Справа №621/2823/17
РІШЕННЯ

іменем України

27 лютого 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Шахової В.В.;

народних засідателів: Пилипенко О.М., Селеткова В.М.;

з участю секретаря судового засідання - Міненко Н.Є.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання особи безвісно відсутньою, заінтересована особа Управління праці та соціального захисту населення Зміївської районної державної адміністрації Харківської області,

в с т а н о в и в:

08 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернулась із заявою про визнання особи безвісно відсутньою, в якій просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 безвісно відсутнім з 01.08.2013 року.

Відповідно до п. 9 Розділу VIII Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 вказала, що у період з лютого 2009 року по 12.07.2013 року вона проживала однією сім'єю, без реєстрації шлюбу, з ОСОБА_2. Від фактичних сімейних відносин з ОСОБА_2 народилась дитина - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. В свідоцтві про народження дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2 значиться батьком. ОСОБА_2 є моїм колишнім співмешканцем заявниці у справі та батьком її дитини. У період проживання з ОСОБА_2 стосунки з ним були складні. Не дивлячись на те, що ОСОБА_2 працював за договорами на різних роботах, він не бажав у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. 17.09.2013 року заявниця звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів і рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 01.11.2013 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, однак, фактично, постійно з початку 2013 року і до липня 2013 року проживав разом із заявницею та сином за адресою: АДРЕСА_2. В середині липня 2013 року ОСОБА_2 виїхав у невідомому напрямку і з вказаного часу останній не давав про себе знати. ОСОБА_1 зверталась до Зміївського ВП ГУНП в Харківській області за розшуком ОСОБА_2, однак прийнятими заходами і встановити його місцезнаходження не вдалося. З 2014 року смт. Софіївський м. Красний Луч Луганської області є тимчасово окупованою територією України. До теперішнього часу прийнятими заявницею заходами розшуку місцезнаходження ОСОБА_2 не встановлено. За обліками Зміївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 в розшук не перебуває та в місцях позбавлення волі не знаходиться. Питання перебування ОСОБА_2 заявниця намагалась з'ясувати через друзів, знайомих, родичів, однак це позитивних результатів не принесло. ОСОБА_1 телефонувала сусідам за місцем реєстрації ОСОБА_2, однак останній також не перебуває і на тимчасово окупованій території. Вирішення питання щодо визнання ОСОБА_2 безвісно відсутньою особою має для юридичне значення для заявниці, оскільки в неї виникає необхідність звернення до місцевої державної адміністрації за наданням державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім'ї.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримала та просила її задовольнити з підстав, викладених у ній. Зазначила, що в середині липня 2013 року ОСОБА_2 виїхав у невідомому напрямку та з вказаного часу він не давав про себе знати. Визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім необхідно для звернення до місцевої державної адміністрації за наданням державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім'ї.

Від заінтересованої особи до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника Управління праці та соціального захисту населення Зміївської районної державної адміністрації Харківської області.

Неявка в судове засідання представника заінтересованої особи не перешкоджає судовому розгляду заяви.

Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Відповідно до ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах, шлюбу не укладали. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від фактичних шлюбних відносин мають сина ОСОБА_3 Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 01.11.2013 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно і до досягнення ОСОБА_3 повноліття. (а.с. 6)

З листа Зміївського ВП ГУНП в Харківській області від 29.11.2017 року за вих. №54"АЗ"/119-79/14-2017 вбачається, що в ході проведення пошукових заходів стосовно громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 було встановлено, що останній за вищевказаною адресою фактично не мешкає протягом тривалого періоду часу, а саме приблизно з 2013 року. Встановити його місцезнаходження на території України на теперішній час не сталося за можливе. Також зазначено, що ОСОБА_2 за обліком Відділу поліції в розшуку не перебуває та в місцях позбавлення волі не знаходиться. (а.с. 7)

З акту обстеження від 28.11.2017 року, складеного депутатом Задонецької сільської ради Зміївського району Харківської області ОСОБА_4 за участю мешканців с. Задонецьке: ОСОБА_5, ОСОБА_6 вбачається, що в будинку за адресою: АДРЕСА_2, зареєстровані: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 (власник будинку), ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 (дочка), ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (онук). З 2015 року в будинку за вказаною адресою фактично проживають тільки вищевказані особи. Співмешканець ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в зазначеному будинку не проживає. Особистих речей ОСОБА_2 в будинку не має, місцезнаходження ОСОБА_2 не відоме. (а.с. 8)

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК.

Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заявником ОСОБА_1 подано заяву в її інтересах та інтересах її малолітнього сина, з метою захисту своїх прав.

Так, оскільки, в судовому засіданні було встановлено, що останнім місяцем, в якому були одержані відомості про місце перебування ОСОБА_2 був липень 2013 року, то суд приходить до висновку, що початком безвісної відсутності ОСОБА_2 необхідно вважати дату - 01.08.2013 року.

Таким чином, заявлені вимоги ОСОБА_1 в ході судового розгляду знайшли своє підтвердження, а тому, підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 13, 18, 81, 259, 263-265, 273, 293, 305-308 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Управління праці та соціального захисту населення Зміївської районної державної адміністрації Харківської області про визнання особи безвісно відсутньою - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Антрацит, Луганської області - безвісно відсутнім.

Початком безвісної відсутності ОСОБА_2 вважати 01.08.2013 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення складено 27.02.2018 року.

Головуючий В.В. Шахова

Присяжні: О.М. Пилипенко

В.М. Селетков