Справа № 342/1351/17
Провадження № 2/342/185/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А., позивача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_12 року помер дід позивача ОСОБА_4. Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 401 від 21.09.2017р. ОСОБА_4 був головою колгоспного двору по АДРЕСА_1 За заповітом ОСОБА_4 все своє майно заповів позивачу. На момент смерті ОСОБА_4 разом з ним у вказаному господарстві була зареєстрована та проживала дружина спадкодавця, бабка позивача, ОСОБА_2, що підтверджується довідкою сільської ради № 240 від 15.02.2017 року. Після смерті діда, відповідно до вимог ст.1268 ЦК України, позивач вступив в управління та володіння спадковим майном та прийняв спадщину, однак свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок у нотаріальній конторі не оформив. З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину позивач звернувся до приватного нотаріуса Стефурак Н.Я., який 11 грудня 2017 року видав позивачу постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з тим, що частка померлого в житловому будинку не визначена. Згідно довідки Росохацької сільської ради № 1412 від 06.12.2017 року станом на 15.04.1991р. в господарстві по АДРЕСА_2, яке належало до колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_4, крім нього проживали: ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Проте, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із заявами про прийняття спадщини не зверталися. Позивач, як спадкоємець за заповітом, фактично спадщину після смерті діда прийняв, виготовив технічну документацію. Однак, оформити свідоцтво про право на спадщину по заповіту на житловий будинок в нотаріальній конторі не може, так як частка померлого в даному будинку не визначена. У відповідності до технічної документації житлове господарство складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», загальною площею 41,5 м.кв., житловою площею 18,4 м.кв., літньої кухні, двох навісів, двох комор, стайні, стодоли, вбиральні, погрібу, сараю, криниці, огорожі та вимощення. Згідно Звіту про оцінку житлового будинку з надвірними спорудами, складеного ЕТВО «Придністров'я», ринкова вартість житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_2 Городенківського району станом на 11.12.2017 року становить 77050 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав з наведених в ньому підстав, просить задовольнити. Пояснив, що його дід ОСОБА_4 за життя залишив заповіт, за яким заповів йому все своє майно. ІНФОРМАЦІЯ_13 дід помер. Після його смерті позивач, у встановлений законом строк, звернувся до приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я. з заявою про прийняття спадщини за заповітом та 30.11.2017 року у приватного нотаріуса отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на три земельні ділянки, належні спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі Державних актів. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належний дідові житловий будинок позивачу відмовлено у зв'язку з тим, що спадковий житловий будинок належав до колгоспного двору, а частки членів колгоспного двору не визначені.

Відповідач ОСОБА_2, дружина померлого ОСОБА_4, в судовому засіданні позов визнала. Ствердила, що вона знає про заповіт, який залишив її покійний чоловік, заперечень щодо визнання права власності на будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 не має. На частку, як член колишнього колгоспного двору, - не претендує. Ствердила, що вона подавала нотаріусу заяву про відмову від спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_4.

Відповідач ОСОБА_3, дочка покійного ОСОБА_4, одночасно мати позивача, в судовому засіданні позов визнала.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 8232 від 21.09.2017р. стверджується, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі під реєстровим № 401 право власності на житловий будинок та господарські будівлі по АДРЕСА_3 зареєстровано за ОСОБА_4 (гол. колг. двору) на підставі Свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 16.03.1989р. на підставі рішення цього ж виконкому № 33 від 13.02.1989р.

Довідкою № 1412, виданою 06.12.2017 року виконавчим комітетом Росохацької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджується, що станом на 15.04.1991 року в господарстві по АДРЕСА_4 були зареєстровані:ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3

За заповітом, посвідченим 05 серпня 2014 р. секретарем виконавчого комітету Росохацької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_4 (НОМЕР_1, виданий Городенківським РВ УМВС 14.05.1998 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2), ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець і житель АДРЕСА_5 все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом матиме право, - заповів своєму онуку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 22.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_12 року у віці 81 р. в с. Росохач Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 7 від ІНФОРМАЦІЯ_14 що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, виданого ІНФОРМАЦІЯ_12 року виконкомом Росохацької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Копією довідки № 240, виданої 15.02.2017 р. виконавчим комітетом Росохацької сільської ради стверджено, що на час смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_14 разом з ним була прописана його дружина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, як непрацездатна вдова спадкодавця ОСОБА_4 за законом, відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, є спадкоємцем, яка має право на обов'язкову частку у спадщині. 15.02.2017 року ОСОБА_2 подала заяву про відмову від обов'язкової частки, зазначена заява зареєстрована в нотаріуса 16.05.2017р. та зберігається в спадковій справі № 24/2017.

Із копії свідоцтва про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, виданого 07.12.2002 р. Росохацькою сільської радою Городенківського району, який народився в с. Росохач, актовий запис № 20 від 22.08.1995р., встановлено, що його батьками є: ОСОБА_3 та ОСОБА_6.

Про те, що батьками матері позивача ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_10, були ОСОБА_4 та ОСОБА_2, свідчить її свідоцтво про народження серії НОМЕР_5, видане Росохацькою сільською радою 28.11.1976 р. Із копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 слідує, що 23.06.1994 р. зареєстрований шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, актовий запис № 6 від 23.06.1994р. у Росохацькій сільській раді, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з ОСОБА_7 на ОСОБА_6.

Наведеним стверджено, що позивач ОСОБА_1 є внуком спадкодавця ОСОБА_4.

Копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом, виданими 30.11.2017 року приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я., зареєстрованими в реєстрі за № 2196, № 2197, № 2198 (спадкова справа № 24/2017 р.) стверджено, що позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті діда ОСОБА_4, яка складається із земельних ділянок, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Росохацької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області: площею 0,1311 га, кадастровий номер НОМЕР_7, площею 0,2322 га, кадастровий номер НОМЕР_8 та площею 0,4297 га, кадастровий номер НОМЕР_9

Отже, позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину за заповітом після смерті діда ОСОБА_4.

Також до спадкового майна померлого ОСОБА_4 належить житловий будинок по АДРЕСА_1 Звернувшись до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, Постановою приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я. позивач 11.12.2017 р. отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_6 з посиланням на те, що домоволодіння належало колгоспному двору, де головою двору був ОСОБА_4, але частка померлого в даному житловому будинку конкретно не визначена.

З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_7 встановлено, що житловий будинок збудований в 1960р., господарські будівлі в 1950, 1960, 1965, 1970, 1980, 1990, 1991 роках. Згідно Звіту про оцінку житлового будинку з надвірними спорудами, складеного ЕТВО «Придністров'я», ринкова вартість житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_2 Городенківського району станом на 11.12.2017 року становить 77050 грн.

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за заповітом, права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами судом не встановлено, відповідачі позов визнають, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України (2003р.), керуючись ст. ст. 197-198, 200, 206, 211, 258, 259, 263-265, 268, 352,354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, місце проживання: АДРЕСА_8, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 07 лютого 2018 року.

Суддя: Ничик Г. І.