Справа №751/8375/15-ц
Провадження №2/751/20/18
Рішення

Іменем України

01 лютого 2018 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.

при секретарі Талибова В. О.

з участю сторін: представника позивача Стеченко С.С., представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

встановив:

20 серпня 2016 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просить в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 754278,86 грн., з яких: тіло кредиту - 31884,5 дол. США, що в еквіваленті складає 703804,36 грн.; відсотки - 2226,85 дол. США, що в еквіваленті складає 49154,50 грн.; комісія за ведення кредиту - 1320,0 грн. за Договором про надання кредиту № 213-010/ФКВ-08, звернути стягнення на предмет іпотеки №б/н від 03.10.2008 року з ОСОБА_3, а саме: двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: 14000, АДРЕСА_1. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Пантелієнком О.С., 03.10.2008 р. за реєстровим номером 4233, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 03.10.2008 року за № 3169501 та має загальну площу 63,3 кв.м., житлову площу 29,9 кв.м., і складається з двох кімнат в придатному для житла стані, - шляхом визнання права власності на нього за Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» (); визнати за Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» () право власності на: квартиру під номером 53, яка знаходиться у місті Чернігів по вулиці Незалежності, буд. 78, загальною площею 63,3 кв.м., житловою площею 29,9 кв.м., і складається з двох кімнат в придатному для житла стані.

Свої вимоги обґрунтовують тим, що 03.10.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_3, був укладений кредитний договір № 213-010/ФКВ-08, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 52000,00 дол. США з розрахунку 12,5 % річних за користування кредитом на строк з 03.10.2008 року по 02.10.2028 рік включно. Банк свої зобов'язання за Договором кредитної лінії повністю виконав, надавши відповідачу кредит, в розмірі та строки передбачені Договором кредитної лінії. 30 червня 2010 року, керуючись положенням ст.ст. 92, 95 та 96 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (в редакції станом на дату укладення договору) та Постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства» від 28 серпня 2001 року № 369 між ТОВ «Укрпромбанк» та AT «Дельта Банк» укладено Договір про передачу Активів та Кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку, відповідно до якого ТОВ «Укрпромбанк» відступив, а AT «Дельта Банк» набув права вимоги до боржників по кредитних договорах. Відповідно до п.4.1. Договору про передачу активів, в порядку, в обсязі та на умовах, визначених цим Договором, Укрпромбанк цим передає (відступає) Дельта Банку права вимоги до боржників за кредитними та забезпечувальними договорами, а також за попередніми договорами, внаслідок чого Дельта Банк змінює Укрпромбанк як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях. Пояснює, що у п.4.2. Договору про передачу активів зазначено, що внаслідок передачі Укрпромбанком Дельта Банку прав вимоги до боржників, Дельта Банку переходить (відступається) право вимагати (замість Укрпромбанку) від боржників належного та реального виконання обов'язків за кредитними, забезпечувальними договорами, а також попередніми договорами. Отже, відповідно до вищевказаного Договору про передачу активів та кредитних зобов'язань AT «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному та забезпечувальному договору. Зазначає, що з метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором іпотекодавець ОСОБА_3 за договором іпотеки від 03.10.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Пантелієнком О.С., передав у іпотеку нерухоме майно: двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: 14000, АДРЕСА_1. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Пантелієнком О.С., 03.10.2008 р. за реєстровим номером 4233, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 03.10.2008 року за № 3169501 та має загальну площу 63,3 кв.м., житлову площу 29,9 кв.м., і складається з двох кімнат в придатному для житла стані. Стверджує, що позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Однак зобов'язання не виконані, у зв'язку з чим, станом на 30.07.2015 за відповідачем наявна заборгованість у сумі: 754278,86 грн.,з яких: тіло кредиту - 31884,5 дол. США, що в еквіваленті складає 703804,36 грн.; відсотки - 2226,85 дол. США, що в еквіваленті складає 49154,50 грн.; комісія за ведення кредиту - 1320,0 грн. З них прострочена заборгованість по кредиту складає: тіло кредиту - 0,00 дол. США, що в еквіваленті складає 0,00 грн.; відсотки - 1937,92 дол. США, що в еквіваленті складає 42776,79 грн. Вважає, що, відповідно до законодавства, в рахунок виконання основного зобов'язання, позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом набуття (передачі) предмета іпотеки у власність згідно із застереженням, що міститься в іпотечному договорі.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву (а.с. 115-118).

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 03.10.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 213-010/ФКВ-08, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 52000,00 дол. США з розрахунку 12,5 % річних за користування кредитом на строк до 02.10.2028 року (а.с. 4-9).

Для забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_3 був укладений іпотечний договір № б/н від 03.10.2008 року, з передачею в іпотеку позивачу належне ОСОБА_3 на праві власності нерухоме майно, а саме: двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: 14000, АДРЕСА_1 (а.с. 14-17).

30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк» та AT «Дельта Банк» укладено Договір про передачу Активів та Кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь AT «Дельта Банк», відповідно до якого ТОВ «Укрпромбанк» відступив, а AT «Дельта Банк» набув права вимоги до боржників по кредитних договорах (а.с. 24-28).

Відповідно до п.4.1. Договору про передачу активів, в порядку, в обсязі та на умовах, визначених цим Договором, Укрпромбанк цим передає (відступає) Дельта Банку права вимоги до боржників за кредитними та забезпечувальними договорами, а також за попередніми договорами, внаслідок чого Дельта Банк змінює Укрпромбанк як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях.

Пунктом 4.2. Договору про передачу активів передбачено, що внаслідок передачі Укрпромбанком Дельта Банку прав вимоги до боржників, Дельта Банку переходить (відступається) право вимагати (замість Укрпромбанку) від боржників належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Отже, відповідно до вищевказаного Договору про передачу активів та кредитних зобов'язань AT «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору № 213-010/ФКВ-08 від 03.10.2008 року та іпотечному договору № б/н від 03.10.2008 року, посвідченому приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Пантелієнком О.С., зареєстрованим в реєстрі за № 4237 (а.с. 29).

Відтак, згідно з п. 4.1. Іпотечного договору іпотекодержатель набуває права звернути стягнення та реалізувати предмет іпотеки у наступних випадках, зокрема: якщо у момент настання строку виконання основного зобов'язання за кредитним договором воно не буде виконано належним чином, а саме: при повному або частковому неповерненні кредиту (чергового платежу по кредиту) та/або при несплаті або частковій несплаті процентів та/або при несплаті або частковій несплаті штрафних санкцій у встановлені кредитним договором строки.

Станом на 30.07.2015 за ОСОБА_3 наявна заборгованість за кредитним договором № 213-010/ФКВ-08 від 03.10.2008 у сумі: 754278,86 грн.,з яких: тіло кредиту - 31884,5 дол. США, що в еквіваленті складає 703804,36 грн.; відсотки - 2226,85 дол. США, що в еквіваленті складає 49154,50 грн.; комісія за ведення кредиту - 1320,0 грн. З них прострочена заборгованість по кредиту складає: тіло кредиту - 0,00 дол. США, що в еквіваленті складає 0,00 грн.; відсотки - 1937,92 дол. США, що в еквіваленті складає 42776,79 грн. (а.с. 18, 119-120).

Листом від 18.08.2015 року ПАТ «Дельта-Банк» направило відповідачу вимогу про погашення вищезгаданої заборгованості за кредитним договором № 213-010/ФКВ-08 від 03.10.2008, а також попередження про можливе задовлення вимог Банку шляхом позасудового врегулювання спору, а також шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або зверненням до суду з вимогою про примусове стягнення боргу на загальну суму заборгованості за кредитним договором (а.с. 20-23).

Згідно п. 4.3 Іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з порядком задоволення вимог іпотекодержателя, передбаченим п.4.4 цього Договору.

Відповідно до п. 4.4 Іпотечного договору, у випадку настання будь-якої з підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки, передбачених п.4.1 цього Договору, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги одним з наступних, способів:

- шляхом прийняття іпотекодержателем предмета іпотеки у власність в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, передбаченому чинним законодавством;

- шляхом продажу іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. Іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити Іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані права чи вимоги на Предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі незалежної експертної оцінки Предмета іпотеки. Договір купівлі-продажу предмета іпотеки, укладений відповідно до цього Договору, є правовою підставою для реєстрації права власності покупця на Предмет іпотеки.

Згідно п. 4.5 Іпотечного договору, у випадку звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду чи виконавчого напису нотаріуса реалізація предмету іпотеки здійснюється шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно із ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване ст. 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у ст. ст. 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Разом із цим, аналізуючи положення ст. ст. 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 328, 335, 376, 392 ЦК України, законодавцем визначено три способи захисту на задоволення вимог кредитора, які забезпечені іпотекою шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду та два позасудових способи захисту: на підставі виконавчого напису нотаріуса і згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

При цьому договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно (ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку»).

За таких обставин, враховуючи передбачений договором іпотеки позасудовий спосіб врегулювання спору, зумовлений виключним правом позивача прийняття одностороннього рішення (тобто, без згоди відповідача) про перехід права власності на предмет іпотеки до нього і здійснення реєстрації права власності на предмет іпотеки виключно на підставі діючого договору іпотеки та безпосередньо письмового рішення самого позивача про придбання предмета іпотеки у власність, які згідно вказаного договору носять силу правовстановлюючих документів, суд не знаходить правових підстав для задоволення заявлених вимог позивача.

В свою чергу, позивач не позбавлений права звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку».

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 258, 259, 263-265, 268, 352 ЦПК України, -

Вирішив:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю. К. Овсієнко