Справа № 604/1106/17
Провадження № 2/604/59/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі

головуючого - судді Сташківа Н.Б.,

за участю секретаря судового засідання - Кияшко М.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Служба у справах дітей Підволочиської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Підволочиської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, покликаючись на наступне. Відповідач з серпня 2015 року залишила сім'ю і проживає окремо. Позивач виконує всі обов'язки щодо утримання, догляду сина. Він, та його родичі, створили необхідні умови для фізичного та духовного розвитку малолітнього. Відповідач жодного разу не відвідувала сина за місцем проживання, матеріальної допомоги не надає, подарунків та поштових переказів не здійснює, станом здоров'я не цікавиться. З огляду на вказане, враховуючи ухилення Відповідача від батьківських обов'язків, Позивач просить позбавити Відповідача батьківських прав стосовно малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягувати з Відповідача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 900 грн, яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно до досягнення ним повноліття та судові витрати.

Сторони, будучи повідомленими про дату і час розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, подали заяви з проханням справу слухати у їх відсутності.

Позивач позов підтримав. Крім того, просив стягувати з відповідача аліменти починаючи з 01 грудня 2017 року на утримання їх малолітнього сина.

Представник третьої особи на стороні Позивача позовні вимоги Позивача та висновок органу опіки та піклування підтримала в повному обсязі.

Відповідач заяви про розгляд справи у її відсутності та відзиву не подала. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, повно, всебічно, об'єктивно з'ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 08 квітня 2013 року Іванівською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області, батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Відповідно до вимог п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно зі ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звертання до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років.

Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», роз'яснює судам, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам для досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області №2/604/64/16 від 24 лютого 2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, - розірвано. Рішення вступило в законну силу.

20 січня 2016 року рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області №2/604/26/16 визначено місцем проживання малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та жителя АДРЕСА_1 ( свідоцтво про народження серії НОМЕР_3, видане 08 квітня 2013 року Іванівською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області) разом з батьком - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 уродженцем і мешканцем села Іванівка Підволочиського району Тернопільської області.

Так, малолітній ОСОБА_2 проживає разом із батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, у с. Іванівка Підволочиського району Тернопільської області, в житловому будинку площею 72 кв.м., що належить ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 (батьку позивача), що вбачається із довідки про скалад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №24 від 31 січня 2018 року, акту обсеження матеріально-побутових умов сім'ї від 31 січня 2018 року.

ОСОБА_1 з 03 грудня 2015 року працює завідувачем секції ТОВ «Епіцентр К» м. Тернопіль, вул. Поліська, 7, його дохід з липня по грудень 2017 року становить 111202,47 (сто одинадцять тисяч двісті дві гривні) 47 (сорок сім) копійок; по місцю проживання характеризується позитивно, що вбачається із довідки №6 від 02 лютого 2018 року та характеристики №б/н.

Згідно з актами №№б/н від 25 квітня та 29 листопада 2017 року, гр. ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2, не проживає з 2015 року, участі у вихованні дитини не бере.

З довідки №183 від 23 травня 2017 року вбачається, що ОСОБА_3, 1993 року зареєстрована в АДРЕСА_3, однак фактично за вказаною адресою не проживає. Вказане також стверджено довідкою №298 від 25 травня 2017 року Служби у справах дітей Волочиської РДА.

Крім того, довідками НВК «Іванівська ЗНЗ І-ІІІ ступенів -ДНЗ» №№14,63 від 21 лютого та 30 листопада 2017 року, стверджено, що матір ОСОБА_2, вихованця дитсадочка, не займається вихованням сина. За час відвідування дитиною садка матір жодного разу не приводила дитини, не відвідувала дитячих ранків, не сплачує плату за перебування дитини в дитячому закладі.

За період з 01 грудня 2016 року по 15 травня 2017 року, ОСОБА_1 не отримував переказів через відділення поштового зв'язку ПАТ «Укрпошта» відправником яких являлася ОСОБА_3 (довідка №403-15-307 від 16 травня 2017 року ТД ПАТ «Укрпошта»).

Так, у судовому засіданні встановлено, що Відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, зокрема не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду та лікування, не спілкується з дитиною, не цікавиться її вихованням, не надає дитині матеріального утримання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Висновком органу опіки, піклування Підволочиської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, 1993 р. н., стосовно її сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідність вказаного інтересам дитини №01-767/01-17 від 05.07.2017 року встановлено доцільність позбавлення батьківських прав щодо малолітнього.

За вказаних обставин судом установлено, що Відповідач не забезпечує своєму малолітньому сину необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти, свідомо нехтуючи своїми батьківськими обов'язками.

З цих підстав, беручи до уваги інтереси дитини, необхідність умов її нормального розвитку та виховання, відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, позов в цій частині слід задовольнити та позбавити ОСОБА_3, 1993 р.н., батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2.

Крім того, положення ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України передбачають, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого та рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом не встановлено, що Відповідач за своїм станом здоров'я та матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків по утриманню дитини, крім того з матеріалів справи вбачається, що Відповідач є працездатною особою, яка спроможна допомагати дитині.

Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить із вимог ст. ст. 181-184 СК України, згідно яких, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, розмір аліментів може визначатися у твердій грошовій сумі, котра не може бути меншою ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років, відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» від 07 грудня 2017 року №2246-19, з 1 січня 2018 року становить - 1492 гривня.

Враховуючи, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, розмір витрат на утримання дитини, потреби дитини у розвитку, навчанні та лікуванні, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що слід стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі, у розмірі 800 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що дасть змогу забезпечити мінімальні потреби дитини такого віку.

Крім того, в силу ч.1 ст.141 ЦПК України, з Відповідача слід також стягнути витрати із сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 13, 141, 210, 247, 263-265, 280-284, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 150,164, 166, 181- 184 Сімейного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, зареєстровану в АДРЕСА_3, останнє відоме місце проживання - АДРЕСА_4, батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, в АДРЕСА_3, останнє відоме місце проживання - АДРЕСА_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), аліменти на малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі 800 (вісімсот) гривень, яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 01 грудня 2017 року, і продовжувати до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на малолітнього сина в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Сташків Н.Б.