Справа № 463/1488/17
Провадження № 2/463/538/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді: Шеремети Г.І.

з участю секретаря судових засідань: ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 24 грудня 2012 року в розмірі 13646,17 гривень, з яких 1590,29 гривень заборгованість за кредитом, 10929,87 гривень заборгованість по відсотках за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, 500 гривень штраф (фіксована частина), 626,01 гривень штраф (процентна складова).

Позов мотивує тим, що 24 грудня 2012 року між сторонами було укладено кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 1600,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідача та розмір заборгованості останньої. Як на підставу обгрунтованості заявлених вимог вказує на положення ст.ст. 509, 525, 526, 527, 530, ч. 1 ст. 598, 599, 610, ч. 2 ст. 615, 629, 1050, 1054 ЦК України.

Представник позивача в судове засідання не зявився, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечив.

У звязку з набрання законної сили Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року та вступом в дію 15.12.2017 року нового Цивільного процесуального кодексу України, суд здійснював розгляд даної справи за правилами ЦПК України від 15.12.2017 року.

Оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, постановляючи рішення відповідно до ст.265 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 грудня 2012 року між сторонами було укладено кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 1600,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обовязків є у тому числі договори та інші правочини. Зважаючи на вказане положення вказаний вище договір породив між сторонами відповідні права та обовязки.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Стаття 1048 ЦК України регламентує, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У відповідності з ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Пунктом 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг встановлено, що при порушені позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору, а саме: в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD)+5% від суми позову.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Взятих на себе зобовязань відповідач ОСОБА_2 не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість в розмірі розмірі 13646,17 гривень, з яких 1590,29 гривень заборгованість за кредитом, 10929,87 гривень заборгованість по відсотках за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, 500 гривень штраф (фіксована частина), 626,01 гривень штраф (процентна складова), що стверджується розрахунком заборгованості (а.с.44). Вказаний розрахунок складений у відповідності до умов кредитного договору.

Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та чинного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, суд приходить до висновку про порушення відповідачем ОСОБА_2 умов кредитного договору № б/н від 24 грудня 2012 року, що призвело до неналежного виконання взятих на себе зобовязань.

У звязку з наведеним з відповідача на користь позивача слід стягнути 13646,17 гривень заборгованості.

При цьому, у відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат, так як позов задоволено в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення, понесені останнім судові витрати в розмірі 1600 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст.10,12,13,76-80,259,263,264,273,354,355 ЦПК України, ст.ст. 526,527,530,610,617,1050,1054 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1, останнє відоме місце реєстрації: м.Львів, вул.Новознесенська, 11/11) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, адреса для листування: 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 50) 13646 (тринадцять тисяч шістсот сорок шість) грн. 17 (сімнядцять) коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 24 грудня 2012 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку в порядок та строки, передбачені ст.ст.354,355 ЦПК України, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 14 лютого 2018 року.

Суддя: Шеремета Г. І.