Провадження № 2-о/229/26/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2018 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Рагозіної С.О.,

за участю секретаря судового засідання Пантелєєвої Є.О.,

заявника ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа територіальна громада в особі Дружківської міської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

У заяві, яка надійшла до суду 18 січня 2018 року, заявниця ОСОБА_1 зазначила, що 12 грудня 2017 року померла її мати ОСОБА_2. 31 травня 1999 року ОСОБА_2 склала на користь ОСОБА_1 заповіт про те, що на випадок своєї смерті заповідає доньці житловий будинок з надвірними будівлями, розташований у м. Дружківці Донецької області, по вул. Лісневського, 13. На час складання заповіту вул. Лісневського мала назву «Херсонська». Невідомо коли ОСОБА_2 своєю рукою закреслила в заповіті назву вулиці «Херсонська» і написала «Лісневського». Заявниця просить встановити факт належності їй заповіту від 31 травня 1999 року, складеного ОСОБА_2

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 підтримала свою заяву.

Представник заінтересованої особи - територіальної громади в особі Дружківської міської ради не зявився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст правовідносин.

Відповідно до заповіту від 31 травня 1999 року ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповіла житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Дружківці, вул. Херсонська, №13, ОСОБА_3.

ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АВ №103065, виданим 11 листопада 1969 року міським бюро РАЦС м.. Дружківки на підставі актового запису №663 від 11 листопада 1969 року про народження ОСОБА_4, та свідоцтвом про укладення шлюбу серії V-НО №326719, виданим 14 січня 1989 року міським бюро РАЦС м.. Дружківки на підставі актового запису №16 від 14 січня 1989 року про укладення шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

Відповідно до паспорту ОСОБА_1 її по-батькові в україномовному написанні викладено як «Григорівна».

Відповідно до свідоцтва про смерть серії ІІ-НО №007153 від 12 грудня 2017 року, виданого Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на підставі актового запису №1100 від 12 грудня 2017 року про смерть, ОСОБА_2 померла 12 грудня 2017 року.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Тобто, заповіт є документом, яке посвідчує право спадкоємця на отримання в порядку спадкування спадщини, тобто є правовстановлюючим документом.

Суд встановив, що в заповіті ОСОБА_2 внаслідок неправильного перекладу з російської мови на українську допущена помилка в написанні по-батькові спадкоємця, а саме замість правильного «Григорівна» вказано «Григор'ївна».

Суд встановив, що ОСОБА_2 заповіла своє майно саме своїй доньці ОСОБА_1, а тому в цій частині заява останньої підлягає задоволенню.

Щодо посвідчення факту заповідання ОСОБА_2 будинку по вул. Лісневського, то в цій частині суд відмовляє на таких підставах.

Відповідно до пункту 2 глави 8 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства

юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, дописки, закреслені слова чи інші виправлення, які є в документах, що подаються для вчинення нотаріальних дій, повинні бути застережені підписом відповідної посадової особи і печаткою установи, підприємства або організації (у разі наявності) чи особи, яка видала документ. При цьому виправлення повинні бути зроблені таким чином, щоб можна було прочитати як виправлене, так і помилково написане, а потім виправлене чи закреслене.

Виправлення в заповіті ОСОБА_2 вчинення без дотримання вимог вищевказаного Порядку, а тому підстав для встановлення факту заповідання ОСОБА_2 будинку саме по вул. Лісневського немає.

Керуючись ст. ст.315-319 ЦПК України, суд ухвалив:

заяву ОСОБА_1, заінтересована особа територіальна громада в особі Дружківської міської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити частково.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, заповіту від 31 травня 1999 року, складеного ОСОБА_2, посвідченого старшим державним нотаріусом Дружківської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі під №1-1209.

В задоволенні заяви в частині встановлення факту заповідання ОСОБА_2 ОСОБА_6 ОСОБА_7 будинку по вул. Лісневського, № 13 в м. Дружківці Донецької області відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 лютого 2018 року.

Суддя: С. О. Рагозіна