Справа № 212/8577/15-ц
У Х В А Л А

13 лютого 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Колочко О.В., за участі секретаря судового засідання Курделяс А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, відповідно до вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувальних технічних засобів, подання державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 без вилучення паспортного документу,

В С Т А Н О В И В:

09 лютого 2018 року державний виконавець Покровського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 звернувся до суду з поданням, в якому просив тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України боржника ОСОБА_3 до виконання ним зобов'язань, покладених на нього з примусового виконання виконавчого листа № 2/212/3580 від 16.12.2015, виданого Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини.

Подання обґрунтовано тим, що боржник не виконує встановлені за рішенням суду зобовязання по сплаті аліментів та ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, кошти на утримання дітей не сплачує. Державним виконавцем вчинено всі передбачені законом заходи примусового виконання рішення, однак боржник злісно ухиляється від виконання рішення суду.

Державний виконавець до суду не зявився.

Стягував та боржник не повідомлялися судом про розгляд подання відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали подання, дійшов висновку про відмову в його задоволенні з таких підстав.

Згідно вимог ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до норм ЦПК України та Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» (ст. 6 вказаного Закону) одним із заходів забезпечення виконання рішення може бути тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого, причому таке обмеження можливо на підставі судового рішення за поданням державного виконавця лише у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Покровському відділі державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження ВП № 51547774 з приводу примусового виконання виконавчого листа № 2/212/3580, виданого 30.06.2016 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з боржника ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини зі всіх доходів видів заробітку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду від 16.12.2015 законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

02.07.2016 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа.

03.11.2017 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника.

06.11.2017 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.

За повідомленнями, отриманими на запити державного виконавця, у боржника нерухоме майно відсутнє, заробітну плату не отримує, має рахунок в ПАТ КБ «Приватбанк», на якому кошти відсутні, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Пітерська) буд. 16 кв.1.

04.01.2018 у боржника ОСОБА_3 державним виконавцем відібрано пояснення щодо відсутності у нього офіційного місця роботи, а також зобовязання про погашення заборгованості по аліментах, з сумою якої він був ознайомлений.

Згідно довідці про розмір заборгованості б/н та дати, загальна сума нарахованих аліментів за виконавчим листом за період 2013-2017 роки становить 50532,90 грн., сума сплачених аліментів 34864,00 грн., сума боргу по аліментах станом на 01.01.2018 15668,00 грн.

Звертаючись з поданням, державний виконавець обґрунтовував його ухиленням боржника від виконання судового рішення, злісного ухилення від виконання рішення суду.

На переконання суду, значення словосполучення «ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-ХІІ та у п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону № 1404-VІІІ, означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та підтвердженим матеріалами виконавчого провадження.

У зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону № 1404-VІІІ, зокрема, утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом пяти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно зявлятися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

В своєму поданні державний виконавець вказував, що боржник, якому було надіслано копію постанови про відкриття виконавчого провадження і який, будучи попередженим про необхідність подання декларації про доходи та майно, а також про відповідальність за неподання такої декларації, ухиляється від виконання рішення суду, не сплачує аліментів на утримання дитини, злісно ухиляється від сплати аліментів та виконання судового рішення, не вживає заходів щодо виконання рішення, проте жодного доказу в обґрунтування вказаних в поданні обставин такого ухилення суду не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження», боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Однак, відомостей про отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження та про виклик його до державного виконавця до січня 2018 року матеріали подання не містять.

Більш того, постанова про відкриття провадження не містить зобовязання боржника надати декларацію про доходи, як про це зазначив державний виконавець в своєму поданні, посилаючись на невиконання боржником в цій частині постанови.

З дослідженої судом довідки про розрахунок заборгованості, суд встановив, що боржник протягом 2013-2016 років щомісяця сплачував аліменти, але в меншому розмірі, ніж нараховано, однак починаючи з січня 2017 року сума сплачених аліментів (13094,00 грн.) перевищує суму нарахованих аліментів (9337,23 грн.), що, на переконання суду, не може свідчити про злісне ухилення боржника від виконання рішення суду та виконання зобовязань по сплаті аліментів.

Таким чином, у суду, за наявних у справі доказів, відсутні підстави вважати про ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, і таких доказів суду не надано, а отже й відсутні законні підстави для задоволення подання щодо обмеження боржника у праві виїзду за межі України без вилученням паспортного документа.

Крім того, подання не містить посилання на мету такого обмеження і яким чином таке обмеження сприятиме погашенню боргу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 441 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні подання державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 без вилучення паспортного документу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15-ти днів з дня її складення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу. Учасник справи, якому копія ухвали суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому копії відповідної ухвали суду.

Ухвала суду складена та підписана 13 лютого 2018 року без її проголошення.

Суддя: О. В. Колочко