Справа № 752/9834/17
Провадження 2/752/1134/18
РІШЕННЯ

іменем України

заочне

09.02.2018 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Литвиненко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

встановив:

В травні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просив постановити рішення, яким стягнути на користь ОСОБА_1 борг в сумі 1015740 грн, три проценти річних у сумі 834,85 грн, пеню у розмірі 6511,87 грн, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 6890 грн. Посилався при цьому на ті обставини, що 21.04.2017 позивач позичив ОСОБА_2 38 000 доларів, що в еквіваленті становило 1015740 грн, а відповідач взяв ці кошти і зобов'язувався їх повернути до 02.05.2017 року, однак свої зобов'язання за договором позики не виконав.

Представником позивача подано заяву про розгляд справи в заочному порядку та просив суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу за Договором позики від 21.04.2017 року в розмірі сумі 1015740 грн, три відсотки річних у сумі 834,85 грн, пеню у розмірі 6511,87 грн.

Відповідач в судове засідання не з»явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчать судова повістка, яка міститься в матеріалах справи. Про причини неявки суд не повідомим. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Враховуючи те, що у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи та, враховуючи положення ст.ст. 280-281 ЦПК України постановити заочне рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено.

Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 21.04.2017 відповідач власноручно написав та передав позивачу розписку, відповідно до якої ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 безвідсоткову позику в розмірі 38,000 (тридцять вісім тисяч) доларів, що в еквіваленті становило 1015740 (один мільйон п'ятдесят тисяч сімсот сорок гривень), із зобов'язанням повернути вказані кошти до 02.05.2017 року. Проте кошти відповідачем повернуті не були.

Обставини викладені позивачем в позові не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності, оскільки є логічними, послідовними, стверджуються дослідженими судом письмовими доказами, в тому числі копією розписки від 21.04.2017 року

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 532 Цивільного Кодексу України якщо місце виконання зобов'язання не встановлено у договорі, виконання провадиться за грошовим зобов'язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов'язання.

Згідно з частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановленим договором.

Відповідно до вимог статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу К України.

Згідно з частинами першою-другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку щодо розміру 3% річних за період з 03.05.2017 року по 12.05.2017 року, сума яка підлягає стягненню становить 834,85 грн.

Згідно наданого позивачем розрахунку пеня за період з 03.05.2017 року по 12.05.2017 року становить 6511,87 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Таким чином, сума боргу перед ОСОБА_1 складає 1023086,72 грн (1015740 + 834,85 + 6511,87), яку на підставі статтей 526, 532, 625, частини першої статті 1049 Цивільного Кодексу України позивач просить стягнути з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (01135, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) борг за договором позики у розмірі 1015740 (один мільйон п'ятдесят тисяч сімсот сорок) гривень, 3% річних у розмірі 834,85 грн (вісімсот тридцять чотири гривні 85 коп.), пеню у розмірі 6511,87 грн (шість тисяч п'ятсот одинадцять гривень 87 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (01135, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 6890,00 грн (шість тисяч вісімсот дев'яносто гривень).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя :