Справа № 638/6047/17
Провадження № 2/638/1696/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого2018 року Дзержинський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого судді - Шестака О.І.,

за участі секретаря - Гармаш К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Акціонерного Товариства «Кредобанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

18 квітня 2017 року позивач ПАТ «Кредобанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про встановлення ліміту кредитування № 5050155 від 18.06.2015 р. в розмірі 1 621, 57 грн., яка складається з неповернутої суми кредиту 823, 55 грн; прострочених відсотків 499, 96 грн.; простроченої суми комісії за адміністрування кредиту 57, 98 грн.; нарахованих відсотків 26,08 грн.; пені 214, 00 грн. та понесених судових витрат в сумі 1600, 00 грн. В разі неявки в судове засідання відповідача, позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності його представника і винесення судом заочного рішення.

В обґрунтування заявленого позову позивач вказав, що 18.06.2015 р. між ними та відповідачем ОСОБА_2 було укладено Договір про встановлення ліміту кредитування № 5050155, за умовами якого відповідачу було встановлено ліміт кредитування (надано кредит) в сумі 823, 55 грн. Кредитні кошти були надані відповідачу в безготівковій формі шляхом перерахування не кредитний рахунок відповідача. Відповідно до п. 1.16 Договору за користування кредитом відповідач повинен сплачувати відсотки в розмірі 30,00 % річних. Повернення суми кредиту відповідно до п.1.17 договору повинно було відбуватись шляхом перерахування або внесення готівкою коштів на картковий рахунок, визначений в п. 1.1. Договору. Відповідно до п.1.30 Договору за несвоєчасне виконання грошових зобовязань відповідач має відшкодувати банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплатити пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п. 1.14 Договору, але не менш 1 грн. за кожен день прострочення. Однак, відповідач не виконав взятих на себе обовязків за вказаним договором, що призвело до порушення прав позивача. 26.10.2016 року на адресу відповідача було направлено повідомлення-вимогу щодо дострокового погашення заборгованості, однак, цей лист був відповідачем проігнорований. Станом на 11.04.2017 року заборгованість за Договором відповідачем не погашена, тож вони вимушені звертатися до суду з цим позовом.

В судове засідання представник позивача не з'явився, до суду надав клопотання, у якому просить проводити розгляд справи за його відсутності і не заперечує проти винесення судом заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання 11.07.2017 року зявився, позовні вимоги визнав частково та пояснив, що дійсно між ним та позивачем 18.06.2015 р. було укладено Договір про встановлення ліміту кредитування № 5050155. Згодом надав копію квитанції № 29995999 від 29.05.2017 року, згідно якої сплачено 1621, 57 грн. заборгованості за кредитним договором, а також надав копію квитанції № 2613306 від 17.01.2018 р., за якою сплачено 1600, 00 грн. судових витрат, понесених позивачем при подачі цього позову до суду.

Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 18.06.2015 р. між позивачем ОСОБА_1 акціонерним товариством «Кредобанк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено Договір про встановлення ліміту кредитування № 5050155, за умовами якого відповідачу було встановлено ліміт кредитування (надано кредит) в сумі 823, 55 грн.

Кредитні кошти були надані відповідачу в безготівковій формі шляхом перерахування не кредитний рахунок відповідача.

Відповідно до п. 1.16 Договору за користування кредитом відповідач повинен сплачувати відсотки в розмірі 30,00 % річних.

Повернення суми кредиту відповідно до п.1.17 договору повинно було відбуватись шляхом перерахування або внесення готівкою коштів на картковий рахунок, визначений в п. 1.1. Договору.

Відповідно до п.1.30 Договору за несвоєчасне виконання грошових зобовязань відповідач має відшкодувати банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплатити пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п. 1.14 Договору, але не менш 1 грн. за кожен день прострочення.

Відповідач не виконував своїх обовязків за вказаним Договором, в результаті чого в нього утворилась заборгованість, яка на 08 лютого 2017 року становила 1621, 57 грн.

Внаслідок невиконання відповідачем обовязків за Договором, позивач, ПАТ «Кредобанк» вимушений був звернутися до суду.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повертати позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.526 ЦК України, - зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Крім того, ст.ст. 610, 611 ЦК України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення чи неналежного виконання зобов'язань, встановлених укладеним договором.

Судом встановлено, що відповідачем в односторонньому порядку порушені умови кредитного договору. Проте відповідно наданих суду квитанцій: № 29995999 від 29.05.2017 року, згідно якої на рахунок позивача сплачено 1621, 57 грн. заборгованості за кредитним договором (відповідно до розрахунку, наданим позивачем) та № 2613306 від 17.01.2018 р. за якою на рахунок позивача сплачено 1600, 00 грн. судових витрат, понесених позивачем при подачі цього позову станом на день винесення цього рішення відповідач не має заборгованості перед ПАТ «Кредобанк».

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача, так як позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати, тому підлягають стягненню з відповідача, витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 1600 грн.00коп. Відповідно до квитанції № 2613306 від 17.01.2018 року відповідач сплатив судові витрати в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, оцінюючи докази в сукупності та приймаючи до уваги, що заборгованість перед банком погашена відповідачем в повному обсязі, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.11,15-16, 509-510, 526 ЦК України, ст.ст. 4-6, 76-81, 83, 141, 258, 259, 268, 273, 354-356 ЦПК України, суд, -

вирішив :

В задоволенні позовних вимог Публічному акціонерному товариству «Кредобанк» до ОСОБА_2, (ІПН НОМЕР_1, паспорт серії МТ номер 366974 виданий Дзержинським РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківський області 24 лютого 2015 року) про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Головуючий суддя Шестак О.І.