Справа № 502/128/18
РІШЕННЯ

09 лютого 2018 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого - судді Масленикова О.А.

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

Заінтересована особа: Кілійський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області

про

встановлення факту смерті

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника звернувся до Кілійського районного суду з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_3. З уточненої заяви представника заявника, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 народився в м. Кілія Кілійського району Одеської області та його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4. В серпні 2013 року батько заявника ОСОБА_3 проживав в місті Мултнома в штаті Орегон в США. ІНФОРМАЦІЯ_2 батько заявника, ОСОБА_3 помер через серцеву недостатність, стеноз аортального клапана (основна хвороба, що спричинила смерть) та інші основні умови, що призвели до смерті, але не були результатом причин, наведених вище - аритмія, інсульт, діабет, захворювання нирок. Батька заявника ОСОБА_3 поховали на кладовищі міста Портланд штату Орегон США, але провести українську державну реєстрацію смерті ОСОБА_3 та отримати свідоцтво про смерть в Кілійському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області заявник не має можливості через те, що свідоцтво про смерть видане Центром статистики здоров'я Міністерства охорони здоров'я штату Орегон від 27.08.2013 року не є підставою для державної реєстрації смерті. Встановлення факту смерті ОСОБА_3 необхідно заявнику для проведення державної реєстрації смерті батька, отримання свідоцтва про смерть для подальшого оформлення спадщини після смерті батька, а саме житлового будинку АДРЕСА_1. А без наявності державної реєстрації смерті батька та свідоцтва про смерть батька українського зразка заявник не має можливості звернутись до нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу для оформлення спадщини.

Після відкриття провадження у справі на дату судового розгляду представник заявника надав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності. Заявлені вимоги підтримує повністю.

Представник заінтересованої особи - Кілійського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за його відсутності, суду не надав. Згідно ст. 223 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

В зв'язку з тим, що розгляд справи проведено за відсутності всіх учасників справи, фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснювалось, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 України.

Дослідивши подану заяву та надані докази по справі, судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини:

Згідно свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 виданого 02.09.1959 року Кілійським райбюро ЗАГС Одеської області, актовий запис № 290, батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, записано ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Згідно до перекладу з англійської мови на українську свідоцтва про смерть, реєстраційний номер НОМЕР_2, виданого Центром статистики здоров'я Міністерства охорони здоров'я штату Орегон від 27.08.2013 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 помер в м. Портланд штату Орегон США через серцеву недостатність, стеноз аортального клапана (основна хвороба, що спричинила смерть) та інші основні умови, що призвели до смерті, але не були результатом причин, наведених вище - аритмія, інсульт, діабет, захворювання нирок.

З інформаційного листа Кілійського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області №1/69-20 від 22.01.2018 року вбачається, що провести українську державну реєстрацію смерті ОСОБА_3 неможливо, оскільки свідоцтво про смерть реєстраційний номер НОМЕР_2 видане Центром статистики здоров'я Міністерства охорони здоров'я штату Орегон від 27.08.2013 року не є підставою для державної реєстрації смерті.

При вирішенні справи судом застосовано наступні норми права.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 2 ст. 315 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, крім тих, які передбачені ч. 1 ст. 315, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Як зазначено в ст. 49 ЦК України актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків.

Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо.

Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. 4. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону.

Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. ст. 2, 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про смерть фізичної особи підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

Зі ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» вбачається, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

У відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є:

а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024;

б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024;

в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть;

г) рішення суду про оголошення особи померлою;

ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час;

д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів;

е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» про факт державної реєстрації акту цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 3

Оскільки з досліджених в судовому засіданні доказів достовірно встановлено, що Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області, відмовлено з причин не надання документів, які є підставою для державної реєстрації смерті й видачі відповідного свідоцтва у видачі свідоцтва про смерть ОСОБА_3, смерть якого настала ІНФОРМАЦІЯ_2, та зазначено, що свідоцтво про смерть видане Центром статистики здоров'я Міністерства охорони здоров'я штату Орегон, яке було надане ОСОБА_2 не є підставою для державної реєстрації смерті, тому заявник позбавлений можливості в інший спосіб встановити факт смерті ОСОБА_3 окрім як в судовому порядку та за зазначених обставин, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 259, 263-265, 315, 319 ЦПК України, ст. 49 ЦК України, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кілія Одеської області, що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Портланд штату Орегон США.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников