Справа №601/1380/17
Провадження № 2/601/38/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2018 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого суду ОСОБА_1,

при секретарі: Польовій Ж.П.,

за участю адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці цивільну справу № 601/1380/ 17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів як безпідставно набутого майна, процентів за користування грошима,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся з позовом в суд до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів як безпідставно набутого майна, процентів за користування грошима.

В судовому засіданні позивач пояснив, що 03 червня 2014 року між ним та ОСОБА_4 був укладений договір позики, згідно з яким позивач отримав від відповідача у борг грошові кошти в розмірі 9000 євро. На підтвердження укладеного договору та отримання грошей ОСОБА_3 надав відповідачу власноруч написану розписку, згідно з якою зобовязувався повернути йому гроші у двомісячний строк до 04 серпня 2014 року.

На виконання свого грошового зобовязання позивач з 03 червня 2014 року по 30 грудня 2014 року перерахував грошові кошти на картку ОСОБА_4 частками у гривнях на загальну суму 183156, 50 грн., з яких 1061,53 грн., є комісією банку, а 182094,37 грн. перераховані на картковий рахунок відповідача. Сплачені грошові кошти ОСОБА_3 на час вчинення банківських операцій по їх перерахунку за офіційним курсом НБУ еквівалентні 10881,47 Євро. Станом на 30 грудня 2014 року позивач повністю виконав боргове зобовязання перед ОСОБА_4 в розмірі 900 Євро та безпідставно переплатив йому 36186, 31 грн., як еквівалент 1881,47 Євро, які на думку позивача відповідач отримав безпідставно.

В позовній заяві позивач просить суд стягнути з ОСОБА_4 на його користь 36186,31 грн., набутих без достатньої правової підстави; 18387, 75 грн., процентів за користування чужими грошовими коштами, а також сплачений позивачем судовий збір.

Адвокат відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав та заперечив проти його задоволення, оскільки на його думку даний позов є необґрунтованим, безпідставним та на його підтвердження не було надано жодного належного та допустимого доказу. Крім цього, адвокат ОСОБА_2 просив в задоволенні позову відмовити, оскільки на його думку сплив строк позовної давності для звернення з даним позовом до суду.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

З розписки, складеної 03.06.2014 року слідує, що ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_4 у борг грошові кошти в розмірі 9000 євро. Дані грошові кошти ОСОБА_3 зобовязався повернути до 03.08.2014 року.

Згідно квитанцій, доданих до матеріалів справи, вбачається, що на виконання грошового зобовязання ОСОБА_3 повернув ОСОБА_4 грошові кошти в таких сумах та порядку: 3 червня 2014 року 16500 грн. (за курсом НБУ на час вчинення грошової операції становить 1000 євро); 23 липня 2014 року 66005 грн. (що за курсом НБУ на час вчинення грошової операції становить 4204, 14 євро); 14 жовтня 2014 року 53700 грн. (що за курсом НБУ на час вчинення грошової операції становить 3270,40 євро); 30 грудня 2014 року - 46220 грн. (що за курсом НБУ на час вчинення грошової операції становить 2403,54 євро). Грошові кошти було перераховано на картку ОСОБА_4 та факт їх отримання не заперечував представник позивача у судовому засіданні. Вказані обставини підтверджуються оригіналами квитанцій, які були досліджені судом безпосередньо в судовому засіданні.

З рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14.09.2016 року випливає, що в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення позики та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

16 травня 2017 року ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено. Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14.09.2016 року залишено без змін. Даним рішенням встановлено, що з урахуванням зміни курсу НБУ на час розрахунків, повернута сума боргу була у більшому розмірі.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області встановлено суму переплати в розмірі 1 878 Євро, Ухвалою апеляційного суду Дніпропертовської області рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області залишилось в силі.

Рішення суду першої та апеляційної інстанції вступили в законну силу, а тому факти, встановлені ними, доказуванню не підлягають.

Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1212 ЦК України положення глави 83 застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно ч. 2 ст. 1214 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 безпідставно набув від ОСОБА_3 36 186, 31 грн., як еквівалент 1881,47 Євро.

Суд критично оцінює доводи адвоката ОСОБА_2 щодо спливу строків позовної давності та виходить з того, що боргове зобовязання ОСОБА_3 виконано 30 грудня 2014 року. Спір щодо повернення грошових коштів ОСОБА_4 врегульований 16 травня 2017 року ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області. В даному рішенні встановлений факт переплати за борговою розпискою та безпідставного набуття відповідачем грошових коштів. А тому строк позовної давності щодо повернення безпідставно набутих грошових коштів слід обчислювати з 16 травня 2017 року, що відповідає вимогам ст. 257 ЦК України.

З врахуванням вищенаведеного, дати врегулювання спору між сторонами, ненадання позивачем доказів звернення до відповідача за сплатою відсотків, добровільного, помилкового повернення позивачем суми боргу в у більшому розмірі, нарахування відсотків позивачем з 01.01.2015 року є безпідставним та не обґрунтованим. А тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 12, 76-80, 141, 263, 265, 268, 352 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 36 186 (тридцять шість тисяч сто вісімдесят шість) гривень 31 копійку грошових коштів, безпідставно отриманих згідно боргової розписки.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень.

Повне рішення суду буде складено протягом десяти днів.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області в порядку ст. 355 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3, зареєстрований смт. Дніпровське, вул. Садова, 10/2 Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Відповідач: ОСОБА_4, зареєстрований м. Кременець, вул. Гагаріна, 9 Тернопільської області.

Головуючий: