Справа № 729/964/17 Провадження № 22-ц/795/132/2018 Головуючий у I інстанції - Бойко В. І. Доповідач - Онищенко О. І.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Вінгаль В.С., Губар В.С.

при секретарі: Бивалькевич Т.В.

Позивач: ОСОБА_2

Відповідачі: Бобровицька міська рада Чернігівської області, Відкрите акціонерне товариство «Бобровицький цукровий завод»

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2

На ухвалу Бобровицького районного суду Чернігівської області від 16 листопада 2017 року (суддя Бойко В.І.), постановлену об 11 год. 43 хв. у місті Чернігові, повний текст ухвали складено 16 листопада 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2001 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ВАТ «Бобровицький цукрозавод» та Бобровицької міської ради матеріальну шкоду в розмірі 10720 грн, з ВАТ «Бобровицький цукрозавод» - моральну шкоду у розмірі 75000 грн. Свої вимоги позивач обгрунтовувала тим, що у 1952 році її батько отримав квартиру в АДРЕСА_2, в якій зараз проживає позивач. ОСОБА_2 вказувала, що вказаний будинок не придатний для проживання, в зв'язку з чим вона неодноразово зверталася до ВАТ «Бобровицький цукровий завод» про проведення капітального ремонту. Позивач посилалася, що матеріальні збитки по ремонту складають 7250 грн. Також зазначала, що у 1997 році при підключенні котла в її квартирі була допущена технічна помилка, що призвела до непридатності котла, вартість якого становить 470 грн. При проведенні ремонтних робіт ОСОБА_2 була вимушена винести більшу частину речей домашнього вжитку і ці речі стали непридатними для використання. Вказані збитки позивач оцінила в 3000 грн. Крім того, ОСОБА_2 вказувала, що їй заподіяна моральна шкода, розмір якої нею визначено в сумі 75000 грн.

Ухвалою місцевого суду Бобровицького району Чернігівської області від 27 лютого 2002 року затверджено мирову угоду у даній справі, по якій сторони визнають, що з 1960 року позивачка мешкала в будинку АДРЕСА_2. За тривалий час мешкання в цьому будинку він приходив у ветхість і потребував капітального ремонту, в зв'язку з тривалим часом експлуатації. Власник цього будинку Бобровицький цукрозавод до моменту приватизації не провів належного ремонту квартири, а коли після цього будинок був переданий на баланс комунгоспу Бобровицької міськради, який не виконував необхідного об'єму робіт з 1958 року. Внаслідок цього є необхідність проведення ремонту покрівлі, яка полягає в заміні несущих конструкцій та рубероїдно-шиферного покриття. Ремонт підлоги потребує обладнання підмостників та заміни дощок підлоги, а також ремонт ганку та заміна вхідних дверей. По взаємній домовленості сторони погодились, що ремонт покрівлі буде проведений за рахунок Бобровицької міської ради, ремонт ганку та заміна дверей буде проведений за рахунок ВАТ «Бобровицький цукрозавод», а також ремонт підлоги.

Ухвалою місцевого Бобровицького районного суду Чернігівської області від 02 лютого 2004 року роз'яснено ВДВС Бобровицького райуправління юстиції по виконанню виконавчого листа №2-7 від 27.02.2002 року, що необхідно провести ремонт покрівлі, яка полягає в заміні несущих конструкцій та рубероїдно-шиферного покриття. Ремонт покрівлі проводити за рахунок Бобровицької міської ради відповідно до взаємної домовленості сторін.

Ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 16 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 18 листопада 2014 року, за результатами розгляду заяви старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернігівській області змінено спосіб та порядок виконання рішення по справі №2-7/2002, на підставі якого видано виконавчий лист від 19.05.2003 року про те, що за взаємної домовленості сторони погодилися, що ремонт покрівлі будинку АДРЕСА_3, що належить ОСОБА_2 буде проведений за рахунок Бобровицької міської ради - на стягнути з Бобровицької міської ради на користь ОСОБА_2 58952 грн, необхідних для проведення ремонту покрівлі будинку АДРЕСА_4.

Проте, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 березня 2015 року зазначені судові рішення були скасовані, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 12 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 27 липня 2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 грудня 2015 року, у задоволенні заяви старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Чернігівській області про зміну способу та порядку виконання судового рішення відмовлено.

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій просила змінити спосіб і порядок виконання рішення Бобровицького районного суду від 27 лютого 2002 року, стягнувши з Бобровицької міської ради на користь ОСОБА_2 суму, визначену висновком будівельно-технічної експертизи для проведення ремонтних робіт покрівлі АДРЕСА_5 по вул. 30 років Перемоги, м. Бобровиці; відшкодувати матеріальну шкоду, заподіяну Бобровицькою міською радою у зв'язку зі стягненням з ОСОБА_2 коштів на загальну суму 450 грн. Свої вимоги позивач обгрунтовувала тим, що Бобровицька міська рада весь час затягує проведення ремонту (акт державного виконавця від 17.02.2016 року), занижує площу перекриття (акт державного виконавця від 12.05.2016 року) і до цього часу не здійснила ремонтних робіт, мотивуючи відсутністю коштів у бюджеті, відсутністю ремонтних організації та з інших причин. За доводами ОСОБА_2, тривале затягуванн з ремонтом призвело до часткового руйнування стін, зробивши будинок вцілому небезпечним для життя, а при наявності коштів ремонтні роботи можливо провести за допомогою будівельних організацій, які не мають документів, необхідних для укладення договору з органами місцевого самоврядування, уклавши договір безпосередньо між фізичною особою та будівельною організацією.

Ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 16 листопада 2017 року в задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати зазначену ухвалу і постановити нову ухвалу, якою змінити спосіб і порядок виконання ухвали Бобровицького районного суду від 27.02.2002 року, стягнувши з Бобровицької міської ради на її користь суму, визначену висновком будівельно-технічної експертизи для проведення ремонтних робіт покрівлі АДРЕСА_6 по вул.30 років Перемоги м. Бобровиця. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом порушено норми процесуального права. ОСОБА_2 посилається, що Бобровицька міська рада протягом тривалого часу не виконує рішення суду і лише в разі зміни способу виконання рішення буде змушена сплатити кошти на рахунок позивача. У випадку, якщо добровільно кошти не будуть сплачені, державна виконавча служба накладе арешт на рахунки відповідача і спір буде вирішено, а ухвала суду - виконана та закінчиться спір, який продовжується 15 років.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції дійшов висновку, що питання про зміну способу та порядку виконання судового рішення вже вирішувалось в судовому порядку, обставини, що стали підставою для відмови в задоволенні попередньої заяви не змінились, також запропонований ОСОБА_2П спосіб виконання судового рішення фактично змінює, як суть спору між сторонами, так і суть судового рішення, яким цей спір було вирішено, а саме: із зобов'язання боржника вчинити певні дії - на стягнення із боржника на користь позивача певних коштів, розмір яких раніше не визначався і не був предметом спору. Крім того, судом не встановлено обставин, що утруднюють виконання ухвали, які б можливо було вважати винятковими і такими, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, на підставі яких необхідно змінити спосіб та порядок виконання рішення. Також суд дійшов висновку, що вимога про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної діями Бобровицької міської ради у зв'язку із стягненням з неї коштів на загальну суму 450 грн, повинна заявлятися в порядку позовного провадження. Також правові норми Закону України « Про виконавче провадження» та ст. 373 ЦПК України передбачають порядок зміни способу виконання рішення суду, а не ухвали суду від 27.02.2002 року, якою затверджена мирова угода між сторонами.

Такий висновок суду ґрунтується на матеріалах справи і відповідає вимогам закону.

Відповідно до ч.2 ст.373 ЦПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження, за заявою виконавця, поданою на підставі заяви сторони виконавчого провадження, або за заявою державного виконавця, поданою з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті.

Виходячи з аналізу вказаної норми права, зміна способу та порядку виконання рішення можуть бути застосовані у виняткових випадках, коли реалізація рішення ускладнюється або взагалі виявляється неможливою. Тобто передбачені частиною 2 статті 373 ЦПК України обставини об'єднує об'єктивний та надзвичайний характер, незалежність їх настання та перебігу від волі боржника, причинний зв'язок між настанням цих обставин та утрудненням виконання рішення. При цьому не можна вважати такими обставини, якщо вони мають суб'єктивний характер, викликані протиправною поведінкою боржника, який, зокрема бажає уникнути виконання рішення, або якщо вони не впливають на виконуваність рішення.

По справі встановлено, що на даний час ухвала місцевого суду Бобровицького району Чернігівської області від 27 лютого 2002 року, якою затверджено мирову угоду між сторонами, не виконана і перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області.

Згідно Акту державного виконавця від 20 квітня 2011 року в ході обстеження будинку АДРЕСА_7 встановлено, що судове рішення не виконано, несучі конструкції даху не мінялися, тимчасово підперті, що запобігає просіданню покрівлі, рубероїдно-шиферне покриття не мінялось (а.с.12 т.3).

Державним виконавцем неодноразово на адресу боржника - Бобровицької міської ради надсилались вимоги про добровільне виконання судового рішення (а.с.13-15, 18, 19, 29 т.3).

Постановами державного виконавця від 19 лютого 2013 року та від 17 квітня 2013 року за невиконання судового рішення на боржника накладено штраф у розмірі 680 грн і 1360 грн (а.с.16, 24 т.3). Крім того, державний виконавець звертався до правоохоронних органів з поданням про вирішення питання щодо порушення кримінальної справи за невиконання судового рішення (а.с.21 т.3).

Боржник же стверджував, що роботи по ремонту покрівлі згідно мирової угоди виконані в повному обсязі (а.с.15, 17, 22, 25, 30 т.3).

Викладене свідчить про відсутність об'єктивних, непереборних обставин, що ускладнюють виконання судового рішення боржником і відповідно які були б підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення.

При цьому колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що запропонований стягувачем спосіб виконання судового рішення фактично змінює суть спору між сторонами, оскільки за умовами мирової угоди сторони домовились про вчинення боржниками певних дій - ремонту покрівлі, ганку, підлоги, заміни дверей, в той час як стягувач просить стягнути з боржника певні кошти, розмір яких раніше не визначався і не був предметом спору.

Крім того, статтею 373 ЦПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено можливість зміни способу і порядку виконання рішення, а не ухвали (у даній справі ухвали суду, якою затверджено мирову угоду, спосіб і порядок виконання якої просить змінити ОСОБА_2П.).

Доводи ОСОБА_2, що лише в разі зміни порядку і способу виконання судового рішення буде вирішено спір між сторонами, є припущенням, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду.

При цьому апеляційний суд враховує, що примусове виконання судових рішень покладено на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та на приватних виконавців, які наділені певним обсягом прав для спонукання боржника до виконання судового рішення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновку суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про зміну способу і порядку виконання ухвали суду від 27 лютого 2002 року, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Бобровицького районного суду Чернігівської області від 16 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 6 лютого 2018 року.

Головуючий: Судді:

Головуючий:Судді: