Справа № 309/3432/17
Провадження № 2/309/348/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2018 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді Волощук О.Я.

при секретарі Бринзей Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1 Православної церкви ОСОБА_2 ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 сільської ради про визнання права власності на самочинне будівництво та усунення перешкод у користуванні власністю, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 Православної церкви ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_6 звернувся до Хустського районного суду Закарпатської області із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 сільської ради про визнання права власності на самочинне будівництво та усунення перешкод у користуванні власністю.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі рішення 35 сесії 6 скликання ОСОБА_5 сільської ради від 1 квітня 2014 року ОСОБА_1 Православній церкві СвятоРождества ОСОБА_3 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2451га на постійне користування для будівництва та обслуговування будівель (релігійній громаді ОСОБА_1 Православної Церкви ОСОБА_2 ОСОБА_3 храму с. Кічерели, б/н на території ОСОБА_5 сільської ради. Представником релігійної громади ОСОБА_1 Православної церкви Свято ОСОБА_7 ОСОБА_3 храму с. Кічерели Хустського району в особі ОСОБА_8 подано заяву до ТОВ «Моя Земля» про виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій загальною площею 0,2451 га за адресою с. Кічерели б/н в межах населеного пункту та виготовлення проекту відводу. Згідно проекту відводу земельної ділянки в реєстрі Державного земельного кадастру присвоєно кадастровий номер :03:001:0018 та видано витяг. Рішенням 38 сесії 6 скликання ОСОБА_5 сільської ради від 4 вересня 2014 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій релігійної громади ОСОБА_1 Православної церкви ОСОБА_2 ОСОБА_3 храму с. Кічерели Хустського району розташованої за адресою с. Кічерели, б/н Хустського району кадастровий номер :03:001:0018 площею0,2451га та надано на праві постійного користування релігійній громаді ОСОБА_1 Православної церкви ОСОБА_2 ОСОБА_3 храму с. Кічерели Хустського району земельну ділянку площею 0,2451 га для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій. На підставі даного рішення та витягу з Державного земельного кадастру, земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно що підтверджується витягом з реєстраційним номером обєкта нерухомого майна №253.

На земельній ділянці площею 0,2451 га після отримання рішення про право постійного користування громадою ОСОБА_1 Православної церкви СвятоРождества ОСОБА_3 без попереднього погодження технічної містобудівної документації самочинно збудовано будівлі. Після завершення будівництва, Хустським державним бюро технічної інвентаризації, 24.11.2015 року, виготовлено технічний паспорт на самочинне будівництво: комплекс будівель храму ОСОБА_1 православної церкви ОСОБА_2 ОСОБА_3, що складається з нежитлових будівель та споруд загальною площею 502, 0 кв.м: будівлю храму загальною площею 308,9 кв.м. та церковну фару загальною площею 193,1 кв.м., що підтверджується експлікацією у технічному паспорті. Після виготовлення технічного паспорту представник позивача ОСОБА_8, який, на підставі довіреності, представляє інтереси громади ОСОБА_1 Православної церкви СвятоРождества ОСОБА_3 звернувся для реєстрації самочинного будівництва до відділу реєстрації речових прав відділу реєстраційної служби Хустського районного управління юстиції Закарпатської області. Йому було відмовлено в реєстрації, оскільки не дотримано процедуру погодження первинних документів. Незалежним експертом ТОВ «Ріалті-О» проведено незалежну експертизу та встановлено, що ринкова (оціночна) вартість самочинних будівель, що розташовані за адресою: Закарпатська область, Хустський район, село Кічерели б/н, становить 199340 (сто девяносто девять тисяч триста сорок) гривень.

Побудовані будівлі є самочинним будівництвом та належать громаді ОСОБА_1 Православної церкви СвятоРождества ОСОБА_3, однак ОСОБА_4, жителька с.Кічерели, 163 Хустського району Закарпатської області, яка є користувачем суміжної земельної ділянки та межує із землями ОСОБА_1 Православної церкви СвятоРождества ОСОБА_3, постійно перешкоджає у проведенні релігійних міроприємств, мотивуючи свої дій тим, що землі, на яких побудовано ОСОБА_1 Православну церкву СвятоРождества ОСОБА_3 належали її батькам.

Позивач просив визнати за ОСОБА_1 Православною церквою СвятоРождества ОСОБА_3, ідентифікаційний код юридичної особи 37036378, місце знаходження с.Кічерели, б/н, право власності на самочинне будівництво ОСОБА_1 Православну церкву СвятоРождества ОСОБА_3: храм загальною площею 308,9 кв.м. та церковну фару загальною площею 193,1 кв.м., які збудовані за адресою с.Кічерели, б/н, Хустського району Закарпатської області та зобовязати ОСОБА_4 жительку с.Кічерели буд. 163 Хустського району Закарпатської області не чинити перешкоди в користуванні ОСОБА_1 Православній церкві СвятоРождества ОСОБА_3 будівлями, які розташовані за адресою с.Кічерели №б/н, Хустського району Закарпатської області та

Представник позивача ОСОБА_1 Православної церкви Свято ОСОБА_7 ОСОБА_3 ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду. 25.01.2018 року подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задоволити.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду. 25.01.2018 року до суду подано заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_5 сільської ради в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду. До суду подано заяву за № 15 від 24.01.2018 року про розгляд справи у відсутності представника ОСОБА_5 сільської ради, не заперечує щодо задоволення позову.

Розгляд справи проведено у відсутності сторін, відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення 35 сесії 6 скликання ОСОБА_5 сільської ради від 1 квітня 2014 року ОСОБА_1 Православній церкві СвятоРождества ОСОБА_3 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2451га на постійне користування для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій (релігійній громаді ОСОБА_1 Православної Церкви ОСОБА_2 ОСОБА_3 храму с. Кічерели, б/н на території ОСОБА_5 сільської ради. Представником релігійної громади ОСОБА_8 подано заявку до ТОВ «Моя Земля» про виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій загальною площею 0,2451 га за адресою с. Кічерели б/н в межах населеного пункту та виготовлення проекту відводу. Згідно проекту відводу, земельній ділянці в реєстрі Державного земельного кадастру присвоєно кадастровий номер :03:001:0018 та видано відповідний витяг. Рішенням 38 сесії 6 скликання ОСОБА_5 сільської ради від 4 вересня 2014 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій релігійної громади ОСОБА_1 Православної церкви ОСОБА_2 ОСОБА_3 храму с. Кічерели Хустського району розташованої за адресою с. Кічерели, б/нХустського району, кадастровий номер :03:001:0018, площею 0,2451га та надано на праві постійного користування релігійній громаді ОСОБА_1 Православної церкви ОСОБА_2 ОСОБА_3 храму с. Кічерели Хустського району вказану земельну ділянку. На підставі даного рішення та витягу з Державного земельного кадастру, земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно що підтверджується витягом з реєстраційним номером обєкта нерухомого майна №253. Після отримання рішення про право постійного користування громадою ОСОБА_1 Православної церкви СвятоРождества ОСОБА_3 без попереднього погодження технічної містобудівної документації самочинно збудовано будівлі. 24.11.2015 року, після завершення будівництва, Хустським державним бюро технічної інвентаризації, виготовлено технічний паспорт на самочинне будівництво: комплекс будівель храму ОСОБА_1 православної церкви ОСОБА_2 ОСОБА_3, що складається з нежитлових будівель та споруд загальною площею 502, 0 кв.м: будівлю храму загальною площею 308,9 кв.м. та церковну фару загальною площею 193,1 кв.м., що підтверджується експлікацією у технічному паспорті. Після виготовлення технічного паспорту представник громади ОСОБА_1 Православної Церкви ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_8 звернувся до відділу реєстрації речових прав відділу реєстраційної служби Хустського районного управління юстиції Закарпатської області для реєстрації самочинного будівництва, однак йому було відмовлено в реєстрації, оскільки не дотримано процедуру погодження первинних документів.

Після завершення будівництва церкви, ОСОБА_4, жителька с.Кічерели, 163 Хустського району Закарпатської області, яка є користувачем суміжної земельної ділянки та межує із землями ОСОБА_1 Православної церкви СвятоРождества ОСОБА_3, постійно перешкоджає у проведенні релігійних міроприємств, оскільки вважає, що землі, на яких побудовано ОСОБА_1 Православну церкву СвятоРождества ОСОБА_3 належали її батькам.

Згідно із частиною першою статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до вимог статей 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), якою вона має право володіти, користуватися та розпоряджатися.

Згідно з частиною першою ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно ч. 1 ст. 91 Земельного кодексу України, власники земельних ділянок зобовязані забезпечувати використання їх за цільовим призначенням, додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля, не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства.

Статтею 391 Цивільного кодексу України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Із вищевказаними положеннями цивільного законодавства в повній мірі кореспондуються і приписи, які містяться в частині другій ст. 152 Земельного кодексу України, зокрема відносно того, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно з ст. 1 Першого протококу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно частини третьої статті 375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Виходячи із положень ч.ч. 3, 5 статті 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Пунктом 2 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" № 6 від 30.03.2012 р. визначено, що відповідно до статті 376 ЦК суди розглядають спори щодо самочинного будівництва, зокрема: про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно власником земельної ділянки; про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснила самочинне будівництво.

Відповідно до п. 12 цієї постанови, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об'єкт нерухомості є самочинним.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що позов ОСОБА_1 Православної церкви ОСОБА_2 ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 сільської ради про визнання права власності на самочинне будівництво та усунення перешкод у користуванні власністю задовольнити.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на позивача.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст. 12, 13, 81, 223 ч.1, 229, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України , ст. ст. 316, 317, 319, 375, 376, 391 ЦК України, Постанови від 30.03.2012 р. № 6 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)», суд-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 Православної церкви ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 Православною церквою СвятоРождества ОСОБА_3, ідентифікаційний код юридичної особи 37036378, місце знаходження с.Кічерели, б/н Хустського району Закарпатської області право власності на самочинне будівництво: православну церкву загальною площею 308,9 кв.м. та церковну фару загальною площею 193,1 кв.м., які збудовані за адресою с.Кічерели, б/н, Хустського району Закарпатської області.

Зобовязати ОСОБА_4, жительку с.Кічерели, 163 Хустського району Закарпатської області не чинити перешкоди в користуванні будівлями ОСОБА_1 Православної церкви ОСОБА_2 ОСОБА_3, які розташовані за адресою с.Кічерели №б/н, Хустського району Закарпатської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Хустський районний суд. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Хустського

районного суду: підпис ОСОБА_9

З оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_9