АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 171/1233/17
номер провадження 22-ц/774/497/К/18
У Х В А Л А

12 лютого 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області Барильська А.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та поділ майна, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою судді Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2017 року апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2017 року залишена без руху та надано строк для усунення її недоліків, оскільки апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 295 ЦПК України (в редакції 2004 року).

Згідно зі ст.ст. 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності змагальності та диспозитивності.

У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст. 129 Конституції України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ доправосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Відповідно до ст.ст. 185, 357 ЦПК України в разі невиконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений судом строк, скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

Як вбачається із матеріалів справи, копія ухвали судді від 16.11.2017 року була надіслана апелянту 16.11.2017 року за вих. № 8777/22-ц/774/2342/К/17.

З наявного в матеріалах справи зворотного поштового повідомлення убачається, що ухвала апеляційного суду про залишення без руху апеляційної скарги надсилалась апелянту за адресою, зазначеною в апеляційній скарзі, проте повернулась без вручення адресату у зв'язку з неможливістю вручення.

28 грудня 2017 року ОСОБА_1 вдруге було направлено копію ухвали судді від 16.11.2017 року за вих. № 10360/22-ц/774/2342/К/17, проте вказане поштове відправлення на адресу суду апеляційної інстанції повернуто не було.

Отже, ОСОБА_1, звернувшись до суду 13 листопада 2017 року (а.с.114-116), із апеляційною скаргою рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2017 року, протягом тривалого часу не виявила належної зацікавленості у розгляді справи, що вказує на відсутність у неї зацікавленості у вирішенні спору по суті. Судом були вжиті всі можливі заходи для скерування апелянту ухвали про залишення без руху апеляційної скарги, однак вона не була вручена апелянту за відсутності апелянта за вказаною в апеляційній скарзі адресою.

Враховуючи викладене та зважаючи на невиконання особою, яка бере участь у справі свого процесуального обов'язку, що впливає на розгляд справи протягом розумного строку, справа надійшла до суду апеляційної інстанції 15 листопада 2017 року, станом на 12 лютого 2018 року недоліки апеляційної скарги не усунуто, тому апеляційну скаргу необхідно вважати неподаною та повернути.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2017 року вважати неподаною та повернути її апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному поряду до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя: А.П.Барильська.