РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«27» лютого 2018 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої:судді ОСОБА_1

за участю секретаря:ОСОБА_2

з участю представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Володимирі-Волинському цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5етрівни про усунення перешкод у користуванні майном та виселення з приватного житлового будинку ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні майном та виселення з приватного житлового будинку.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок, що розташований за адресою: с. Овадне, вул. Миру, 24, Володимир-Волинського району, Волинської області.

В даному будинку, без її дозволу, самовільно вселилась відповідач ОСОБА_5

Позивач та члени її сім'ї не можуть користуватися житлом, оскільки відповідач не реагує на усні та письмові вимоги щодо виселення із будинку, чинить їм першкоди проживаючи в належному будинку по даний час.

Просить усунути порушення права власності шляхом виселення відповідача з житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Миру, 24 с. Овадне Володимир-Волинського району Волинської області.

Ухвалою судді від 27.12.2017 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Підготовче судове засідання призначено на 01.02.2018 року.

Ухвалою суду від 01.02.2018 року підготовче провадження у справі закрито і призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 13.02.2018 року.

13.02.2018 року у зв'язку з неявкою в судове засідання відповідача розгляд справи відкладено на 27.02.2018 року.

Представник позивача ОСОБА_3, в судовому засіданні позов підтримала з підстав, зазначених в позовній заяві в повному обсязі, суду пояснила, що будь-якої угоди відповідач з її довірителькою не укладала, в житловий будинок вона її не поселяла. Також зазначила, що спірний будинок потрібен позивачці для її особистого проживання. На всі прохання позивача про виселення, які було неодноразово зроблено в усній та письмовій формі, відповідач не реагує. За таких обставин просила позов задовольнити. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечила.

Відповідач ОСОБА_5 про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про що свідчить відповідне поштове повідомлення про вручення поштового відправлення, не з'явилась в судове засідання без повідомлення причин неявки, не подала відзив, та позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.

В зв'язку з зазначеними обставинами, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, на підставі рішення Володимир-Волинського міського суду від 06.06.2016 року являється власником житлового будинку вул. Миру, 24 с. Овадне Володимир-Волинського району про що 22.09.2016 року внесено відомості до державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.4).

Відповідач без дозволу позивача самовільно вселилась до спірного будинку, хоча зареєстрованим місцем її проживання є вул. Комсомольська, 3 с. Овадне Володимир-Волинського району Волинської області.

23.09.2016 року позивачем було надіслано відповідачу ОСОБА_4 лист-претензію з вимогою звільнити самовільно зайняте будинковолодіння (а.с.6).

Як вбачається з пояснень представника позивача дана вимога не виконана. Відповідачем жодних доказів, які б підтверджували правомірність проживання її у спірному будинку суду не надано, відзиву на позовну заяву не подала.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно),яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст.319 ЦК України).

У відповідності до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Положенням ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Отже, закон встановлює пріоритет прав власника житла над правами інших осіб щодо нього, а тому у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, в тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення.

У відповідності до ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

З огляду на викладене, враховуючи характер спірних правовідносин, а також те, що відповідач вселилась до належного позивачці на праві власності будинку без її згоди, як власника, що перешкоджає їй у здійсненні права користування та розпорядження цим майном, будь яких належних та допустимих доказів, які спростовували б вищезазначене та доказів щодо набуття у встановленому законом порядку право на житло у спірному будинку відповідачами не надано, суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову та виселення відповідача ОСОБА_5, із належного позивачці житлового будинку без надання іншого жилого приміщення.

В силу ч. 6 ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача ОСОБА_6 в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн.

На підставі наведеного, керуючись Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 273, 280-284 ЦПК України, ст. 116, 150 ЖК України, ст.ст. 182,257, 316, 319, 321,334, 391 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 задовольнити.

Виселити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія АС 997038, виданий Володимир-Волинським МВ УМВС у Волинській області 12.12.2005 року, з житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Миру, 24 с. Овадне Володимир-Волинського району Волинської області.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави 640 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Повне судове рішення буде складено 02 березня 2018 року.

Головуюча /-/ підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Н.В. Пікула