Провадження №2/523/1621/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2018 р.Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Аліна С.С.

при секретарі - Побєдаш Х.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ПУАТ «Фідобанк» про розірвання шлюбу, про поділ спільного майна подружжя та боргових зобовязань,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: ПУАТ «Фідобанк», в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою ОСОБА_2, який зареєстрований 01.08.1991 року Палацом урочистих подій м.Одеси, актовий запис № 1236; поділити спільне майно подружжя, а саме визнати за ОСОБА_1 право власності та 1/2 частину квартири № 8 по вулиці Івана Мазепи (Островського) будинок 15 в м. Одесі; поділити спільне майно подружжя, а саме визнати за ОСОБА_2 право власності та 1/2 частину квартири № 8 по вулиці Івана Мазепи (Островського) будинок 15 в м. Одесі; визнати грошові кошти, отримані ОСОБА_2 від ВАТ «АКБ «Престиж», правонаступником якого є ПАТ «ФІДОБАНК», відповідно до договору кредиту від 27 квітня 2007 року № 014/1581/74/02170 у розмірі 30 000 доларів США такими, що використані в інтересах сімї та є спільним борговим зобов'язанням подружжя; здійснити поділ у рівних частинах спільних боргових зобовязань за кредитним договором та суму 7 200 доларів США між ОСОБА_1 та ОСОБА_2; зобов'язати ОСОБА_2 сплачувати частину боргових зобовязань за кредитним договором у сумі 3 500 доларів США, згідно графіку погашення кредиту.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що 01.08.1991 року Палацом урочистих подій м.Одеси, актовий запис № 1236 зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Життя з відповідачкою не склалося. Між подружжям часто виникали непорозуміння, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Спроби поновити сім'ю ні до чого не привели. Подружжя втратили один до одного почуття любові та поваги, примирення між ними не можливе. Шлюб практично розпався і поновлений бути не може. Шлюб носить формальний характер, тому він підлягає розірванню.

Також, позивач ОСОБА_1 вказує про те, що в період шлюбу позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 спільно набули майно, а саме квартиру загальною площею 23,1 кв.м., у томі числі житловою 15,4 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Івана Мазепи (Островського)АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 27.04.2007 року, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, реєстровий №335.

Для придбання цієї квартири були оформлені: кредитний договір та іпотечнийдоговір.

27.04.2008 року між ОСОБА_2 та ВАТ «АКБ «Престиж», правонаступником якого є ПАТ «ФДОБАНК», був укладений кредитний договір № 014/1581/74/02170, кредитні кошти, у сумі 30 000 доларів США були призначені на придбання житло на вторинному ринку, яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Івана Мазепи (Островського)АДРЕСА_1. Остаточне погашення кредитних коштів повинно відбутися до 26 квітня 2025 року.

В забезпечена виконань кредитного договору, між відповідачкою ОСОБА_2 та Банком був укладаєш іпотечний договір, предметом іпотеки якого є квартира, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Івана Мазепи (Островського)АДРЕСА_1.

Відносно позивача ОСОБА_1, було укладено договір поруки № 014/1581/74/02170/2 від 27.09.2007 року.

Станом на листопад місяць 2017 року кредит частково погашено в розмірі 22 800 доларів США, що підтверджується квитанціями. Сума заборгованості по кредиту на даний час становить 7 200 доларів США.

Позивач ОСОБА_1 вказує про те, що на момент поділу спільно нажитого майна у сторін існують боргові зобовязання, у разі поділу такого майна підлягають поділу і боргові зобовязання.

Сторони в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, представник позивача звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутність, просив задовольнити позовні вимоги.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, є доказаними, тому підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, про те, що 01.08.1991 року Палацом урочистих подій м.Одеси, актовий запис № 1236 зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Коваленко) (а.с.10);

У період шлюбу позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 спільно набули майно, а саме квартиру загальною площею 23,1 кв.м., у томі числі житловою 15,4 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Івана Мазепи (Островського)АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 27.04.2007 року, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, реєстровий №335 (а.с.16);

Відповідно до Витягу КП «ОМБТІ та РОН» про державну реєстрацію прав №14433054 від 03.05.2007 року, право власності на квартиру за адресою: м. Одеса, вул. Івана Мазепи (Островського)АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 27.04.2007 року, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, реєстровий №335 зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с.18);

27.04.2008 року між ОСОБА_2 та ВАТ «АКБ «Престиж», правонаступником якого є ПАТ «ФДОБАНК», був укладений кредитний договір № 014/1581/74/02170, кредитні кошти, у сумі 30 000 доларів США були призначені на придбання житло на вторинному ринку, яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Івана Мазепи (Островського)АДРЕСА_1. Остаточне погашення кредитних коштів повинно відбутися до 26 квітня 2025 року (а.с.14-15);

27.04.2008 року між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ВАТ «АКБ «Престиж», правонаступником якого є ПАТ «ФІДОБАНК», був укладений договір поруки по забезпеченню зобовязань за кредитним договором № 014/1581/74/02170 від 27.04.2008 року (а.с.19-20);

Відповідно до письмової довідки №1-11-1/124-ЛК-05, яка видана ПУАТ «Фідобанк», залишок заборгованості за к кредитним договором № 014/1581/74/02170 від 27.04.2008 року становить у розмірі 7 108,89 доларів США (а.с.57);

Судом встановлено, про те, що сімейне життя у подружжя не склалося. Сімя фактично розпалася та існує лише формально.

Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки.

За таких обставин суд вважає, що збереження сімї протирічить інтересам подружжя, і шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ст. 61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується ст. 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у ст. 69 СК України. Поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини 1, 2 ст. 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч. 2 ст. 364 ЦК України).

Правові підстави визнання майна особистою приватною власністю дружини та чоловіка закріплені у ст. 57 СК України.

Статтею 369 ЦК України встановлено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників.

Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Згідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами,встановленими статтями 69 - 72 СК України та ст. 372 ЦК України.

Згідно із ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Згідно ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

При таких обставинах, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ПУАТ «Фідобанк» про розірвання шлюбу, про поділ спільного майна подружжя та боргових зобовязань підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 265, ЦПК України, ст.ст. 60,65,70,71, 110-112 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Островського)АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Островського)АДРЕСА_1 , третя особа: ПУАТ «Фідобанк» про розірвання шлюбу, про поділ спільного майна подружжя та боргових зобовязань - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Коваленко), який зареєстрований 01.08.1991 року Палацом урочистих подій м.Одеси, актовий запис № 1236 - розірвати.

Поділити спільне майно подружжя, визнати за ОСОБА_1 право власності та 1/2 частину квартири № 8 по вулиці Івана Мазепи (Островського) будинок 15 в м. Одесі.

Поділити спільне майно подружжя, а саме визнати за ОСОБА_2 право власності та 1/2 частину квартири № 8 по вулиці Івана Мазепи (Островського) будинок 15 в м. Одесі.

Визнати грошові кошти, отримані ОСОБА_2 від ВАТ «АКБ «Престиж», правонаступником якого є ПАТ «ФІДОБАНК», відповідно до договору кредиту від 27 квітня 2007 року № 014/1581/74/02170 у розмірі 30 000 доларів США такими, що використані в інтересах сімї та є спільним борговим зобов'язанням подружжя.

Здійснити поділ у рівних частинах спільних боргових зобовязань за кредитним договором на суму 7 108,89 (сім тисяч сто вісім доларів вісімдесят девять центів) доларів США між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його складення та підписання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення складено та підписано 05.02.2018 р.

Суддя: Аліна С.С.