АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1146/18 Справа № 175/402/17 Головуючий у 1 й інстанції - Озерянська Ж. М. Доповідач - Пищида М.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: - Пищиди М.М.,

суддів: - Каратаєвої Л.О., Ткаченко І.Ю.,

за участі секретаря: - Кравцової Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа - Шатковська Ірина Юріївна про визнання договорів дарування недійсними і вселення,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати недійсним договір дарування 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, укладений 09 липня 2016 року між ОСОБА_7 і ОСОБА_6 і посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шатковською І.Ю. за реєстром №1065, скасувавши державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на вказаний об'єкт нерухомості.

Визнати недійсним договір дарування садового будинку НОМЕР_1 з господарчими будівлями і спорудами, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, селищна рада Балівська, садівниче товариство «Луч», укладений 09 липня 2016 року між ОСОБА_7 і ОСОБА_6 і посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шатковською І.Ю. за реєстром № 1067, скасувавши державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на вказаний об'єкт нерухомості, а також недійсним договір дарування земельної ділянки НОМЕР_1, площею 0,0501 га, розташованої за даною адресою, скасувавши державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на вказані об'єкт нерухомості.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2017 року Позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа - Шатковська Ірина Юріївна про визнання договорів дарування недійсними і вселення - задоволено.

Визнано недійсним договір дарування 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, укладений 09 липня 2016 року між ОСОБА_7 і ОСОБА_6 і посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шатковською І.Ю. за реєстром №1065, скасувавши державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на вказаний об'єкт нерухомості.

Визнано недійсним договір дарування садового будинку НОМЕР_1 з господарчими будівлями і спорудами, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, селищна рада Балівська,садівниче товариство «Луч», укладений 09 липня 2016 року між ОСОБА_7 і ОСОБА_6 і посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шатковською І.Ю. за реєстром №1067, скасувавши державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на вказаний об'єкт нерухомості.

Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки НОМЕР_1 площею 0,0501 га, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, селищна рада Балівська, садівниче товариство «Луч», укладений 09 липня 2016 року між ОСОБА_7 і ОСОБА_6 і посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шатковською І.Ю. за реєстром № 1069, скасувавши державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на вказаний об»єкт нерухомості.

Вселено ОСОБА_7 в квартиру АДРЕСА_1.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду скасувати з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач уклав оспорюваний правочин під впливом помилки та відповідач чинить перешкоди у користуванні спірним майном.

Така позиція районного суду є помилковою.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_6 є рідним сином позивача ОСОБА_7.

Спірна двокімнатна квартира АДРЕСА_1, має загальні площу - 46,2 кв.м, житлова - 27,7 кв.м. Дана квартира була приватизована на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 24.01.2000 року виконкомом Дніпропетровської міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням від 24.01.2000 року №4/152-2000 та зареєстрованого в Дніпропетровському міжміському бюро технічної інвентаризації 24.01.2000 року у реєстрову книгу № 519п за реєстром №1635-563.

Співвласниками квартири, після її приватизації були позивач - основний квартиронаймач, його дружина - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 і їх син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та кожному з них належало на праві власності по 1/3 частині приватизованої квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла дружина позивача - ОСОБА_9, та після її смерті в зазначеній квартирі він залишився мешкати один.

06 липня 2016 року відповідач ОСОБА_6 в Четвертій Дніпропетровській державній нотаріальній конторі отримав свідоцтво про право на спадщину після померлої матері ОСОБА_9 на 1/3 частину спірної квартири.

Так, на теперішній час в спірній квартирі зареєстровані позивач ОСОБА_7 та його син ОСОБА_6, про що свідчить довідка про склад сім'ї, видана 21.09.2016 року ОЛСББ «Калинова 72».

Як вбачається з матеріалів справи, 09 липня 2016 року приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Шатковська І.Ю. за реєстром №1065 посвідчила договір дарування частини квартири, а саме: 1/3 частки квартири АДРЕСА_1, згідно якого ОСОБА_7 подарував ОСОБА_10 належну йому на праві власності 1/3 частину вказаної квартири, після чого він став її єдиним власником.

09 липня 2016 року цей же приватний нотаріус посвідчила два договори дарування земельної ділянки площею 0,0501 га та садового будинку НОМЕР_1, загальною площею 64,9 кв.м з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, Балівська сільська рада, садівниче товариство «Луч».

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням.

Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (частина перша статті 229 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 229-233 ЦК України правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним.

Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК України), мають існувати саме на момент вчинення правочину.

Такими обставинами є: вік позивача, його стан здоров'я та потреба у зв'язку із цим у догляді й сторонній допомозі; наявність у позивача спірного житла як єдиного; відсутність фактичної передачі спірного нерухомого майна за оспорюваним договором дарувальником обдаровуваному та продовження позивачем проживати в спірній квартирі після укладення договору дарування.

Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно була і має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не може бути підставою для визнання правочину недійсним.

Відповідно до ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов'язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

За змістом статей 203, 717 ЦК України договір дарування вважається укладеним, якщо сторони мають повне уявлення не лише про предмет договору, а й досягли згоди щодо всіх його істотних умов. Договір, що встановлює обов'язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не вважається договором дарування, правовою метою якого є передача власником свого майна у власність іншої особи без отримання взаємної винагороди.

Районним судом не було прийнято до уваги, що сторони є членами родини, між ними склалася конфліктна ситуація через відносини батька з іншою жінкою після смерті матері та відсутні належні та допустимі докази щодо наявності обставин, які вказують на помилку, - неправильне сприйняття позивачем фактичних обставин правочину, що вплинуло на його волевиявлення, і що ця помилка дійсно була і має істотне значення.

Так, відповідно довідки органів поліції, яка досліджувалась у суді першої інстанції, не встановлено факту щодо перешкоджання у користуванні квартирою позивачу ( а. с. 64).

Крім цього, посилання позивача на те, що він мав намір укласти заповіт на ім»я свого сина (відповідача), спростовується тим, що ОСОБА_6 на час укладання договору дарування був та залишається єдиним спадкоємцем, що унеможливлює отримання спадщини іншими особами.

Таким чином, позивач не довів належними та допустимими доказами наявність помилки при укладенні договору дарування, тому у суду першої інстанції не було підстав для визнання договору дарування недійсним, як вчинений під впливом помилки.

За таких підстав, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2017 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа - Шатковська Ірина Юріївна про визнання договорів дарування недійсними і вселення - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає касаційному оскарженню в порядку та строки що визначені чинним законодавством.

Головуючий:

Судді: