними пільгами встановленими для державних органів, в тому числі й щодо звільнення від сплати авансового платежу.

За наведених обставин, суд вважає, що повернувши 16 серпня 2017 року виконавчий лист без прийняття до виконання з підстави, передбаченої п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з несплатою авансового внеску, головний державний виконавець Індустріального відділу ДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_5, вчинив дії відповідно до закону й жодних прав стягувача не порушив, у звязку з чим скарга ПАТ «Ві Ей ОСОБА_6» не може бути задоволена.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 447, 448, 451 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1», заінтересовані особи: Індустріальний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський електродно-метізний завод», ОСОБА_2 про визнання дій головного державного виконавця неправомірними та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 23 лютого 2018 року.

Суддя М.П. Ходаківський