г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2743/17
Номер провадження 2/213/163/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 лютого 2018 року м. Кривий Ріг
Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого - судді Попова В.В.,
за участі секретаря судового засідання - Малініної А.М.,
розглянувши у судовому засіданні, у залі судового засідання, в м. Кривому Розі, цивільну справу №213/2743/17 за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за відсутності учасників процесу, -
13.10.2017 року судом направлено запит щодо доступу до персональних даних, на підставі ст.122 ЦПК України (у редакції закону від 18.03.2004 № 1618-IV чинної на час вчинення процесуальної дії), з метою отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідача, відповідь на який отримано 31.10.2017 року. Відповідно до наданої відповіді відповідач зареєстрованим або знятим з реєстрації не значиться /а.с.33/.
Згідно з частиною 1 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У судове засідання представник позивача не зявився, у прохальній частині позовної заяви зазначив, що у разі відсутності в судове засідання відповідача, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку та винесення заочного рішення судом /а.с.4 зворот/.
Від відповідача відзив на позов не надходив до суду, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження від 14.11.2017 року, разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за останнім зареєстрованим місцем проживання (перебування).
У відповідності до норм частини 1, 2 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
В даному випадку судова кореспонденція повернулася до суду без вручення адресату, оскільки він не проживає за даною адресою /а.с.48-49,54-55,56-57/, тому суд вважає її доставленою.
Крім того, на підставі ч.11 ст. 128 ЦПК України, суд здійснив виклик відповідача до суду на 14.02.2018 року через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене 19.01.2018 року, тобто не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що розгляд справи проводився у відсутності сторін, фіксація судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалась.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, ч.5 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом досліджені всі докази надані сторонами, клопотань про витребування та дослідження інших доказів до суду не надходило.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 18.02.2011 року за заявою ОСОБА_2, ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 уклали договір про надання банківських послуг б/н від 10.03.2016 року, який складається з Заяви, Тарифів банку, Умов і правил надання банківських послуг, та відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що він був ознайомлений з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами Банку". Крім того, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" і "Тарифами Банку" складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом в Заяві /а.с.8,9,10-24/.
За змістом ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
При укладенні кредитного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до норм якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропоновувати свої умови договору.
Відповідно до ст.ст.526 та 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Стаття 536 ЦК України зазначає, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
У ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається.
Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У статті 1048 ЦК України вказано, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно із ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з частиною 1 статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.
Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Враховуючи зазначені обставини, а також те, що заперечень проти позову відповідачем не надано, доводи позивача щодо невиконання відповідачем зобов'язань за договором, а також розміру прострочених платежів нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.
Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений ним при зверненні до суду у розмірі 1600 грн., адже відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 611-612, 615, 625, ч.1 ст.1054 ЦК України, ст. ст. 13, 81, 89, ч.1 ст.141, 223, 247, 263, 265, 280, 282 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.
-1770,42 грн. заборгованість за кредитом;
-4279,08 грн. нараховані відсотки за користування кредитом;
-5456,84 грн. заборгованість за пенею;
- 500,00 грн. штраф (фіксована частина);
- 575,32 грн. штраф (процентна складова).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 "ПРИВАТБАНК" судовий збір в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку - до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2, останнє відоме зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1.
Дата складення повного судового рішення 14 лютого 2018 року.
Головуючий суддя В.В.Попов.