Номер провадження: 22-ц/785/248/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

ОСОБА_2

ОСОБА_3,ОСОБА_4

За участю секретаря Цихіселі Л.Р.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту №0 від 26.10.2007 року,

ВСТАНОВИЛА

В вересні 2015 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з вищезазначеними вимогами в котрих зазначав, що 26 жовтня 2017 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 укладено Договір про надання споживчого кредиту №0 .

Відповідно до умов Кредитного договору, Позивач надав ОСОБА_5 кредит в іноземній валюті у розмірі 40 000,00 доларів США (сорок тисяч доларів США 00 центів), а він зобов'язався повернути наданий кредитку повному обсязі не пізніше/26 жовтня 2017 року згідно з графіком погашення кредиту (Додаток №1до Кредитного договору), та сплачувати протягом 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 13,9%річних.

Відповідно Додатку № 1 до Кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно умов Кредитного договору відбувається з 01 по 10 число кожного місяця.

18 червня 2010 року між між Банком та Відповідачем укладено Додаткову угоду №2 до кредитного договору, відповідно до умов якої, змінено схему погашення кредиту на ануїтетну, встановлено ануїтетний платіж з 18 липня 2010 року по 18 грудня 2010 року в розмірі - 360,17 доларів США (триста шістдесят доларів США 17 центів), у період з 18 січня 2011 року до кінця терміну дії | договору в розмірі -585,13 доларів США (пятсот вісімдесят пять доларів США 13 центів) . День сплати ануїтетного платежу 18-го числа кожного місяця. Сторони домовились, що для ідентифікації договору може застосовуватись як номер договору зазначений при його укладенні №0, так і реєстраційний номер в системі обліку банку, а саме №1.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязань Відповідача-1 за Кредитним договором, між Позивачем та ОСОБА_6 було укладено Договір поруки №153329 від 26 жовтня 2007 року.

18 червня 2010 року між Банком та Відповідачем-2 укладено Додаткову угоду №1 до договору поруки №153329, відповідно до умов якої, поручитель надала згоду забезпечувати змінене основне зобовязання.

Відповідно до умов Договору поруки, Відповідач-2 зобовязався відповідати у повному обсязі за виконання Відповідачем-1 усіх зобовязань, що виникли з Кредитного договору. Відповідальність Відповідача-1 та Відповідача-2 є солідарною.

12 червня 2015 року Відповідачам направлені вимоги про погашення заборгованості, однак станом на 17.08.2015 року, вимоги банку залишені без задоволення.

Станом на 17.08.2015 року, заборгованість Відповідача-1 по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, становить 19 318,46 доларів США (девятнадцять тисяч триста вісімнадцять доларів США 46 центів), з яких:

17 129,20 доларів США- кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість з листопада 2014 року - 4 075,10 доларів США;

2 189,26 доларів США - заборгованість по процентам ;

Заборгованість Відповідача по сплаті пені за несвосчасне погашення кредиту та процентів станом на 17.08.2015 року складає 27 462,31 грн. (двадцять сім тисяч чотириста шістдесят дві грн. 31 коп), з яких:

17 972,05 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту;

9 490,26 грн. - пеня за прострочення сплати процентів;

З врахуванням зазначеного позивач просить стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в солідарному порядку суму боргу, процентів нарахованих за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 26 жовтня 2007 року в розмірі 53 287,42 доларів США «пятдесят три тисячі двісті вісімдесят сім доларів США 42 центи) та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 18 815,84 грн. (вісімнадцять тисяч вісімсот п'ятнадцять грн. 84 коп.) та судові витрати.

Відповідачі позов банку не визнали, 15.07.2016 року надали до суду зустрічний позов і вимагали визнати недійсними договір споживчого кредиту від 26.10.2007 року посилаючись на вимоги закону України «Про захист прав споживачів» з посиланням на несправедливі умови договору, нечесну підприємницьку діяльність позивача та валютні ризики.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07.02.2017 року позов Публічного Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_5 і ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Суд визнав недійсним договір №0 про надання споживчого кредит, укладений 26 жовтня 2007 року Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (нині ПАТ «УкрСиббанк») і ОСОБА_5.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового, про стягнення суми кредитної заборгованості,а в зустрічних вимогах відмовити,посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам по справі При цьому посилається на безпідставність визнання кредитного договору недійсним та на те, що діючим законодавством не передбачено стабільність іноземної валюти до національної валюти. Не надання інформації не є наслідком визнання кредитного договору недійсним.

В судове засідання ОСОБА_6 не зявилась,про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином про що повідомив представник ОСОБА_5 з посиланням на те, що вони проживають за однією адресою.

В силу ст.372 ч 2 .ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за її відсутністю.

Визнаючи недійсним договір кредитних зобовязань районний суд виходив з вимог ст.ст.203,215 ЦК України та Закон України «Про захист прав споживачів» посилаючись на те, що позивач не повідомив боржників про умови кредитування та сукупну його вартість, використав нечесну підприємницьку практику та умови договору є несправедливими.

Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача,вислухавши пояснення сторін,перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла наступного.

Встановлено, що 26 жовтня 2007 року Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (нині ПАТ «УкрСиббанк») і ОСОБА_5 уклали договір №0 про надання споживчого кредиту , за умовами якого Банк надає , а ОСОБА_5 отримує споживчий кредит в сумі 40000 дол.США. ОСОБА_5 зобов»язався повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку не пізніше 26 жовтня 2017 року. За користування кредитними коштами «Позичальник» зобовязався сплачувати 13,9% річних. 18.06.2010 року між Банком і ОСОБА_5 було укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору, за умовами якої графік погашення кредиту викладено в новій редакції змінено схему погашення кредиту на ануїтетну.

В забезпечення виконання зобов»язань ОСОБА_5 за кредитним договором № 0 між Банком і ОСОБА_6 26.10.2007 року було укладено договір поруки за №153329. Поручитель зобовязалась відповідати перед банком за виконання ОСОБА_5 зобовязань за договором кредиту. Поручитель з умовами договору кредиту була ознайомлена, що зазначено у п.5 договору поруки. 18.06.2010 року до договору поруки банк і поручитель уклали додаткову угоду щодо нової схеми повернення кредитних коштів.

Банк виконав свої зобов»язання за договором кредиту , коли зарахував на поточний рахунок Позичальника №3000 для подальшого використання за цільовим призначенням.

Згідно зі ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; волевиявлення учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. ч. 1, 3 ст. 203 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» у ньому встановлені загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг. Його метою є створення правових основ для захисту інтересів споживачів фінансових послуг, правове забезпечення діяльності і розвитку конкурентоспроможного ринку фінансових послуг в Україні.

Так, ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

За положеннями ст. ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.

Також відповідно до п. 3.1 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 травня 2007 року № 168, банки зобов'язані в кредитному договорі або додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, зазначивши, зокрема, перелік, розмір і базу розрахунку всіх комісій (тарифів) банку, що пов'язані з наданням, обслуговуванням і погашенням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, здійснення валютно-обмінних операцій, юридичне оформлення тощо.

У рішенні Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року у справі № 15-рп/2011 роз'яснено, що положення п. п. 22, 23 ст. 1, ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору При цьому враховуються фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, наприклад: чи відповідає спірний кредитний договір вимогам ст. ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема, чи надавалася позичальнику як споживачу фінансових послуг банку повна інформація про кредитні умови, а саме: орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням процентної ставки за кредитом і вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних із одержанням кредиту та укладанням договору про надання споживчого кредиту; податковий режим сплати процентів та про державні субсидії або інформацію про те, від кого споживач може одержати такі відомості.

При цьому перевіряється належність наданого банком розрахунку заборгованості за спірним кредитним договором.

За положеннями частини пятої статті 11, статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім процентнгої ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які с несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким із моменту укладення договору.

Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до пункту 3.1 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 (далі Правила), банки зобовязані в кредитному договорі або в додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобовязань споживача, зазначаючи при цьому значення процентної ставки та порядок обчислення процентних доходів відповідно до вибраного банком методу згідно з вимогами нормативно-правових актів Національного банку України.

На банки покладається також обовязок зазначати в кредитному договорі сукупну вартість кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобовязань споживача, які повязані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту, а також зазначити її в процентному значенні та в грошовому виразі у валюті платежу за кредитним договором, у вигляді реальної процентної ставки, яка точно дисконтує всі майбутні грошові платежі споживача за кредитом до чистої суми виданого кредиту (пункт 3.3 Правил).

Матеріалами справи встановлено, що боржник ОСОБА_5 договір про надання споживчого кредиту уклав 26 жовтня 2007 року під 13,90 % річних,сторони обумовили всі істотні умови договору. До кредитного договору додано графік погашення кредиту з зазначенням щомісячснорго залишку максимальної заборгованості( а.с.12-14).Через 3 роки -18 червня 2010 року сторони уклали додаткову угоду №2 ( а.с. 15-16).

У разі зміни договору, як зазначено в частині третій статті 653 ЦК України, зобовязання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями статей 207, 640 ЦК України та уклали кредитний договір, в якому передбачили умови його виконання, то ці умови мають виконуватись і свідчать про те, що момент досягнення домовленості настав.

При цьому в зазначених договорах не містяться умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту та плати за дострокове його погашення.

Разом з тим, Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, про типові відсоткові ставки, валютні знижки.

Виходячи з того, що сторони обумовили всі істотні умови договору,ОСОБА_5 був обізнаний про розмір процентної ставки, строки та розмір погашнення кредиту ,судова колегія дійшла висновку, що районний суд помилково визнав недійсним договір № від 26 жовтня 2007 року, а тому в силу ст. 376 ч.1 п.4 ЦПК України рішення в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового, про відмову в зустрічних позовних вимогах.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватися належним чином тау встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.

Позивач виконав взяті на себе зобовязання в повному обсязі. Відповідно до п. 1.5 Кредитного договору Банк надає Позичальнику кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника № 3000.

Відповідно до п.5.6 Постанови Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254 Про затвердження Положення про організацію операційної діяльності в банках України, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних операцій.

Всупереч умов Кредитного договору відповідачі не здійснюють платежів для погашення процентів по кредиту з листопада 2014 року, чим порушують взяті на себе договірні зобовязання.

Згідно зі ст.554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

Станом на 17.08.2015 року, заборгованість Відповідача-1 по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, становить 19 318,46 доларів США (девятнадцять тисяч триста вісімнадцять доларів США 46 центів), з яких:

17 129,20 доларів США- кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість з листопада 2014 року - 4 075,10 доларів США;

2 189,26 доларів США - заборгованість по процентам ;

Заборгованість Відповідача по сплаті пені за несвосчасне погашення кредиту та процентів станом на 17.08.2015 року складає 27 462,31 грн. (двадцять сім тисяч чотириста шістдесят дві грн. 31 коп), з яких:

17 972,05 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту;

9 490,26 грн. - пеня за прострочення сплати процентів;

З врахуванням зазначеного, судова колегія приходить до висновку, що вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк підлягають задоволенню.

В силу ст.141 ЦПК України судова колегія вважає за необхідне стягнути в рівних частках з відповідачів судовий збір понесений позивачем за подачу позову та апеляційну скаргу, що в сукупності становить 7 673,40 грн. так як він документально підтверджений.

Керуючись ст. 367, 368, 369, 372, 374, 376 ч.1 п.1,2,3,4 , ЦПК України, судова колегія,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2017 року скасувати з ухваленням нового.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 (Місце проживання: 65062 АДРЕСА_1; ІНФОРМАЦІЯ_1; Ідентифікаційний номрр- НОМЕР_1) та ОСОБА_6 ((Місце проживання: 65062 АДРЕСА_2; ІНФОРМАЦІЯ_2; Ідентифікаційний номер: НОМЕР_2) в солідарному порядку за договором про надання споживчого кредиту №0 від 26.10.2007 року на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (рахунок № 0113 в АТ «УкрСиббанк», м. Харків, МФО 351005, код Банку 09807750) у розмірі 19 318,46 доларів США , з якої:

-17 129,20 доларів США кредитна заборгованість ;

-2 189,26 доларів США заборгованість по процентам;

-17 972,05 грн. пеня за прострочення сплати кредиту;

-9 490,26 грн. за прострочення сплати процентів.

В зустрічних позовних вимогах ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту №0 від 26.10.2007 року відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 (Місце проживання: 65062 АДРЕСА_1; ІНФОРМАЦІЯ_1; Ідентифікаційний номрр- НОМЕР_1) та ОСОБА_6 ((Місце проживання: 65062 АДРЕСА_2; ІНФОРМАЦІЯ_2; Ідентифікаційний номер: НОМЕР_2) на користь на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (рахунок № 0113 в АТ «УкрСиббанк», м. Харків, МФО 351005, код Банку 09807750) суму сплаченого судового збору в розмірі по 3 836,70 грн. з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текс судового рішення складено 02.02.2018

Голодуючий суддя - Л.А.Гірняк

Судді - С.М. Сегеда

ОСОБА_4