Номер провадження: 22-ц/785/141/18
Номер справи місцевого суду: 520/1384/17
Головуючий у першій інстанції Васильків О. В.
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,

За участю секретаря судового засідання: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2017 року по справі за позовом Обслуговуючого кооперативу "МЖСТ ДОМ" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2017 року позовні вимоги Обслуговуючого кооперативу "МЖСТ ДОМ", - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Обслуговуючого кооперативу "МЖСТ ДОМ", р/р № 8 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805, , заборгованість за надані житлового-комунальні послуги в розмірі 5 896,17 грн. /п'ять тисяч вісімсот дев'яносто шість гривень 17 копійок/, з яких: 2 855,95 грн. - інфляційні втрати; 2 909,32 грн. - пеня, нарахована на заборгованість; 230,90 грн. - 3 % річних, нарахованих на заборгованість.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Обслуговуючого кооперативу "МЖСТ ДОМ", р/р № 8 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805, , судовий збір у розмірі 1600,00 / одна тисяча шістсот гривень 00 копійок/ гривень.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подала до суду апеляційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд постановити ухвалу про скасування рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2017 року із закриттям провадження у справі.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду залишити без змін, виходячи з наступного.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України (ред. з 18.03.2004 до 15.12.2017), відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справа розглядається апеляційним судом Одеської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, судом першої інстанції було вірно встановлено, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1, що вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав /а.с. 14-16/.

Зазначений будинок знаходиться на балансі та обслуговується ОК «МСЖТ ДОМ», яким надаються комунальні послуги в зазначеному будинку на підставі Статуту /а.с.11/, відповідно до затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 354 від 27.11.2014 року та № 356 від 26.11.2015 року тарифів /а.с.36-40/.

28.10.2011 року між ОК «МСЖТ ДОМ» та ОСОБА_3 укладено договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території № 63-к /а.с. 23-25/ та договір про надання послуг з опалення, постачання холодної та гарячої води № 63-к/1 /а.с. 26-29/.

Відповідно до п. 3.4 Договору про надання послуг з опалення, постачання холодної та гарячої води № 63-к/1 від 28.10.2011 року, за несвоєчасне внесення плати із Споживача стягується пеня у розмірі 0,1 % за кожний день прострочення від суми заборгованості.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОК «МСЖТ ДОМ» зверталося до суду із вимогами до ОСОБА_3 у наказному провадження. 12.09.2016 року був виданий судовий наказ, який скасований ухвалою суду від 06.10.2016 року.

Відповідач повністю розрахувалася із заборгованістю за надані житлового-комунальні послуги лише після відкриття провадження по даній справі. Вказана обставина підтверджується розрахунком заборгованості № 44/17-юр від 18.04.2017 року та відповідними квитанціями до прибуткового касового ордеру, наданими стороною відповідача до матеріалів справи.

Колегія погоджується із позицією суду щодо того, що у зв'язку із простроченням виконання грошового зобов'язання через несвоєчасне погашення боргу, позивач не позбавлений права на пред'явлення вимог щодо відшкодування збитків у порядку ст. 625 ЦК України та виплати пені, встановленої договором між сторонами.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Відповідно до вимог п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Ч.3 ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачено, органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п.1 ч. 1 ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг., що відповідає визначений у п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 5.1 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» № 14 від 17.12.2013 року, кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, так і окремо від неї.

З урахуванням наведених норм та встановлених обставин справи, колегія вважає, що суд першої інстанції у відповідності ст. 625ЦК України правомірно стягнув з відповідача заборгованість за надані житлового-комунальні послуги в розмірі 5 896,17 грн. /п'ять тисяч вісімсот дев'яносто шість гривень 17 копійок/, з яких: 2 855,95 грн. - інфляційні втрати; 2 909,32 грн. - пеня, нарахована на заборгованість; 230,90 грн. - 3 % річних.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суд першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Скаржник не довів обставини, на які посилався як на підставу своєї апеляційної скарги щодо неправомірного стягнення пені, оскільки відповідно до п. 3.4 Договору про надання послуг з опалення, постачання холодної та гарячої води № 63-к/1 від 28.10.2011 року, за несвоєчасне внесення плати із Споживача стягується пеня у розмірі 0,1 % за кожний день прострочення від суми заборгованості.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують зазначені вище висновки суду першої інстанції і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи з підстав, викладених вище.

Тому, на думку колегії суддів, справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2017 року по справі за позовом Обслуговуючого кооперативу "МЖСТ ДОМ" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Л.А. Гірняк

С.М. Сегеда

Повний текст судового рішення виготовлено 09.02.2018 року