Справа № 171/2030/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 лютого 2018 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Хоруженко Н.В.,

за участю секретаря Стяпонавічюса А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Апостолове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Апостолівської міської ради Дніпропетровської області, Апостолівської районної державної адміністрації, третя особа - Апостолівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

встановив:

13.11.2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що підприємство КСП «Апостолівське» Апостолівського району Дніпропетровської області, було зареєстроване 26.06.1996 року. Разом з іншими пенсіонерами, його батько ОСОБА_2 також був членом КСП «Апостолівське». ОСОБА_2, був включений до списку громадян які мають право на земельну частку (пай) земель які перебували у колишній власності КСП «Апостолівський» за номером 417 до державного акту на право колективної власності на землю сільськогосподарського використання серія ІІ-Д№ 000646 від 12.02.1997 році. 28.12.1996 року ОСОБА_2 помер. У звязку з чим він не отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) у постійне користування. Фактично позивач вступив у володіння майном свого померлого батька, але спадщину не оформив за відсутності у нього документів, якими б підтверджувалося право на земельну частку (пай) батька. За розглядом заяви від 06.03.2000 року, до загальних зборів членів КСП «Апостолівське» про отримання земельної частки (пая) позивачу була надана відмова на підставі того що його бюатько помер 28.12.1996 року, він не був членом КСП «Апостолівське» та відсутній в списках при державному акті. Тільки у серпні 2017 року позивачу стало відомо про наявність в Апостолівському відділі Держгеокадастру державного акту на право власності на земельну ділянку. 25.10.2017 року позивач звернувся до державного нотаріуса Апостолівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлого 28.12.1996 року ОСОБА_2. Про що отримав Постанову про відмов у вчиненні нотаріальних дій з приводу ненадання документу, що посвідчує право власності на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Апостолівське», у звязку з відсутністю сертифіката на право на земельну частку (пай), на підставі якого право на земельну ділянку частку(пай) належало ОСОБА_2. Все своє життя ОСОБА_2 працював у радгоспі, був ветераном праці має нагороду, став членом КСП «Апостолівське», тому мав право на земельну частку (пай). З членів КСП ОСОБА_2 не виключали за життя, за рішенням суду також не позбавляли права на земельний пай. Позивач бажає прийняти у власність спадкове майно померлого батька, але успадкувати це майно він не може, через відсутність у нього оригінала сертифіката. Враховуючи обставини, що КСП «Апостолівське» на цей час вже немає, іншої можливості захистити свої права позивач не може, і тому вимушений звернутись до суду.

Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.

Представник Апостолівської районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував.

Представник Апостолівської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник третьої особи - Апостолівської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1222, 1258, 1268, 1269, 1270, 1273, 1274 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

В судовому засіданні встановлено, що 28.12.1996 року, помер ОСОБА_2, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серія І-КИ № 098201 від 31.12.1996 року (а.с. 13).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина до складу якої увійшло право на земельну частку (пай), розміром кадастрових гектарів, за державним актом на право постійного користування для сільськогосподарського використання серії ІІ-ДП № 00646 від 12.02.1997 року (15-16).

Згідно додатку до вказаного державного акту ОСОБА_2 внесений до списку громадян - членів КСП «Апостолівське» за № 417 (а.с. 17).

З листа відділу Держгеокадастру в Апостолівському районі Дніпропетровської області від 12.09.2017 року, вбачається, що ОСОБА_2 внесений до списку громадян-членів КСП «Апостолівське» (а.с. 24).

Пунктом 24постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Відповідно до положень ч. ч. 9, 10 ст. 5 Земельного Кодексу України 1990 року, кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

За ч.ч. 6,7 ст. 6 Земельного Кодексу України 1990 року, при обчисленні розміру середньої земельної частки, що обчислюється сільською, селищною, міською Радою народних депутатів враховуються сільськогосподарські угіддя (у тому числі рілля), якими користуються підприємства, установи, організації та громадяни у межах території даної Ради, крім тих підприємств, установ і організацій, землі яких не підлягають приватизації. Загальний розмір обчисленої площі поділяється на кількість осіб, які працюють сільському господарстві, пенсіонерів, які раніше працювали у сільському господарстві і проживають у сільській місцевості, а також осіб, зайнятих у соціальній сфері на селі.

Частина друга статті 23 Земельного Кодексу України 1990 року визначала, що державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Пунктом 1 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Відповідно до п. 2 Указу № 720/95 право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Зі змісту наведеного вбачається, що особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до ст.ст. 1, 2, 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»право на земельну частку (пай) мають, зокрема, особи, які отримали сертифікат на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Основним документом,що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікатна право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку(пай), також є рішення суду.

Підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації, прийняте за їх заявою про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

З копії спадкової справи № 101/2011, направленої державним нотаріусом Апостолівської державної нотаріальної контори, встановлено, що 25.10.2017 року позивач подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, померлого 28.12.1996 року.

Постановою державного нотаріуса Апостолівської державної нотаріальної контори від 25.10.2017 року позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено, у звязку з тим, що не подано відомості та документи необхідні для вчинення нотаріальної дії, а саме, на підтвердження належності спадкового майна спадкодавцю, не надано оригінал документу, що посвідчує право власності померлого на зазначену земельну ділянку чи на право на право на земельну ділянку (пай) (а.с. 8).

Таким чином, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем майна померлого ОСОБА_2 До складу спадщини після смерті ОСОБА_2 увійшла земельна частка (пай), розміром визначеним для членів колективного сільськогосподарського підприємства «Апостолівське» Апостолівського району, після смерті ОСОБА_2, тому суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання за позивачем права власності на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 12, 13, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273,ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), розміром кадастрових гектарів, за державним актом на право постійного користування для сільськогосподарського використання серії ІІ-ДП № 00646 від 12.02.1997 року, після ОСОБА_2, який помер 28.12.1996 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд протягом 30 днів з дня складання повного тексту.

Суддя:ОСОБА_3