Провадження №22-ц/772/183/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Саєнко О. Б.
Доповідач :Шемета Т. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 рокуСправа № 128/3788/16-цм. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М.,

суддів: Панасюка О. С., Зайцева А. Ю.

за участі: секретаря судового засідання Куленко О. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області в складі судді Саєнко О. Б. від 27.12.2016 року, ухвалене в м. Вінниці о 09:44 год., повний текст складено 30.12.2016 року,-

в с т а н о в и в :

03 листопада 2016 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ФОП ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди (збитків). Позов обгрунтовано тим, що позивач є власником садового будинку АДРЕСА_1. Будівництво вказаного будинку з господарськими спорудами було розпочато у першій половині 2013 року господарчим способом і виконувалось поетапно ФОП ОСОБА_3,

За усною домовленістю позивача з ФОП ОСОБА_3 останній оформляв технічну документацію, забезпечував організацію будівництва, дотримання технології виконання будівельно-монтажних робіт, контроль їх виконання, здійснював найм робітників, встановлював їм виробничі завдання, вів облік виконаних робіт, брав участь у здачі будинку в експлуатацію та інше. Станом на серпень 2016 року відповідачем проводилось будівництво критого басейну комплексу-літ. Б. На об'єкті виконано будівельно-монтажні роботи із влаштування фундаментів з ванною басейну, зведення зовнішніх стін та внутрішніх колон. Розпочались роботи з влаштування монолітного залізобетонного перекриття. 05 серпня 2016 року під час бетонування сталося обрушення несучих конструкцій будівлі басейну. Після цього відповідач відмовився продовжувати роботу та відшкодувати спричинені збитки.

Тому позивач висував вимогу про стягнення з ФОП ОСОБА_3 на його користь 653 499 гривень у рахунок відшкодування майнової шкоди (збитків), заподіяної внаслідок недоліків робіт по будівництву. Розмір збитків визначено на підставі Звіту № 01-09-16 обстеження та оцінки технічного стану недобудованої будівлі критого басейну комплексу будівель та споруд №7 на землях Якушинецької сільської ради Вінницького району.

Заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 27.12.2016 року позов задоволено: стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 653 499 (шістсот п'ятдесят три тисячі чотириста дев'яносто дев'ять) гривень на відшкодування майнової шкоди (збитків). Вирішено питання судових витрат.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до положень ч. 1 ст. 1209 ЦК України, виготовлювач товару, що є нерухомим майном, виконавець робіт (послуг) зобов'язаний відшкодувати шкоду, завдану фізичній або юридичній особі внаслідок конструктивних, технологічних, рецептурних та інших недоліків товару, робіт (послуг), а також недостовірної або недостатньої інформації про них . Відшкодування шкоди не залежить від вини виготовлювача товару, що є нерухомим майном, виконавця робіт (послуг), а також від того, чи перебував потерпілий з ними у договірних відносинах. Тому суд дійшов висновку, що ФОП ОСОБА_3 нанесено матеріальну шкоду позивачу на суму 653 499 грн., що підтверджено доказами, наявними в матеріалах справи.

29.09.2017 року відповідач ФОП ОСОБА_3 подав заяву про перегляд заочного рішення Вінницького районного суду від 27.12.2016 року, яка Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 23.11.2017 року залишена без задоволення.

07.12.2017 року ФОП ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд неповно встановив обставини справи та ґрунтував своє рішення на припущеннях, взяв до уваги виключно твердження позивача: в матеріалах справи відсутні будь-які докази існування договірних відносин між позивачем та ним, немає доказів того, що він виконував роботи по будівництву басейну, відповідно в суду не було підстав застосовувати положення статті 1209 ЦК України.

Заперечення (відзив) на апеляційну скаргу не надходили

В судове засідання апеляційного суду учасники справи не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджено повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Згідно з п. 8 розділу XIII «Перехідних положень» ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується. Тому справа підлягає розгляду Апеляційним судом Вінницької області.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до наступних висновків.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

По справі встановлено наступне:

ОСОБА_2 є власником садового будинку з господарськими спорудами, підвалом і мансардою, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджено Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 04 жовтня 2013 року, індексний номер 10250670, виданого реєстраційною службою Вінницького районного управління юстиції Вінницької області (а.с.6-7, т.1). Будинок розташований на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_3 площею 0,6988 га, що належить позивачу на праві приватної власності, доказом чого є Державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_4, виданий 30 липня 2012 року Управлінням Держкомзему у Вінницькому районі Вінницької області (а.с.8-11, т.1).

Звітом № 01-09-16 (а.с. 16-56, т.1) підтверджено, що обрушення конструкцій покриття басейну було спричинене грубими порушеннями будівельних норм та правил, допущеними виконавцем робіт як під час влаштування опалубки, так і під час виконання бетонувальних них робіт.

Звітом від 18.08.2016 року про незалежну оцінку ринкової вартості збитків, які виникли в результаті руйнування залізобетонного перекриття в незакінченій будівництвом нежитлової будівлі басейну літ. Б за схематичним планом земельної ділянки садибного (індивідуального) житлового будинку, що знаходиться за адресою: територія Якушинецької сільської ради, за межами населеного пункту (Племстанція), б./н. і належить ОСОБА_2, визначено, що ринкова вартість заподіяних збитків, спричинених руйнуванням залізобетонного перекриття в незакінченій будівництвом нежитлової будівлі басейну літ. Б станом на 18 серпня 2016 року становить 653 499,00 гривень (а.с.57-85, т.1).

Ці обставини вірно встановлені судом першої інстанції, суд дійшов вірного висновку про доведення факту спричинення збитків позивачеві та їх розмір.

Стосовно ж підстав стягнення збитків з відповідача апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до частини 1 статті 5 Цивільного кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Диспозитивність цивільного судочинства полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимогі на підставі доказів, наданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України). Аналогічну норму містила стаття 11 Цивільного-процесуального кодексу України в редакції 2004 року, який був чинним на момент розгляду справи в суді першої інстанції.

Пред'являючи позов, позивач стверджував, що між ним та відповідачем без укладення договору склалися фактичні відносини по будівництву критого басейну та зазначив як підставу відшкодування збитків статтю 1209 Цивільного кодексу України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1209 ЦК України, виготовлювач товару, що є нерухомим майном, виконавець робіт (послуг) зобов'язаний відшкодувати шкоду, завдану фізичній або юридичній особі внаслідок конструктивних, технологічних, рецептурних та інших недоліків товару, робіт (послуг), а також недостовірної або недостатньої інформації про них. Відшкодування шкоди не залежить від вини виготовлювача товару, що є нерухомим майном, виконавця робіт (послуг), а також від того, чи перебував потерпілий з ними у договірних відносинах.

За загальним правилом (стаття 1166 ЦК України), майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, при розгляді даної справи слід встановити наявність: конструктивних, технологічних, рецептурних та інших недоліків робіт; шкоди, завданої майновим або особистим немайновим благам потерпілого; причинний зв'язок між недоліками товарів, робіт (послуг) або недостатньою чи неправомірною інформацією та завданою шкодою, а також особу яка вчинила порушення (недоліки). За відсутності хоча б однієї складової підстав для задоволення позову бути не може.

Як уже зазначалося вище, суд першої інстанції вірно встановив, що позивачем доведено факт будівництва та руйнування басейну внаслідок порушення будівельних норм. Однак суд першої інстанції не дав оцінку тому, що матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів (показань свідків, письмових, речових), які б свідчили про те, що виконавцем робіт був саме відповідач. Не був допитаний в якості свідка і позивач по справі ОСОБА_2, а тому його твердження про наявність фактичних відносин по будівництву басейну з відповідачем також не можуть бути розцінені як належний та допустимий доказ по справі (ст. 62 ЦПК України в редакції 2004 року, ст. 93 ЦПК України).

За таких обставин, слід дійти висновку, що хоча позивачем доведено факт будівництва та руйнування басейну внаслідок порушення будівельних норм, однак не доведено, що ці порушення здійснив відповідач ФОП ОСОБА_3. На це суд першої інстанції уваги не звернув та поклав в основу свого рішення на підтвердження причетності відповідача до спричинення збитків позивачеві виключно твердження позивача за відсутності будь-яких належних та допустимих доказів цього, тому доводи апеляційної скарги є підставними.

Також слід зазначити, що за своєю правовою природою відносини з будівництва об'єкта нерухомості є будівельним підрядом (стаття 875 ЦК України), що не було встановлено судом першої інстанції.

Як доказ до позову було додано інформацію про фізичну особу підприємця за безкоштовним запитом Мінітсерства юстиції України (а.с.13), в якому зазначено що вид діяльності ФОП ОСОБА_3 є код КВЕД 45.4 «Роботи з завершення будівництва». Як слідує з інформації, отриманої з електронного джерела (URL: http://kved.ukrstat.gov.ua/KVED2005/45/KVED05_45_4.html ), КВЕД групи 45.4. включає класи: 45.41. Штукатурні роботи, 45.42 Столярна та теслярські роботи, 45.43 Покриття підлог та облицювання стін, 45.44 Малярні роботи та скління, 45.45 Інші роботи з завершення будівництва. Отже, це свідчить про те, що капітальне будівництво (КВЕД 41.20) не входить до видів діяльності, якою займається відповідач як фізична особа-підприємець.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що в справі відсутні докази порушення відповідачем ФОП ОСОБА_3 прав позивача ОСОБА_2 як замовника будівництва критого басейну, тому в задоволенні позову слід відмовити.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як таке що постановлене без повного з'ясування обставин, що мають значення для справи та недоведеності обставин що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими (пункти 1, 2 частини 1 статті 376 ЦПК України).

На підставі пункту «в» частини 1 статті 382, частини 1 статті 141 ЦПК України понесені відповідачем судові витрати в розмірі 7 508 гривень 50 коп. у вигляді сплаченого судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення в розмірі 320 гр. ( квитанція на а.с. 176, т.1) та за подання апеляційної скарги в розмірі 7 188, 50 гр. (квитанція на а.с. 210, т.1) слід стягнути з позивача на користь відповідача.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 27.12.2016 року скасувати та ухвалити нове:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) 7 508 (сім тисяч п'ятсот вісім) гривень 50 коп. понесених судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча підпис Т. М. Шемета

Судді: підпис О. С. Панасюк

підпис А. Ю. Зайцев

Згідно з оригіналом

головуючий суддя: Т. М. Шемета