Провадження № 2/161/712/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2018 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Черняка В.В.

за участю секретаря судового засідання Новаковської В.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної йому як власнику транспортного засобу.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 30.04.2017 року ОСОБА_3 в результаті вчинення протиправних дій пошкодив належний йому на праві власності легковий автомобіль марки «Опель Комбо» д.н.з. НОМЕР_1, чим наніс матеріальну шкоду, яка згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження становить 19 340, 89 грн. За вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності. З урахуванням наведеного просить суд стягнути з ОСОБА_3 майнову шкоду у розмірі 19 340, 89 грн. та судові витрати по справі - 640 грн. судового збору та 1 500 грн. витрат, повязаних з проведенням експертизи.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач та його представник в судовому засіданні та в письмовому відзиві позов визнали частково, вважають, що відповідач зобовязаний відшкодувати позивачу лише вартість пошкодженого скла задніх дверей та двох дзеркал заднього виду автомобіля. Всі інші наявні пошкодження автомобіля виникли з інших причин і тому відшкодовуватись ОСОБА_3 не повинні.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила заподіяння ОСОБА_3 пошкоджень автомобіля, які вказано в позові.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «Опель Комбо» д.н.з. НОМЕР_1.

30.04.2017 року ОСОБА_3 було вчинено протиправні дії, які полягали у пошкодженні належного позивачу легкового автомобіля «Опель Комбо» д.н.з. НОМЕР_1.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.05.2017 року про адміністративне правопорушення за ст.173 КУпАП щодо ОСОБА_3 встановлено факт вчинення останнім правопорушення, визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та накладеного на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 320,00 грн.

З зазначеної постанови вбачається, що ОСОБА_3 вину визнав повністю, також, його вина у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 781214 від 11.05.2017 року, висновком по зверненню громадян, письмовими поясненнями громадян та іншими матеріалами.

Відповідно до висновку № 0029 експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля, наданого судовим експертом автотоварознавцем ОСОБА_6 (свідоцтво № 113 від 14.12.2012 року), вартість матеріального збитку (з технічної точки зору), завданого власнику автомобіля «Опель Комбо» д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок його пошкодження 30.04.2017 року в цінах на момент пошкодження становить 19 185, 89 грн. (а.с. 13-24).

Згідно акту прийому-передачі виконаних робіт №0029 від 30.09.2017р. та товарного чека від 30.09.2017 року ОСОБА_1 понесено витрати за проведення дослідження у розмірі 1 500 грн. (а.с.6).

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Під час ухвалення рішення суд у відповідності до приписів ст.264 ЦПК України встановлює наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, вирішує, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, визнаючи одні та відхиляючи інші докази. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При вирішенні спорів про відшкодування шкоди за вказаними нормами права доказуванню підлягають: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача і його вина, причинний зв'язок між протиправною дію і негативними наслідками.

Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.

Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду.

Предметом доказування у даних правовідносинах є саме факт пошкодження автомобіля, наявність та розмір спричиненої шкоди, винність дій відповідача, причинно-наслідковий зв'язок між шкодою та діями відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК).

Представленими суду доказами підтверджено, що майну, яким правомірно володіє позивач, з вини відповідача завдано шкоди в розмірі 19 340, 89 грн.

Водночас, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача, а також не доведено, що шкода завдана внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення позову, стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 19340 грн. 89 коп. завданої майнової шкоди.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати по справі: судовий збір в сумі 640, 00 грн. та витрати, повязані з проведенням експертизи в сумі 1 500, 00 грн., що підтверджено актом прийому-передачі виконаної роботи (надання послуг).

Керуючись ст.1166 ЦК України, ст.ст.10, 12, 77, 78, 141, 263, 265, 268 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 19 340 (девятнадцять тисяч триста сорок) гривень 89 коп. завданої майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) гривень судового збору та 1 500 (одну тисячу пятсот) гривень витрат, повязаних з проведенням експертизи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02.03.2018 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Черняк В.В.