Провадження № 2/369/226/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 р. Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Усатова Д.Д.,

при секретарі - Кузьменко П.О..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна при розірванні шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

27 грудня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_3 про поділ майна при розірванні шлюбу.

Разом з позовною заявою представник позивача ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення вищевказаного позову, в якій просить накласти, в якості забезпечення позову, арешт на об'єкт нерухомого майна, реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 24, що складається з земельної ділянки кадастровий номер :01:006:0055, житлового будинку, загальною площею 131,5, житловою площею площею 75,3 кв. м., що знаходиться в селі Дмитрівка, по вулиці Мічуріна, 67-А, Києво-Святошинського району Київської області, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3(ІПН НОМЕР_1)..

В обґрунтування заяви представник позивача посилається на те, що земельа ділянка та жилий будинок є об"єктами спільної сумісної власності позивача та її чоловіка, оскільки набуті за час їх перебування в шлюбі на підставі дійсних договорів, укладених позивачем за рахунок їх спільних коштів.

Крім того, позивач зазначає, що у разі невжиття вказаного заходу забезпечення позову відповідач матиме можливість здійснити відчуження належного йому на праві власності майна

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 та позивач заяву підтримали, просив задовольнити. Відповідач просив відмовити у задоволенні заяви.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо їх невжиття може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом, зокрема, накладення арешту на майно або грошові кошти, що належить відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Крім того, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчиться, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно існує спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Підставою забезпечення позову є припущення заявника про те, що існують ризики щодо вчинення неправомірних дій з боку відповідачів відносно відчуження успадкованого ними майна, що в подальшому призведе до унеможливлення реального виконання судового рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ'я сторін, його метою є вжиття негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що слід застосувати такий вид забезпечення позову, як накладення арешту на вказане нерухоме майно, оскільки у разі невжиття вказаного заходу забезпечення позову відповідач матиме можливість здійснити відчуження належного йому на праві власності майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна при розірванні шлюбу - задовольнити.

Накласти арешт на об'єкт нерухомого майна, реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 24, що складається з земельної ділянки кадастровий номер :01:006:0055, житлового будинку, загальною площею 131,5, житловою площею площею 75,3 кв. м., що знаходиться в селі Дмитрівка, по вулиці Мічуріна, 67-А, Києво-Святошинського району Київської області, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3(ІПН НОМЕР_1).

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Д.Д.Усатов