Справа №359/7850/17
Провадження №2/359/592/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

В жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 23 серпня 1980 року сторони уклали шлюб. Позивач не бажає жити однією сім'єю з ОСОБА_2, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб.

У судовому засіданні позивач підтримав позов та просить суд задовольнити його.

ОСОБА_2 не з'явилась у судове засідання. Відповідач надіслала заяву (а.с.22), в якій вона визнає позов.

Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 23 серпня 1980 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у ВЗАГС Майкопського міського виконавчого комітету ААО Краснодарського краю, про що в Книзі реєстрації про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис №763. Ця обставина підтвержується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 23 серпня 1980 року (а.с.9).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу супере-чило б інтересам хоча б одного з них.

Як роз'яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допуска-ється. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН.

Встановлено, що ОСОБА_1 не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з ОСОБА_2 не допускається.

З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, пов'язане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 640 гривень. Ця обставина підтверджується квитанцією №27351551 від 2 листопада 2017 року (а.с.12). Пред'явлений ним позов задоволений в повному обсязі.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 640 гривень.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.1-ч.3 ст.259, ст.ст.263-265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 23 серпня 1980 року між ОСОБА_1 до ОСОБА_2, зареєстрований у відділі записів актів громадського стану Майкопського міського виконавчого комітету ААО Краснодарського краю, про що в Книзі реєстрації про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис №763, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 640 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення його в повному обсязі.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець