Справа № 713/2208/17
Провадження №2/713/94/18
01.03.2018 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Кибич І.А.
з участю секретаря Головач О.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
Посилається на те, що згідно договору дарування, посвідченого 05.07.2008 року приватним нотаріусом ОСОБА_5, вона є власником житлового будинку з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, що знаходиться в с.Вали по вул.Шкільна, 18, Вижницького району Чернівецької області. В даному житловому будинку зареєстровані, але з 2010 року не проживають її сестра ОСОБА_2, та її повнолітні дочки ОСОБА_3, ОСОБА_4, останні більше семи років не проживають в будинку та ним не користуються, не сплачують комунальні платежі, не отримують кореспонденцію, їх особистих речей в житловому будинку немає, добровільно визначити собі інше місце проживання, яке їй не відомо.
Просить визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме, житловим будинком, що розташований в с.Вали по вул.Шкільна, 18, Вижницького району Чернівецької області.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 не зявились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи представник позивача ОСОБА_6 подав заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивачки ОСОБА_1, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, не заперечує щодо заочного порядку розгляду справи.
В судове засідання відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не зявились, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності суду не надано, а тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів.
На підставі ст.280 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, врахувавши думку представника позивача ОСОБА_6 щодо заочного порядку розгляду справи, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 обґрунтований і підлягає задоволенню.
В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в с.Вали по вул.Шкільна, 18, Вижницького району Чернівецької області, що підтверджується копією договору дарування Серія ВКО №375212, посвідченого 05.07.2008 року нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №5900, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20953502 від 18.11.2008 року.
З акту обстеження матеріально-побутових умов сімї виданого виконавчим комітетом Вашківецької міської ради №3468 від 05.12.2017 року вбачається, що на час обстеження власником житлового будинку за адресою с.Вали в ул.Шкільна, 18, Вижницького району Чернівецької області, є ОСОБА_1 В даному житловому будинку зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 Зі слів сусідів, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, в житловому будинку по вул.Шкільна, 18 в с.Вали, з 2010 року дані особи не проживають.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. ч.4 ст.41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
У відповідності до ст. 72 Житлового кодексу Української PCP, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.
Виходячи із змісту роз`яснень, викладених у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 12 квітня 1985 року № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" з наступними змінами, при вирішення спору про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно з`ясовувати причини відсутності особи у жилому приміщенні понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Згідно ст. 405 ч.2 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст.150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно ч.2,3 ст. 156 ЖК УРСР за згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї.
До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 ЖК Української РСР. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 ЖК Української РСР.
Відповідно до положень Житлового кодексу до членів сім'ї власника житлового приміщення віднесено дружину (чоловіка) власника житла (якщо стосовно цього житла в подружжя не виникло право спільної власності), їхніх дітей та батьків, а також інших осіб, якщо вони постійно проживають спільно з власником житла та ведуть з ним спільне господарство (частина друга статті 64 і частина перша статті 156 Житлового кодексу УРСР).
Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи ці вимоги закону, суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 та її представником доведено, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 понад один рік без поважних причин не проживають в житловому будинку, який розташований в с.Вали по вул.Шкільна, 18, Вижницького району Чернівецької області, а тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 необхідно визнати такими, що втратили право на користування цим житлом.
На підставі викладеного, позовні вимоги ОСОБА_1, про визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме, житловим будинком, що розташований в с.Вали по вул.Шкільна, 18, Вижницького району Чернівецької області, підлягають задоволенню.
Крім того з відповідача ОСОБА_2, необхідно стягнути на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір в сумі 213,33 грн.; з відповідача ОСОБА_3, необхідно стягнути на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір в сумі 213,33 грн.; з відповідача ОСОБА_4, необхідно стягнути на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір в сумі 213,33 грн.
Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ перехідних положень цивільно-процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Керуючись ст.ст.321, 383, 391, 405 ч.2 ЦК України, ст.ст. 4, 13, ст.76, 77, 81, 141, 258-265, 280-282, 354 ЦПК України, Суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме, житловим будинком, що розташований в с.Вали по вул.Шкільна, 18, Вижницького району Чернівецької області.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме, житловим будинком, що розташований в с.Вали по вул.Шкільна, 18, Вижницького району Чернівецької області.
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме, житловим будинком, що розташований в с.Вали по вул.Шкільна, 18, Вижницького району Чернівецької області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: І. А. Кибич