Справа 165/2335/17
Провадження 2/165/80/18
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2018 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі

головуючого Лизун Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Дячук С.Л.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

встановив:

04 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 18 липня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Іваничівського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис №36, та стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вимоги обґрунтовує тим, що з 18 липня 2009 року перебуває в шлюбі з ОСОБА_2, від спільного проживання в подружжя є неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, розбіжність поглядів на взаємовідносини в сім'ї та негативне ставлення до неї відповідача. На теперішній час сім'я фактично розпалась, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, з січня 2017 року проживають окремо. Подальше перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Вважає, що примирення і збереження сім'ї є неможливим, оскільки сім'я існує формально. Неповнолітній син проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, тому самостійно не спроможна в повній мірі забезпечити дитину всім необхідним.Відповідач ухиляється від своїх обов'язків щодо утримання сина, добровільно матеріальну допомогу не надає. ОСОБА_2 офіційно не працює, отримує дохід з неофіційних джерел заробітку, є працездатним, а тому він зобов'язаний і може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем ОСОБА_2, та присудити до стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, просить його задовольнити, розірвати шлюб, укладений з відповідачем ОСОБА_2, та присудити до стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1000 грн.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що не заперечує проти розірвання шлюбу, укладеного із позивачем ОСОБА_1 Щодо стягнення аліментів зазначив, що на даний час не працює, живе за рахунок заощаджень, наразі матеріальної допомоги дитині не надає, проте згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 800 грн. щомісячно.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частковоз наступних підстав.

Із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 випливає, що з 18 липня 2009 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Іваничівського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис №36 (а.с.4,6).

З викладених у позовній заяві обставин вбачається, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, шлюб фактично розпався.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Із врахуванням засад добровільності шлюбу, встановлених ст.24 Сімейного кодексу України, а також того, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати.

Сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження дитини (а.с.7).

Як вбачається із довідки про склад сім'ї, неповнолітній ОСОБА_3 проживає з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Згідно із довідкою загальноосвітньої школи І-ІІ ступеня с.Грибовиця, позивач з 20.01.2016 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку (а.с.8).

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 184 Сімейного Кодексу України передбачає, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В судовому засіданні встановлено, що неповнолітня дитина проживає разом з позивачем, перебуває на її утриманні. Так як відповідач ОСОБА_2 не має постійного доходу, ухиляється від своїх обов'язків щодо утримання дитини, не надаючи матеріальної допомоги, суд визначає до стягнення з відповідача аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття.

Рішення щодо стягнення платежу в межах одного місяця підлягає негайному виконанню.

До стягнення з відповідача в користь позивача підлягають понесені нею судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 640,00 грн., що підтверджується документально (а.с.1).

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягуєз відповідача в дохід держави 640,00 грн. судового збору, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

В задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє.

Керуючись ст. ст. 141, 258, 259, 263, 264 ЦПК України, на підставі ст.ст.110, 112, 180, 184, 191 Сімейного кодексу України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2) та ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3), зареєстрований 18 липня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Іваничівського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис №36, розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвища сторін не змінюються.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (однієї тисячі) грн. до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення до суду з позовом, а саме з 04 жовтня 2017 року.

Рішення щодо стягнення платежу в межах одного місяця підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2) 640 (шістсот сорок) грн. витрат по оплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3) в дохід держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

В решті заявлених вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Ю.В.Лизун