Номер провадження: 22-ц/785/1170/18
Номер справи місцевого суду: 500/4944/15-ц
Головуючий у першій інстанції Пепеляшков С. М.
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.

суддів колегії: Черевка П.М.,

Громіка Р.Д.,

при секретарі: Бахірко А.Г.,

за участю: представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

представника відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03 жовтня 2017 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про виділ частки в натурі в окремий об'єкт нерухомості, припинення права спільної часткової власності та визначення порядку користування земельною ділянкою, зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, про виділ частки в натурі в окремий об'єкт нерухомості, припинення права спільної часткової власності та визначення порядку користування земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И Л А:

11 серпня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_6 про виділ частки в натурі в окремий об'єкт нерухомості, припинення права спільної часткової власності та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що йому на підставі договору дарування частини житлового будинку від 01.11.2013р. на праві власності належить 2/5 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно розпорядження Ізмаїльського міського голови №11р від 10.01.2014р. про привласнення юридичного адресного номеру, привласнено 2/5 частинам житлового будинку ОСОБА_4 самостійну юридичну адресу - АДРЕСА_2.

На підставі договору дарування від 12 липня 1978 року, ОСОБА_6 на праві власності належать 3/5 частини житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1.

Рішенням Ізмаїльської міської ради №42-VI від 27.06.2014р. у власність ОСОБА_4 та ОСОБА_6 була передана земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку і прибудинкової території, розташована в АДРЕСА_1, площею 0,0539 га.

На момент звернення до суду порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1, на думку позивача, не відповідає вимогам справедливості, не дає можливості нормального користування позивачу житловою будівлею пропорційно його частки власності в зазначеній будівлі і порушує його права, а тому ОСОБА_4звернувся до суду із вказаним позовом та просив його задовольнити з наведених у позовній заяві правових підстав.

09 вересня 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду із зустрічним позовом, який в подальшому був ним уточнений до ОСОБА_4, про виділ частки в натурі в окремий об'єкт нерухомості, припинення права спільної часткової власності та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він на підставі договору дарування від 12.07.1978р. є власником 3/5 частин житлового будинку з надвірними спорудами, а ОСОБА_4, є власником інших 2/5 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Належність ОСОБА_6 та ОСОБА_4 нерухомого майна на праві спільної часткової власності не дає можливості вільно розпоряджатися ним, оскільки при цьому необхідно враховувати думку іншого співвласника.

Не погодившись з цим ОСОБА_6 звернувся до суду із зустрічним позовом та просив його задовольнити з наведених у позовній заяві правових підстав.

В судовому засіданні позивач та його представник за зустрічним позовом уточнені позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов, та провести поділ спірної земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1, відповідно будь-якого варіанта поділу земельної ділянки згідно висновку експерта №059/2016 від 18.07.2016р., виділивши йому у власність земельну ділянку, площею 414,6 кв.м., не заперечували проти задоволення первісного позову.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03 жовтня 2017 року первісний та зустрічний позови - задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить змінити рішення в наступних частинах:

1. Виділити в натурі в окремий об'єкт нерухомості ОСОБА_6 3/5 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 до складу яких входять: частина житлового будинку літ. "А", у складі наступних приміщень: 2-1 - коридор, площею 4,5 кв.м., 2-2 - кухня, площею 4,4 кв.м., 2-3 - житлова, площею 15,9 кв.м., загальною площею 24,8 кв.м.; літ. "Б"- літня кухня, площею забудови - 25,8 кв.м.; вбиральня літ. "Г", площею забудови - 2,0 кв.м.; літ. "Е"- сарай, площею забудови - 16,8 кв.м.

2. Припинити між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 право спільної часткової власності на об'єкт нерухомого майна по АДРЕСА_1, зареєструвавши в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як окремий об'єкт нерухомості житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1, що складається з житлового будинку літ. "А", у складі наступних приміщень: 2-1 - коридор, площею 4,5 кв.м., 2-2 - кухня, площею 4,4 кв.м., 2-3 - житлова, площею 15,9 кв.м., загальною площею 24,8 кв.м.; літ. "Б"- літня кухня, площею забудови - 25,8 кв.м.; вбиральня літ. "Г", площею забудови - 2,0 кв.м.; літ. "Е"- сарай, площею забудови - 16,8 кв.м., що належать ОСОБА_6, привласнивши окремий реєстровий номер.

3. Розподілити земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1.

4. Виділити у власність ОСОБА_6 земельну ділянку, площею 414,6 кв.м. згідно графічного відображення №1 зазначеному у висновку експерта 059/2016 судової будівельно-технічної експертизи від 18.07.2016 року, варіант розподілу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 за схемою поворотних точок лінії поділу земельної ділянки за наступним описом: від точки 1, по прямій лінії на відстані 12,77 м. (до точки 2); з наступним поворотом наліво по прямій лінії на відстань 7,98 м. (до точки 3); з наступним поворотом направо по прямій лінії на відстані 4,24 м. (до точки 4); з наступним поворотом наліво по прямій лінії на відстані 4,81 м. (до точки 5); далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстань 5,19 м. (до точки 6); далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстань 11,65 м. (до точки 7); з наступним поворотом направо по прямій лінії на відстань 1,68 м. (до точки 8); з наступним повором направо по прямій лінії на відстань 4,42 м. (до точки 9); з наступним поворотом наліво по прямій лінії на відстань 5,15 м. (до точки 10); з наступним поворотом наліво по прямій лінії на відстань 6,59 м. (до точки 11); з наступним поворотом наліво по прямій лінії на відстань 4,36 м. (до точки 12); з наступним поворотом направо по прямій лінії на відстань 4,78 м. (до точки 13); далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстань 1,13 м. (до точки 13); далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстань 0,20 м. (до точки 14); з наступним поворотом наліво по прямій лінії на відстань 0,50 м. (до точки 16); з подальшим поворотом направо по прямій лінії на відстань 5,08 м. (до точки 17); з наступним поворотом направо по прямій лінії на відстань 16,21 м. (до точки 18); далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстань 5,72 м. до первісної точки відліку (до точки 1).

Вхід (в'їзд) на територію земельної ділянки, що виділяється власнику ОСОБА_6 організовати з боку вул. Тучкова.

5. Припинити між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 право спільної сумісної власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1

У судове засідання до суду апеляційної інстанції сторони по справі не з'явились, але про розгляд справи вони сповіщались належним чином та завчасно, про що свідчать поштові повідомлення про отримання ними судових повісток. Крім того їх інтереси представляють довірені особи. Тому у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка належним чином повідомлених сторін у судове засідання не перешкоджає розглядові справи та доступі їх до суду апеляційної інстанції.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п. 9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Частинами 1-3 статті 364 ЦК України, передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина 2 статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Статтями 363, 367 ЦК України передбачено, що поділ (виділ частки) майна, що є об'єктом спільної часткової власності, в натурі між співвласниками припиняє право спільної часткової власності щодо цих співвласників.

Виходячи зі змісту цих норм, поділ (виділ частки) є можливим якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом, що виключає можливість залишення у спільному користуванні співвласників будь-яких приміщень будинку.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі договору дарування частини житлового будинку від 01.11.2013р., зареєстрованого в реєстрі за №4478, ОСОБА_4 на праві власності належать 2/5 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно розпорядження Ізмаїльського міського голови №11р від 10.01.2014р. про привласнення юридичного адресного номеру, привласнено 2/5 частинам житлового будинку літ. «А», розташованого за адресою: АДРЕСА_1, який перебуває у власності ОСОБА_4, самостійну юридичну адресу - АДРЕСА_2.

На підставі договору дарування, зареєстрованого в реєстрі за №2-4038 від 12.07.1978р., ОСОБА_6 на праві власності належать 3/5 частини житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 в м. Ізмаїлі.

Висновком судової будівельно-технічної експертизи №139/2015 від 10.12.2015 року, встановлено, що можливо виділити 2/5 частини житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 в м. Ізмаїлі Одеської області, які належать ОСОБА_4 в окремий об'єкт нерухомості, до складу яких входять: частина житлового будинку літ. «А», у складі наступних приміщень: 1-1 - коридор, площею 4,6 кв.м., 1-2 - житлова, площею 16,8 кв.м., загальною площею - 21,4 кв.м., в т.ч. житловою - 16,8 кв.м.

ОСОБА_6 можливо виділити в окремий об'єкт нерухомості 3/5 частини житлового будинку по АДРЕСА_1, до складу яких входять: частина житлового будинку літ. «А», у складі наступних приміщень: 2-1 - коридор, площею 4,5 кв.м., 2-2 - кухня, площею 4,4 кв.м., 2-3 - житлова, площею 15,9 кв.м., загальною площею 24,8 кв.м., в т.ч. житловою - 15,9 кв.м.; літня кухня літ. «Б», площею забудови - 25,8 кв.м.; вбиральня літ. «Г», площею забудови - 2,0 кв.м.; сарай літ. «Е», площею забудови - 16,8 кв.м.

Стосовно виділу в окремий об'єкт нерухомості, суд першої інстанції правильно прийняв до уваги висновок судової будівельно-технічної експертизи № 139/2015 від 10.12.2015р., що узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, висловленим в постанові від 19 лютого 2014 року у справі № 6-4цс14.

Рішенням Ізмаїльської міської ради Одеської області від 27.06.2014р. №4261-УІ був затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,0539 га у спільну сумісну власність ОСОБА_4 і ОСОБА_6 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 та надав ОСОБА_4 і ОСОБА_6 земельну ділянку, площею 0,0539 га у спільну сумісну власність із земель комунальної власності територіальної громади м.Ізмаїл у межах норм безоплатної приватизації для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер земельної ділянки: :01:039:0258 (а.с. 15).

Згідно ч. 4 ст. 120 ЗК України при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

У ч. 1 ст. 377 ЦК України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Статтею 89 ЗК України передбачено, що земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам.

У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку.

Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом.

Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки.

Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції, судовим експертом було надано 3 висновки судових будівельно-технічних експертиз, а саме: №139/2015 від 10.12.2015р.; №059/2016 від 18.07.2016р.; №036/2017 від 01.06.2017р., розглянувши вищевказані висновки, суд першої інстанції прийняв до уваги перший варіант розподілу земельної ділянки відповідно до висновку №036/2017 додаткової судової земельно-технічної експертизи від 01.06.2017р..

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитися неможливо, виходячи з наступного.

У ч.ч. 1 та 2 ст. 367 ЦПК України, що набрав чинність з 15 грудня 2017 року, зазначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналогічні положення містяться в статтях 10, 60 ЦПК України (2004р)..

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналогічні положення містяться у статті 212 ЦПК України (2004р.).

У статті 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів;3) показаннями свідків. Аналогічні положення містяться у статті 57 ЦПК України (2004р.).

Статтями 77 - 80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як зазначено у ч. 1 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Однак в порушення положень ст. ст. 12, 81, 263, 264 ЦПК України суд першої інстанції не перевірив належним чином обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та не надав правильної оцінки наявним у справі доказам.

Колегія суддів вважає, що у даному випадку докази були досліджені судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, тому апеляційний суд має законні підстави для встановлення обставин, що мають значення для справи, та дослідження й оцінки наявних у справі доказів.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного процесу позивач був зобов'язаний довести в судовому засіданні ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог, а відповідач - ті обставини, на які він посилався як на заперечення проти позову.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» викладених у п.п. 19 - 21 постанови №7 від 16 квітня 2004 року у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм: жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію.

У резолютивній частині рішення в такій справі суд залежно від її обставин повинен вказати розміри й межі тих ділянок, які має використовувати кожна зі сторін, і тих, які виділено для спільного користування, а також зазначити, як сторони мають проходити до будинку, будівель, споруд та на вулицю.

У разі, коли громадяни, яким жилий будинок належить на праві спільної власності, крім наданої для будівництва й обслуговування цього будинку та господарських будівель земельної (присадибної) ділянки з належного дозволу відповідного органу виконавчої влади або місцевої ради тимчасово користуються ще й незайнятою суміжною ділянкою, суд, вирішуючи спір про порядок користування присадибною ділянкою та розпорядження нею, може одночасно визначити за тими ж правилами і порядок тимчасового користування суміжною ділянкою, зазначивши в рішенні, що він встановлюється на період до припинення права користування нею.

Виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК України бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі.

Аналізуючи зазначені норми права, роз'яснення Верховного Суду України, з'ясовуючи обставини справи, наявні у справі докази, зокрема, висновки судових будівельно-технічних експертиз, а саме: №139/2015 від 10.12.2015р.; №059/2016 від 18.07.2016р.; №036/2017 від 01.06.2017р., колегія суддів вважає, що висновком судової будівельно-технічної експертизи № 059/2016 від 18.07.2016р. пропонується другийваріант розподілу земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 який є найбільш доцільним та технічно можливим відповідно до ідеальних частин співвласників.

При другому варіанті розподілу земельної ділянки, експерт пропонує організувати територію загального користування для доступу власників до належних їм частин, в обстежуваному об'єкті нерухомості.

Площа території загального користування для власників ОСОБА_4 і ОСОБА_6 становить 23,2 м2. при другому варіанті розподілу земельної ділянки, межі якої описуються наступним чином (див. графічне відображення №2, вказано синім кольором):

-від точки 5, по прямій лінії на відстані 2,10 м (до точки 6);

- з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 5,1 5 м (до точки 18);

- з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 4,42 м (до точки 17);

- з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 1,68 м (до точки 19);

- з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 11,65 м (до точки 20);

- з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 2,40 м до первісної точки відліку (до точки 5).

Площа земельної ділянки (без урахування території загального користування), що підлягає визначенню становить 515, 8 м2 (539,0 м2 - 23,2 м2).

Розрахунок належної площі обстежуваної земельної ділянки, відповідно до ідеальних частин співвласників (без урахування території загального користування):

власнику 2/5 частин ОСОБА_4 належить: 515,8 м2 х 2/5 -206,3 м2;

власнику 3/5 частин ОСОБА_6 належить: 515,8 м2 х 3/5 = 309,5 м2.

При другому варіанті розподілу земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 межі земельної ділянки, що пропонується виділити ОСОБА_4, описуються наступним чином (див. Графічне відображення №2, зазначено зеленим кольором).

Перша ділянка

- від точки 6, по прямій лінії на відстані 6,59 м (до точки 7);

- з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 4,36 м (до точки 8);

- з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 4,78 м (до точки 9);

- далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 1,13 м (до точки 10);

- далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 0,20 м (до точки 11);

- з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 0,50 м (до точки 12);

- з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 5,08 м (до точки 13);

- з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 4,55 м (до точки 15),

- з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 6,39 м (до точки 16);

-далі в тому ж напрямку по прямий лінії на відстані 12,57 м (до точки 17);

- з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 4,42 м (до точки 18);

-з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 5,15 м до первісної точки відліку (до точки 6).

Площа першої земельної ділянки, що пропонується виділити власнику ОСОБА_4 (з урахуванням площі забудови приміщеннями частини житлового будинку літ. «А»), розташованої по АДРЕСА_1, становить 124,4 м2.

Вхід на територію першої земельної ділянки, що пропонується виділити власнику ОСОБА_4, при запропонованому другому варіанті розподілу земельної ділянки, експерт пропонує організувати з боку вул. Тучкова, через існуючу дерев'яну хвіртку.

Другаділянка:

- від точки 3, по прямій лінії на відстані 14,26 м (до точки 4);

- з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 3,37 м (до точки 5);

- далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 2,40 м (до точки 20);

-з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 5,19 м (до точки21);

- далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 4,8 м (до точки 22);

- з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 4,24 м (до точки 23);

- з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 5,77 м до первісної точки відліку (до точки 3).

Площа другої земельної ділянки, що пропонується виділити власнику ОСОБА_4 розташованої по АДРЕСА_1, становить - 81,9 м2.

Вхід на територію другої земельної ділянки, що пропонується виділити власнику ОСОБА_4, при другому варіанті розподілу земельної ділянки, експерт пропонує організувати з території загального користування.

Таким чином, загальна площа земельної ділянки, що пропонується виділити ОСОБА_4, при другому варіанті розподілу земельної ділянки (з урахуванням площі забудови приміщеннями частини житлового будинку літ. «А»), становить - 206,3 м2, в т.ч. площа першої запропонованої до виділу ділянки 124,4 м2, площа другої запропонованої до виділу ділянки 81,9 м2, що відповідає площі, належної відповідно до ідеальної частини.

При другому варіанті розподілу земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 межі земельної ділянки, що пропонується виділити ОСОБА_6 описуються наступним чином (див. графічне відображення №2, зазначено червоним кольором):

-від точки 1, по прямій лінії на відстані 12,77 м (до точки 2);

-з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 2,21 м (до точки 3);

-з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 14,26 м (до точки 4):

-з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 3,37 м (до точки 5),

-з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 2,10 м (до точки 6):

-з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 6,59 м (до точки 7);

-з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 4,36 м (до точки 8):

-з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 4,78 м (до точки 9),

-далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 1,13 м (до точки 10):

-далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 0,20 м (до точки 11):

-з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 0,50 м (до точки 12):

-з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 5,08 м (до точки 13):

-з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 16,21 м (до точки 14):

- далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 5,72 м до первісної точки відліку (до точки 1).

Площа земельної ділянки, що пропонується виділити власнику ОСОБА_6 з урахуванням площі забудови приміщеннями частини житлового будинку літ. «А» та надвірними будівлями, розташованої по АДРЕСА_1, становить 309,5 м2, що відповідає площі, належної відповідно до ідеальної частини.

Вхід на територію земельної ділянки, що пропонується виділити власнику ОСОБА_6, при запропонованому другому варіанті розподілу земельної ділянки, експерт пропонує організувати з вул. Тучкова, через існуючу металеву хвіртку, по території загального користування.

Таким чином, при другому варіанті розподілу земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 в м.Ізмаїлі Одеської області: власнику ОСОБА_4 в конкретне користування виділяється земельна ділянка, площею 206,3 м2 (124,4 м2:81,9 м2);з території загального користування - 11,6м, отже, загальна площа земельної ділянки запропонованої виділити ОСОБА_4, становить 217,9 м2 (206,3 м2+ 11,6 м2);

Власнику ОСОБА_6 в конкретне користування виділяється земельна ділянка, площею 309,5 м2, з території загального користування - 11,6 м2, отже, загальна площа земельної ділянки запропонованої виділити ОСОБА_6, становить 321,1 м2 (309,5 м2+11, 6 м2).

Порушення норм процесуального права, а саме, ст. ст. 12, 81, 263, 264 ЦПК України та норм матеріального права, а саме, ст. 89 ЗК України, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині поділу земельної ділянки й ухвалення в цій частині нового рішення про поділ земельної ділянки згідно другого варіанту розподілу земельної ділянки відповідно до судової будівельно-технічної експертизи №059/2016 від 18 липня 2016 року (а.с. 109-111). В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Також колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції у частині зазначення в ньому номерів у спірному домоволодінні, яке виділено в окремі об'єкти нерухомості потребує зміни. Вказані в рішенні суду першої інстанції номери 2/5 частин домоволодіння, як АДРЕСА_2 що належить ОСОБА_4 та 3/5 частни домоволодіння, як №128, що належить ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 слід визначити номером 128-130 розподіленого судом домоволодіння по АДРЕСА_1, з якого й виділені відповідні частки, що належать сторонам у справі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 2, 376 ч. 1 п. 4, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, судова колегія, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково, рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03 жовтня 2017 року змінити, скасувати рішення суду в частині розподілу земельної ділянки й ухвалити в цій частині нове рішення про розподіл земельної ділянки згідно другого варіанту розподілу земельної ділянки відповідно до судової будівельно-технічної експертизи №059/2016 від 18 липня 2016 року.

Провести розподіл земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_6 та виділити у загальне користування власників ОСОБА_4 та ОСОБА_6 земельну ділянку, площею 23,2 м2, , межі якої описуються наступним чином (див. графічне відображення №2, вказано синім кольором):

-від точки 5, по прямій лінії на відстані 2,10 м (до точки 6);

- з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 5,15 м (до точки 18);

- з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 4,42 м (до точки 17);

- з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 1,68 м (до точки 19);

-з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 11,65 м (до точки 20);

- з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 2,40 м до первісної точки відліку (до точки 5).

Виділити у власність ОСОБА_4 земельні ділянки, розташовані за адресою: АДРЕСА_1, межі яких описуються наступним чином (див. графічне відображення №2, зазначено зеленим кольором):

Перша земельна ділянка:

- від точки 6, по прямій лінії на відстані 6,59 м (до точки 7);

- з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 4,36 м (до точки 8);

- з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 4,78 м (до точки 9);

- далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 1,13 м (до точки 10);

- далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 0,20 м (до точки 11);

- з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 0,50 м (до точки 12);

- з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 5,08 м (до точки 13);

- з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 4,55 м (до точки 15),

- з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 6,39 м (до точки 16);

-далі в тому ж напрямку по прямий лінії на відстані 12,57 м (до точки 17);

- з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 4,42 м (до точки 18);

-з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 5,15 м до первісної точки відліку (до точки 6).

Площа першої земельної ділянки з урахуванням площі забудови приміщеннями частини житлового будинку літ. «А», розташованої по АДРЕСА_1, становить 124,4 м2.

Вхід на територію першої земельної ділянки, що підлягає виділу у власність ОСОБА_4 пропонується організувати з боку вул. Тучкова, через існуючу дерев'яну хвіртку.

Друга земельна ділянка, що підлягає виділу у власність ОСОБА_4:

- від точки 3, по прямій лінії на відстані 14,26 м (до точки 4);

- з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 3,37 м (до точки 5);

- далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 2,40 м (до точки 20);

-з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 5,19 м (до точки21);

- далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 4,8 м (до точки 22);

- з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 4,24 м (до точки 23);

- з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 5,77 м до первісної точки відліку (до точки 3).

Площа другої земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1, що підлягає виділу у власність ОСОБА_4, становить 81,9 м2, а загальна площа земельної ділянки становить 217,9 м2 (206,3 м2 (124,4 м2+81,9 м2)+ 11,6 м2).

Вхід на територію другої земельної ділянки, що підлягає виділу у власність ОСОБА_4, пропонується організувати з території загального користування.

Виділити у власність ОСОБА_6 земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, межі якої описуються наступним чином (див. графічне відображення №2, зазначено червоним кольором):

-від точки 1, по прямій лінії на відстані 12,77 м (до точки 2);

-з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 2,21 м (до точки 3);

-з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 14,26 м (до точки 4):

-з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 3,37 м (до точки 5),

-з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 2,10 м (до точки 6):

-з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 6,59 м (до точки 7);

-з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 4,36 м (до точки 8):

-з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 4,78 м (до точки 9),

-далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 1,13 м (до точки 10):

-далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 0,20 м (до точки 11):

-з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 0,50 м (до точки 12):

-з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 5,08 м (до точки 13):

-з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 16,21 м (до точки 14):

- далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 5,72 м до первісної точки відліку (до точки 1).

Площа земельної ділянки, що підлягає виділу у власність ОСОБА_6 з урахуванням площі забудови приміщеннями частини житлового будинку літ. «А» та надвірними будівлями, розташованої по АДРЕСА_1, становить 309,5 м2, що відповідає площі, належної відповідно до ідеальної частини, а загальна площа земельної ділянки становить 321,1 м2 (309,5 м2+11, 6м2).

Вхід на територію земельної ділянки, що підлягає виділу у власність ОСОБА_6, пропонується організувати з вул. Тучкова, через існуючу металеву хвіртку, по території загального користування.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено: 23 лютого 2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М.Драгомерецький

П.М.Черевко

Р.Д.Громік