Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/6949/17 Головуючий у 1-й інст. Драч Ю. І.
Категорія 2 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Трояновської Г.С., Талько О.Б.,

секретаря Ковальської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу № 296/6949/17 за позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, комунальне підприємство "ВЖРЕП №13" про набуття права власності на квартиру, за апеляційною скаргою Житомирської міської ради на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 12 грудня 2017 року, ухвалено суддею Драч Ю.І. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, який 24.10.2017 року уточнив та просив визнати його таким, що набув право власності на квартиру АДРЕСА_1. В обґрунтування позову зазначав, що відповідно до рішення виконавчого комітету Корольовської районної Ради народних депутатів м. Житомира № 237 від 03.06.1981 року, ОСОБА_2, яка являється його матірю, було надано квартиру АДРЕСА_2 (ОСОБА_4) в м. Житомирі. З того часу сімя позивача проживала в зазначеній квартирі до смерті матері. Позивач з 1998 року постійно проживає у вищезазначеній квартирі, його брати - ОСОБА_2, ОСОБА_3, зареєстровані у вказаній квартирі, проте в ній не проживають, останній не підтримує з ними відносин, місцезнаходження їхнє невідоме. Позивач зазначав, що вказана квартира не приватизована, формально перебуває в комунальній власності, її житлова площа недостатня для реєстрації осіб, крім двох зареєстрованих братів позивача, тому КП ВЖРЕП відмовляє йому у реєстрації, у звязку з чим, ОСОБА_1 не може звернутись до відповідного органу приватизації житлового фонду для реєстрації права власності на квартиру. Оскільки, позивач, понад 19 років добросовісно та безперешкодно користується житлом, продовжує проживати у спірній квартирі, просить суд визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_3 за набувальною давністю.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 12 грудня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано ОСОБА_1 таким, що набув права власності на квартиру АДРЕСА_4, загальною площею 32 кв.м.

В апеляційній скарзі Житомирська міська рада просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. На обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального. Судом першої інстанції було неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають викладеним у судовому рішенні обставинам справи. Житомирська міська рада зазначає, що спірна квартира перебуває у власності територіальної громади м.Житомира, а тому підстави набуття права власності на майно, що перебуває у комунальній власності визначено законом, відтак, позивачу були відомі підстави та порядок встановлений для набуття права власності на майно комунальної власності. Враховуючи вищенаведене, заволодіння вказаною квартирою позивачем не можна вважати добросовісним, так як, останній вселився в спірну квартиру як член сімї квартиронаймача та ОСОБА_1 було відомо, що вона перебуває у комунальній власності.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволеню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що останній добросовісно володіє квартирою № 3 по вул. Б.Тена, 134 у м. Житомирі, на законних підставах вселився у квартиру, відкрито володіє, користується нею більше девятнадцяти років, а тому, наявні правові підстави для визнання ОСОБА_1 таким, що набув права власності на вищевказану квартиру.

З таким висновком суду апеляційний суд не погоджується виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що на підставі рішення виконавчого комітету Корольовської районної Ради народних депутатів № 237 від 03.06.1981 року «Про надання квартир громадянам району» ОСОБА_2В та її синам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 надано квартиру №3 по вул. 22 Партз'їзду (Б.ОСОБА_4), 134 в м. Житомирі. Мати позивача ОСОБА_2, яка була наймачем квартири, померла 15.01.1998 року, згідно свідоцтва про смерть серії 1-ТП № 056918. З поквартирної картки видно, що наймачем квартири за адресою: АДРЕСА_5 є ОСОБА_2, також у квартирі зареєстровані його брат ОСОБА_5, ОСОБА_6 знятий з реєстрації 26.09.2012 року.

Із довідки КП «ВЖРЕП № 13» Житомирської міської ради № 1815 від 28.10.2017 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 у вказаній квартирі проживає без реєстрації, на підставі письмової заяви сусідів. Також у квартирі зареєстровані: ОСОБА_2 та ОСОБА_5, згідно довідки КП «ВЖРЕП № 13» Житомирської міської ради № 1972 від 25.11.2017 року. З матеріалів справи видно, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не зверталися в управління житлового господарства Житомирської міської ради з питанням приватизації квартири АДРЕСА_6, що підтверджується листом виконавчого комітету Житомирської міської ради від 13.10.2017 року № 25/К-9551.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Як роз'яснено у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5 особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

Право власності на стороні володільця за давністю виникає поза волею та незалежно від волі колишнього власника. При цьому добросовісне володіння означає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно.

Набувальна давність поширюється на випадки фактичного, без титульного (незаконного) володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу (договору найму тощо) виключає застосування набувальної давності.

Добросовісність володіння полягає у тому, що володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю.

Враховуючи те, що з моменту вселення позивачу було достеменно відомо, що він користується квартирою, у якої є власник - територіальна громада в особі Житомирської міської ради, і користування є титульним (договір житлового найму), висновок про обґрунтованість позову не відповідає обставинам справи і суперечить нормам матеріального права.

Таким чином, суд першої інстанції зазначені обставини справи та вимоги закону не врахував та дійшов необґрунтованого висновку щодо визнання за ОСОБА_7 права власності на спірну квартиру за набувальною давністю.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_7 у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Житомирською міською радою за подання апеляційної скарги було сплачено 960 грн. судового збору, а тому зазначена сума підлягає стягненню з ОСОБА_7 на користь міської ради.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Житомирської міської ради задовольнити.

Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 12 грудня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Житомирської міської ради, треті особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, комунальне підприємство "ВЖРЕП №13" про набуття права власності на квартиру.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Житомирської міської ради 960 грн. судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді