Провадження № 2/712/278/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 березня 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді ТОКОВОЇ С.Є.
при секретарі ТИМОШЕНКО Д.А.
з участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Навчального центру підготовки молодших спеціалістів Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем 05 лютого 2007 року було укладено Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду, згідно якого наймодавець надав наймачу у найм жиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , яке обладнане водопроводом, центральним опалення, газопостачанням, електропостачанням. Вказаний будинок відноситься до відомчого жилого фонду і перебуває на балансі військової частини НОМЕР_1 . Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 липня 2017 року, договір найму житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , укладений 05 лютого 2007 року між військовою частиною НОМЕР_1 та ОСОБА_3 було розірвано. Згідно підпункту «ж» пункту 3 Договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду від 05.02.2007 року наймач зобов`язується при виїзді разом з усією сім`єю на інше проживання звільнити і здати наймодавцю займане жиле приміщення та його обладнання в належному стані за актом. При цьому забороняється знімати встановлене обладнання і пристрої, при знятті яких можуть бути пошкоджені окремі конструкції або опорядження жилого приміщення. Оскільки відповідач добровільно не бажає виписатись із вказаної квартири, звернулись з даним позовом до суду.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та просив суд визнати відповідача таким, що втратив правко користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_2 з усіма особами, які з ним проживають, без надання іншого жилого приміщення та стягнути судові витрати.
Відповідач до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час, день розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом публікації оголошення в газеті.
Зі згоди представника позивача, відповідно до ст. 284 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та житлового законодавства.
Як встановлено в судовому засіданні, згідно вимог статті 61 Житлового кодексу Української PCP між Навчальним центром Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) та наймачем ОСОБА_3 05 лютого 2007 року було укладено Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду, згідно якого наймодавець надав наймачу у найм жиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , яке обладнане водопроводом, центральним опалення, газопостачанням, електропостачанням та вказаний будинок відноситься до відомчого жилого фонду і перебуває на балансі військової частини НОМЕР_1 .
Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 липня 2017 року по справі за позовом Навчального центру підготовки молодших спеціалістів Державної прикордонної служби України імені генерал - майора Ігоря Момота до ОСОБА_3 , договір найму житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , укладений 05 лютого 2007 року між військовою частиною НОМЕР_1 та ОСОБА_3 було розірвано.
Згідно підпункту «ж» пункту 3 Договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду від 05.02.2007 року наймач зобов`язується при виїзді разом з усією сім`єю на інше проживання звільнити і здати наймодавцю займане жиле приміщення та його обладнання в належному стані за актом.
В порушення умов договору, відповідач не звільнив та не здав займане жиле приміщення.
Відповідно до статті 71 Житлового кодексу Української PCP при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Статтею 72 Житлового кодексу Української PCP передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу Української PCP» зазначено, що при вирішенні справ про виселення на підставі статті 116 Житлового кодексу Української PCP осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення)
Згідно вимог статті 116 Житлового кодексу Української PCP якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.
Факт відсутності відповідача ОСОБА_3 в жилому приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 понад встановлені строки, а саме більше шести місяців без поважних причин підтверджується показами свідків.
Оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач ОСОБА_3 більше шести місяців не проживає у спірній кімнаті, суд вважає за необхідне визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в зв`язку з не проживанням тривалий час без поважних причин.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1600 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 2153 від 10.10.2017 року, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1600 грн.
Керуючись ст.ст. 263-265, 267, 280, 284 ЦПК України, ст.ст. 71,72,116 Житлового кодексу Української PCPУкраїни, суд,
В И Р І Ш И В:

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_2 в зв`язку з тривалою відсутністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Навчального центру підготовки молодших спеціалістів Державної прикордонної служби України імені генерал-майора Ігоря Момота (військова частина НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 1600 грн.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду може також бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу ( п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України).

ГОЛОВУЮЧИЙ: