печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

"26" лютого 2018 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Підпалого В.В.,

при секретарі Ящук Ю.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Окружного адміністративного суду м. Києва, ОСОБА_2, Київського апеляційного адміністративного суду, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з Окружного адміністративного суду м. Києва, судді Шулежка В.П., Київського апеляційного адміністративного суду м. Києва, судді Саприкіної І.В, судді Борисюк О.П. та судді Кучми А.Ю. про відшкодування моральної шкоди у розмірі 54845 грн. 94 коп., посилаючись на те, що 29.01.2016 року Окружним адміністративним судом м. Києва, головуючим суддею Шулежком В.П., вчинено незаконну дію, пов'язану із відмовою у задоволенні позовних вимог адміністративної справи номер 826/22950/15.

В подальшому, Київським апеляційним адміністративним судом в складі колегії суддів - Саприкіної І.В., Борисюк Л.П., Кучми А.Ю. постановлено ухвалу від 18.05.2016 року, яка як зазначає позивач, є доказом порушення відповідачами принципу диспозитивності адміністративного судочинства в адміністративній справі номер 826/22950/15. Зазначив, що вчиняючи незаконну дію, відповідачі вийшли за межі встановлених законодавством повноважень судді, доказом чого є ухвала суду касаційної інстанції від 01.02.2017 року, тому відповідачі вчинили незаконну дію, оформлюючи її у вигляді судового рішення-ухвали від, в зв'язку з чим була спричинена моральна шкода, яку просить стягнути з відповідачів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позов, просив його задовольнити.

Відповідачі просили розглядати справу в їх відсутність та подали клопотання про закриття провадження в справі , оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд, вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючого висновку.

Так, ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом про стягнення з з Окружного адміністративного суду м. Києва, судді Шулежка В.П., Київського апеляційного адміністративного суду м. Києва, судді Саприкіної І.В, судді Борисюк О.П. та судді Кучми А.Ю. моральну шкоду у розмірі 54845 грн. 94 коп, посилаючись на те, що 29.01.2016 року Окружним адміністративним судом м. Києва, головуючим суддею Шулежком В.П., вчинено незаконну дію, пов'язану із відмовою у задоволенні позовних вимог адміністративної справи номер 826/22950/15. В подальшому, Київським апеляційним адміністративним судом в складі колегії суддів - Саприкіної І.В., Борисюк Л.П., Кучми А.Ю. постановлено ухвалу від 18.05.2016 року, яку як зазначає позивач, є доказом порушення Відповідачами принципу диспозитивності адміністративного судочинства в адміністративній справі номер 826/22950/15. Зазначив, що вчиняючи незаконну дію, відповідачі вийшли за межі встановлених законодавством повноважень судді, доказом чого є ухвала суду касаційної інстанції від 01.02.2017 року.

Позивачем подано позов фактично з оскарження судового рішення, а тому дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки оскарження судового рішення передбачено в процесуальному порядку шляхом подачі апеляційної та касаційної скарг.

Згідно із статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист в суді свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, зокрема, шляхом відшкодування моральної шкоди.

Проте між особами, які мають процесуальний статус учасника судового спору, та судом (суддею), як органом (посадовою особою), що здійснює правосуддя, правовідносини, в рамках яких можливе відшкодування моральної шкоди, не виникають, оскільки суддя (суд) діє як посадова особа (орган), уповноважені на виконання функцій держави, а не як приватна особа, до якої можна звернутися з позовом.

Одночасно, чинне законодавство дає можливість повною мірою реалізувати право на оскарження судового рішення, як акту, яким оформлено результат здійснення правосуддя, з підстав, визначених у процесуальному законодавстві. Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Діюче законодавство дає можливість громадянину реалізувати право на оскарження судового рішення та дій судді під час здійснення правосуддя. Таким чином, позивач скористався своїм правом касаційного оскарження ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 18.05.2016 року у справі номер 826/22950/15 у спосіб, встановлений законодавством.

Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Згідно до чинного законодавства законність процесуальних актів /рішень, ухвал, постанов, вироків/ та дій чи бездіяльності суддів під час розгляду справ, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 20098 року /пункт 10/ «Про незалежність судової влади» зазначено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається. Суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, і в постанові Верховного Суду України від 01 березня 2017 року у справі № 6-3139цс16, яка обов'язково має враховуватися усіма судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, відповідно до положень ст.360-7 ЦПК України.

Згідно положень ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо, зокрема, заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Проте, ухвалою Печерського районного суду м. Києва 13.11.2017 року судом було відкрито провадження по справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, зокрема, справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

При таких обставинах клопотання про закриття провадження підлягає задоволенню , на підставі п.1 ч.1ст.255 ЦПК України.

Керуючись ст. 255 ЦПК України , суд , -

У Х В А Л И В :

Провадження за позовом ОСОБА_1 до Окружного адміністративного суду м. Києва, ОСОБА_2, Київського апеляційного адміністративного суду, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В. Підпалий