АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №758/5329/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/1159/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Васильченко О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

15 лютого 2018 року Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Прокопчук Н.О., Саліхова В.В.,

при секретарі - Сербін Т.І.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 8 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа Одинадцята київська державна нотаріальна контора про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до відповідача про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її син - ОСОБА_7, після смерті якого відкрилася спадщина на одну другу частину квартири АДРЕСА_1.

Зазначила, що крім неї спадкоємцем першої черги є дружина сина - ОСОБА_5

Вказала на те, що в строки, встановлені чинним законодавством вона не змогла прийняти спадщину після смерті сина.

Рішенням Апеляційного суду м. Києві від 12 листопада 2014 року ОСОБА_6 визначено додатковий строк на прийняття спадщини після смерті її сина.

7 лютого 2015 року ОСОБА_6 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина, оскільки 12 червня 2013 року вже видано свідоцтво про право на спадщину за законом на все спадкове майно після смерті ОСОБА_7 на ім'я ОСОБА_5

Зазначила, що в добровільному порядку вона з відповідачем не дійшла згоди про внесення змін до виданого останній свідоцтва про право на спадщину за законом в порядку ст. 1300 ЦК України, у зв'язку із чим просила суд внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, видане Четвертою Київською державною нотаріальною конторою 12 червня 2013 року на ім'я ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_7, на одну другу частини квартири АДРЕСА_1.

2 березня 2016 року ОСОБА_6 померла.

До участі у розгляді справи залучені правонаступники померлої ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 8 листопада 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, винести постанову про задоволення позову у повному обсязі, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ч. 4 ст. 147 та п.3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 25 жовтня 2013 року Серія НОМЕР_1.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1.

12 грудня 2012 року із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_7 звернулася його дружина - ОСОБА_5

12 червня 2013 року Четвертою Київською державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_5 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на одну другу частини квартири АДРЕСА_1 після померлого ОСОБА_7

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 12 листопада 2014 року ОСОБА_6 визначено додатковий строк в три місяці для подачі заяви в нотаріальну контору для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7

7 лютого 2015 року державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_7 на частину квартири АДРЕСА_1 у зв'язку з відсутністю згоди спадкоємця про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину та у зв'язку з дійсністю свідоцтва про право на спадщину, виданого Четвертою Київською державною нотаріальною конторою 12 червня 2013 року.

Частиною 1 ст. 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно зі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Відповідно до ч.ч. 1 , 2 ст. 1300 ЦК України за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус або в сільських населених пунктах - уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину.

Статтею 1301 ЦК України передбачено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем свідоцтво про спадщину жодним чином не оскаржувалося.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції помилково застосовано норму ст. 1300 ЦК України, так як ОСОБА_5 є особою, яка мала право на спадкування, проте не на все майно померлого а тільки Ѕ частину, у зв'язку із чим до свідоцтва необхідно внести зміни, з огляду на наступне.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, які викладені у п. 27 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших постав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Після оформлення спадкових прав на все спадкове майно і одержання свідоцтва про право на спадщину, без визнання цього свідоцтва недійсним, при відсутності згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину про внесення змін до нього, оформлення спадкових прав на це майно за іншою особою і видача їй свідоцтва про право на таке майно неможлива (ст. ст. 1296, 1297, 1300, 1301 ЦК України).

Проте, позивачами не ставилось питання про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом на одну другу частини квартири АДРЕСА_1 після померлого ОСОБА_7, виданого 12 червня 2013 року Четвертою Київською державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_5

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 8 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 19 лютого 2018 року.

Головуючий

Судді