АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«13» лютого 2018 року

м. Харків

справа № 637/630/17-ц

провадження № 22ц/790/1415/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя - доповідач),

суддів - Бровченка І.О., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря - Баранкової В.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2017 року в складі судді Стеганцова С.М.,

в с т а н о в и в:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що вона має банківську картку в Публічному акціонерному товаристві Комерційний Банк «ПриватБанк» № НОМЕР_1.

Зазначила, що з червня 2016 року вказана картка заблокована у зв'язку з порушенням кримінального провадження № 0000234 від 28 липня 2016 року за заявою ОСОБА_3 щодо шахрайських дій відносно нього з її боку.

Вказане кримінальне провадження № 0000234 від 28 липня 2016 року закрите 31 жовтня 2016 року за п.1 ч.1 ст.284 КПК України за відсутністю події кримінального правопорушення.

Зазначила, що 27 березня 2017 року вона звернулась до банку з повідомленням про закриття кримінального провадження відносно неї та з проханням розблокувати її картку, а у випадку неможливості розблокування просила надати обґрунтовану письмову відповідь. Однак станом на 06 червня 2017 року обґрунтована письмова відповідь від банку на її адресу не надійшла.

Вказала, що на день подання позовної заяви картка заблокована, інший рахунок відкрити неможливо, вона безпідставно та протиправно обмежена у праві вільно володіти та користуватися належними їй грошовими коштами, працевлаштуватися та отримувати заробітну плату та інші виплати на рахунок, відкритий в Публічному акціонерному товаристві Комерційний Банк «ПриватБанк».

Зазначила, що згідно отриманого в електронній формі через «Приват24» листа № 20.1.0.0.0/7-20170330/4820 від 03 травня 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» відмовив їй в обслуговуванні банківської картки, не вказав на конкретні причини та підстави блокування картки, не розблокувавши її.

Вказала, що банк, посилаючись на Умови та правила надання банківських послуг, а також норми чинного законодавства, не вказує на те, які ж саме конкретно порушення, що були підставою для блокування карткових рахунків, вона допустила.

Вважала, що такі дії банка порушують її право вільно володіти та користуватися належними їй грошовими коштами, працевлаштуватися та отримувати заробітну плату та інші виплати на рахунок, відкритий в Публічному акціонерному товаристві Комерційний Банк «ПриватБанк».

Просила зобов'язати Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» розблокувати банківську картку № НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_1

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2017 року позов ОСОБА_1 - задоволено, зобов'язано Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» розблокувати банківську картку № НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_1

Не погоджуючись з рішенням суду Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким в повному обсязі відмовити в задоволенні позову; стягнути з позивача судові витрати.

При цьому посилався на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що чисельні звернення інших клієнтів банку з повідомленням про вчинення позивачем по відношенню до них шахрайських дій свідчить про використання карткового рахунку з порушенням умов використання платіжної картки та дає підстави банку здійснити обмеження у використанні карткового рахунку; що 05 жовтня 2016 року від ОСОБА_4 направлена заява до Основ'янського ВП РУ НП в Харківській області з повідомленням про вчинення позивачем кримінального правопорушення; що внаслідок таких дій позивача внесено до списку клієнтів банку з обмеженням в банківському обслуговуванні як шахрай в електронних операціях; що в матеріалах справи наявні відомості, які дають підстави вважати щодо існування шахрайських дій позивача та протиправне використання карткового рахунку як інструмента перерахунку грошових коштів, тому блокування картки і рахунку позивача відбулося відповідно до умов договору та чинного законодавства; що оскільки позивач здійснила фінансові операції, пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів отриманих злочинним шляхом та порушила умови договору, з метою зупинення вказаних фінансових операцій банком зупинено розпорядження грошовими коштами позивачем шляхом встановлення блокування картрахунку.

В судове засідання учасники справи не з'явилися. Матеріали справи містять відомості про вручення учасникам справи судових повісток.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог закону, обставин справи, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» необхідно залишити без задоволення, рішення суду - залишити без змін.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обґрунтовано виходив з того, що банк своїми діями щодо блокування картки позивача здійснює перешкоди позивачу в користуванні та розпорядженні належними їй грошовими коштами.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є клієнтом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», користується послугами банку та згідно заяви юніора від 29 лютого 2016 року ОСОБА_1 приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в Публічному акціонерному товаристві Комерційний Банк «ПриватБанк» та погодилась з тим, що Умови та Правила надання банківських послуг складають між сторонами договір про надання банківських послуг, що є публічною офертою, при цьому прийняла на себе зобов'язання виконувати Умови та Правила надання банківських послуг, які розміщені на сайті банку.

На виконання договору про надання банківських послуг банком імітовано ОСОБА_1 картку № НОМЕР_1.

З червня 2016 року вказана картка заблокована у зв'язку з порушенням кримінального провадження № 0000234 від 28 липня 2016 року за заявою ОСОБА_3 щодо шахрайських дій з боку ОСОБА_1, а також внаслідок чисельних звернень інших клієнтів банку з повідомленнями про вчинення ОСОБА_1 щодо них шахрайських дій.

Внаслідок цього ОСОБА_1 внесено до списку клієнтів банку з обмеженням в банківському обслуговуванні як шахрай в електронних операціях.

Постановою Шевченківського відділення Куп'янського ВП ГУ НП в Харківській області від 28 жовтня 2016 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000234 від 28 липня 2016 року, закрито у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

27 березня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» з заявою щодо розблокування її картки у зв'язку із закриттям кримінального провадження, а у випадку неможливості розблокування картки, просила надати обґрунтовану письмову відповідь.

Згідно отриманого в електронній формі через «Приват24» листа № 20.1.0.0.0/7-20170330/4820 від 03 травня 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» відмовив їй в обслуговуванні банківської картки, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг та не розблокував її.

Відповідно до статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк не має права визначати та контролювати напрямки використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно зі статтею 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Відповідно до пункту 10.1 глави 10 постанови Національного Банку України № 22 від 21 січня 2004 року «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку/ах, відповідно до статті 1074 ЦК України не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, установлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Виконання банком арешту коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, здійснюється за постановою державного виконавця чи рішенням суду (у тому числі ухвалою, постановою, наказом, виконавчим листом суду) про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, установленому законом.

Статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що електронний платіжний засіб - платіжний інструмент, який надає його держателю можливість за допомогою платіжного пристрою отримати інформацію про належні держателю кошти та ініціювати їх переказ.

Пунктом 12 Розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного Банку України від 5 листопада 2014 року № 705 (далі - постанова) передбачено, що емітент має право прийняти рішення про зупинення здійснення операцій з використанням певного електронного платіжного засобу, а також про вилучення електронного платіжного засобу за наявності обставин, що можуть свідчити про незаконне використання електронного платіжного засобу та/або його реквізитів, значно збільшеного ризику неспроможності платника виконати своє зобов'язання щодо сплати кредиту та процентів за ним, в інших випадках, установлених договором.

Згідно зі статтею 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк в тому числі здійснює ідентифікацію, верифікацію клієнта (особи, представника клієнта) і вживає заходів відповідно до законодавства, яке регулює відносини у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, до відкриття рахунка клієнту, укладення договорів чи здійснення фінансових операцій, зазначених у частині другій цієї статті. Банк має право відмовитися від встановлення (підтримання) договірних відносин (у тому числі шляхом розірвання договірних відносин) чи проведення фінансової операції у разі встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» суб'єкт первинного фінансового моніторингу має право зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), яка (які) містить (містять) ознаки, передбачені статтями 15 та/або 16 цього Закону, та/або фінансові операції із зарахування чи списання коштів, що відбувається в результаті дій, які містять ознаки вчинення злочину, визначеного Кримінальним кодексом України, та зобов'язаний зупинити здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), якщо її учасником або вигодоодержувачем за ними є особа, яку включено до переліку осіб, пов'язаних з провадженням терористичної діяльності або щодо яких застосовано міжнародні санкції (якщо види та умови застосування санкцій передбачають зупинення або заборону фінансових операцій), і в день зупинення повідомити спеціально уповноваженому органу в установленому законодавством порядку про таку (такі) фінансову (фінансові) операцію (операції), її (їх) учасників та про залишок коштів на рахунку (рахунках) клієнта, відкритому (відкритих) суб'єктом первинного фінансового моніторингу, який зупинив здійснення фінансової (фінансових) операції (операцій), та у разі зарахування коштів на транзитні рахунки суб'єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках в межах зарахованих сум. Таке зупинення фінансових операцій здійснюється на два робочих дні з дня зупинення (включно).

Відповідно до частини 2 статті 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» спеціально уповноважений орган може прийняти рішення про подальше зупинення фінансової (фінансових) операції (операцій), здійснене відповідно до частини першої цієї статті, на строк до п'яти робочих днів, про що зобов'язаний негайно повідомити суб'єкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Отже, правомірність блокування карткового рахунку можлива лише у подальшому вчиненні банком дій, визначених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».

На забезпечення реалізації вимог Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» Національним Банком України була прийнята постанова № 417 від 26 червня 2015 року «Про затвердження Положення про здійснення банками фінансового моніторингу» (далі - Положення), який визначає комплекс заходів, установлених внутрішніми документами банку з питань здійснення фінансового моніторингу, побудови та забезпечення функціонування системи управління ризиками легалізації кримінальних доходів, надіслання інформації спеціально уповноваженому органу і визначає порядок зупинення, поновлення фінансових операцій та виконання рішень (доручень) спеціально уповноваженого органу.

Загальний строк зупинення проведення фінансової операції у випадках, передбачених статтею 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», не може перевищувати 30 робочих днів (пункт 115 Положення).

Посилання Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на те, що чисельні звернення інших клієнтів банку з повідомленням про вчинення позивачем щодо них шахрайських дій свідчить про використання карткового рахунку з порушенням умов використання платіжної картки та дає підстави банку здійснити обмеження у використанні карткового рахунку; що внаслідок таких дій позивача внесено до списку клієнтів банку з обмеженням в банківському обслуговуванні як шахрай в електронних операціях; що в матеріалах справи наявні відомості, які дають підстави вважати щодо існування шахрайських дій позивача та протиправне використання карткового рахунку як інструмента перерахунку грошових коштів, тому блокування картки і рахунку позивача відбулося відповідно до умов договору та чинного законодавства; що оскільки позивач здійснила фінансові операції, пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів отриманих злочинним шляхом та порушила умови договору, з метою зупинення вказаних фінансових операцій банком зупинено розпорядження грошовими коштами позивачем шляхом встановлення блокування картрахунку є необґрунтованими, не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» не надано суду належних та допустимих доказів, які б могли бути підставою для відмови від здійснення видаткових операцій за рахунками ОСОБА_1, не надано жодних письмових доказів на підтвердження виконання встановленої Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» та Положенням про здійснення банками фінансового моніторингу процедури інформування спеціально уповноваженого органу про фінансові операції за розрахунковими рахунками ОСОБА_1 за наявності підстав підозри щодо неправомірності їх проведення та рішення, прийнятого з цього питання уповноваженим правоохоронним органом.

Твердження Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБнак» щодо того, що 05 жовтня 2016 року від ОСОБА_4 направлена заява до Основ'янського ВП РУ НП в Харківській області з повідомленням про вчинення позивачем кримінального правопорушення, що є підставою для блокування картки ОСОБА_1 є необґрунтованими, оскільки будь - яких даних щодо цього банк не надав.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції правильно зазначив, що такі дії банку порушують право ОСОБА_1 вільно володіти та користуватися належними їй грошовими коштами, працевлаштуватися та отримувати заробітну плату, інші виплати на заблокований банком рахунок.

Інші доводи апеляційної скарги зведені до посилань на ті обставини, які були предметом розгляду в суді першої інстанції і яким суд надав відповідну правову оцінку.

Даних, які б вказували на наявність підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

За таких обставин згідно статті 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.ст.381 - 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії

Повний текст постанови складено 15 лютого 2018 року.