Справа № 591/2470/17
Провадження № 2/591/177/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2018 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Грищенко О.В., секретаря Антипенко Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до Сумської міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Перша Сумська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2, житлово-будівельний кооператив № 77 - про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належне йому майно, у тому числі, на кооперативну квартиру за адресою АДРЕСА_1. Позивач у встановленому законом порядку звернувся до Першої Сумської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, але нотаріус постановою від 16.05.2017 року відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки при зверненні за вчиненням нотаріальної дії не було надано правовстановлюючих документів, які б підтверджували належність спадкодавцю зазначеного майна. У зв'язку з тим, що ОСОБА_3 за життя не зареєстрував своє право власності на кооперативну квартиру, але разом з позивачем, під час перебування у шлюбі, повністю виплатив її вартість, тобто фактично був разом з позивачем власником вказаного нерухомого майна, на даний час у позивача виникла необхідність, з метою отримання у власність в порядку спадкування зазначеного нерухомого майна, визначити частки у праві спільної сумісної власності на двокімнатну квартиру за адресою : АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 та ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1) у розмірі по ? частці за кожним та визнати право власності на ? частку цієї квартири як спільної сумісної власності подружжя за ОСОБА_4, а також визнати за позивачем право власності на ? частку зазначеної квартири в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3

Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, пояснив, що під час шлюбу за спільні кошти подружжя позивача та її чоловіка ОСОБА_3 була придбана кооперативна квартира за адресою АДРЕСА_1. Частки подружжя у цій квартирі за життя ОСОБА_3 не виділялися, тобто в силу вимог закону є рівними, по ? частці за кожним із подружжя. За життя ОСОБА_3 не було зареєстровано право власності на вказану квартиру. Після його смерті позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, отримала свідоцтво про право на вклади у банку, які залишилися після смерті чоловіка, та земельні ділянки, але у видачі свідоцтва про право власності на ? частку квартири в порядку спадкування за законом позивачу було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вказану квартиру. Інший спадкоємець - третя особа у справі ОСОБА_2 спадщину не прийняв, подав до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини. Просить задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача та треті особи, повідомлені судом належним чином по час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. В письмових відгуках на позов всі вказані учасники справи просять розглядати її без їхньої участі та не заперечують проти задоволення позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.

Встановлено, що згідно із свідоцтвом про шлюб позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 01.03.1991 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.9).

Згідно із свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Як вбачається з довідки з місця проживання (а.с.11) в квартирі за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані позивач ОСОБА_1, ОСОБА_3 ( до дня його смерті) та їх син ОСОБА_2.

Як вбачається з довідки житлово-будівельного кооперативу № 77 від 09.09.2016 року, квартира за адресою АДРЕСА_1 є кооперативною, в ній мешкають ОСОБА_1 та ОСОБА_3, та внески за неї сплачені повністю (а.с.5).

Після смерті ОСОБА_3 позивач у встановлений законом строк звернулася до Першої Сумської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, була заведена спадкова справа, син спадкодавця ОСОБА_2 подав нотаріусу письмову заяву про відмову від прийняття спадщини після померлого батька, що підтверджується матеріалами спадкової справи (а.с.42-57). Із цих матеріалів також вбачається, що ОСОБА_1 як спадкоємиця за заповітом, отримала свідоцтво про право на спадщину та успадкувала банківські вклади та земельні ділянки, належні померлому ОСОБА_3

Постановою нотаріуса від 16.05.2017 року №1237/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1, оскільки при зверненні за вчиненням нотаріальної дії не було надано документів, які б підтверджували належність спадкодавцю зазначеного майна (а.с.13).

Як вбачається з довідки КП «Сумське міське БТІ» від 14.09.2016 року, право власності на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 не зареєстроване (а.с.8).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач послався на норми ст. 1223, 1270, 1273 Цивільного кодексу України, що визначають умови та порядок спадкування, а саме: за законом та за заповітом, а також строк прийняття спадщини.

Згідно з ст. 1223 ч. 3 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 ч. 1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ст. 1273 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу. Крім того, позивач зазначає, що згідно із ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до вимог ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Позивач зазначає також, що відповідно до ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

На думку суду, зазначені позивачем у позовній заяві правові норми підлягають застосуванню у даних правовідносинах.

Необхідно, крім зазначених норм, врахувати також наступне.

Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом, відповідно до ст. 1267 ЦК України, є рівними.

Частка у праві спільної сумісної власності, відповідно до ст. 1226 ЦК України, спадкується на загальних підставах.

З аналізу наведених вище доказів вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_1, є кооперативною та була придбана шляхом повної виплати пайових внесків під час перебування у шлюбі подружжям ОСОБА_1, ОСОБА_3, який за своє життя не зареєстрував право власності на вказану квартиру, хоча фактично набув це право за свого життя та правомірно володів зазначеним нерухомим майном. Суд вважає встановленим факт належності ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на праві власності кооперативної квартири за адресою: АДРЕСА_1. Оскільки вказана квартира була придбана під час перебування у шлюбі, вона є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1, ОСОБА_3, та частки кожного, у зв'язку з відсутністю домовленості між ними, за життя ОСОБА_3, є рівними.

Отже, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в цій частині та визначити частки у праві спільної сумісної власності на двокімнатну квартиру за адресою : АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 та ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі по ? частці за кожним та визнати право власності на ? частку цієї квартири як спільної сумісної власності подружжя за ОСОБА_4.

У зв'язку з тим, що у позивача через зазначені вище обставини відсутні правовстановлюючі документи на вказане нерухоме майно, позивач не може реалізувати своє право на його спадкування за законом. Отже, право позивача порушене і підлягає захисту. Суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог щодо визнання права власності позивача в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на ? частку квартири за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 130, 174, 197, 209, 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визначити частки у праві спільної сумісної власності на двокімнатну квартиру за адресою : АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 (яка мешкає в АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1) у розмірі по ? частці за кожним та визнати право власності на ? частку цієї квартири як спільної сумісної власності подружжя за ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_4 (яка мешкає в АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) право власності на ? частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарг безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 06 лютого 2018 року.

Суддя О.В.Грищенко