Номер провадження: 22-ц/785/2162/18
Головуючий у першій інстанції Бойчук А. Ю.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Калараш А.А., Заїкіна А.П.,

при секретарі Гарбуз В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 по справі за позовом ОСОБА_2 до Територіальної громади Одеської міської ради, Територіальної громади Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, постановлену під головуванням судді Бойчук А.Ю. 15 вересня 2017 року у м. Одесі,-

встановила:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Територіальної громади Одеської міської ради, Територіальної громади Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом(а. с. 3-4).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто позивачу(а. с. 9-10).

В апеляційній скарзі апелянт просить ухвалу суду скасувати, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до Приморського районного суду м. Одеси, посилаючись на порушення судом норм процесуального права (а. с. 13-15).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції керувався положеннями ч. 2 ст. 121 ЦПК України, який діяв на час постановлення ухвали та виходив з того, що позовна заява ОСОБА_2 не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, який діяв на час постановлення ухвали, і зазначені недоліки не були усунуті в установлений законом строк.

Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам ст. 175 ЦПК України.

Якщо заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, суддя відповідно до вимог ст. 185 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, з наданням строку для усунення недоліків, тривалість якого визначена законом.

Так, за правилами п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент предявлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судого збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи (п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 176 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Територіальної громади Одеської міської ради, Територіальної громади Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 та на земельну ділянку, площею 0,580 га, що розташована на території Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області в садівничому кооперативі «Антарктика-4» по вул. Портовій, 32 в порядку спадкування за законом (а. с. 3-4).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.08.2017 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху, у зв'язку із тим, що не вказано ціну позову щодо вимог майнового характеру та недоплатою судового збору (а. с. 6).

14.09.2017 року на виконання вимог ухвали суду від 22.08.2017 року до суду надійшла заява від ОСОБА_2, в якій він вважає, що його позовні вимоги підлягають сплаті в розмірі, який встановлений для вимог немайнового характеру, посилаючись на Декрет Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року № 7-93 «Про державне мито» та Податковий кодекс України (а. с. 8).

Визнаючи неподаною та повертаючи її, у зв'язку із невиконанням вимог ухвали від 22.08.2017 року, суд першої інстанції правильно виходив із того, що ціна в позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю нерухомого майна (п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, діючого на час постановлення ухвали), крім того, відповідно до положень п. «а» ч. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику в справах за позовами про захист права приватної власності», вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Повернення позовної заяви без розгляду - це процесуальна дія, яка припиняє розгляд конкретної позовної заяви без вирішення спору по суті, у випадку неможливості її розгляду з підстав, які можуть бути усунуті позивачем. Підстави, які передбачені ст. 185 ЦПК України є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають.

Неспроможним є довід апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що судовий збір є податком, який належить сплаті за право звернення до суду із позовом, а оскільки він від сплати податку при отриманні свідоцтва про право власності на об'єкти нерухомості в порядку їх спадкування як спадкоємець першої черги спадкування звільнений, то повинен обов'язково бути звільненим і від сплати податку при визнанні за ним права власності на ці об'єкти в порядку спадкування за законом у якості спадкоємця першої черги спадкування на підставі судового рішення.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Пунктами 3, 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року N 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов - до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Отже, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду. Статтями 3 і 4 Закону N 3674-VI визначено об'єкти справляння судового збору, його розміри та перелік позовних заяв чи інших заяв, передбачених процесуальним законодавством, за подання яких судовий збір не справляється.

Частиною 5 Закону України «Про судовий збір» встановлений вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Позивач не відноситься до жодної категорії пільговиків, визначених Законом.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, судова колегія вважає, що ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2017 року відповідає вимогам закону і підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2017 року - залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 09.02.2018 року.

Головуючий Погорєлова С.О.

Судді Заїкін А.П.

Калараш А.А.