Справа № 524/5259/17
Провадження №2/524/256/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2018 м. Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

Головуючого судді - Андрієць Д.Д.

за участю секретаря - Воблікової І.О.

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області, ОСОБА_5, треті особи Автозаводський відділ державної виконавчої служби м.Кременчук ГТУЮ в Полтавській області, Перша кременчуцька державна нотаріальна контора про зняття арешту,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до Автозаводського районного суду м. Кременчука із позовом про зняття арешту з майна.

Свої вимоги позивачі мотивували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 під час оформлення спадщини після померлого ОСОБА_6 вони дізнались про те, що ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 16.04.1999 було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 Даний арешт накладався на майно ОСОБА_5, який був засуджений вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука. Разом із тим, ОСОБА_2 не є власником вказаної квартири, оскільки вона набута у власність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до його шлюбу з ОСОБА_3. На час ухвалення вироку ОСОБА_5 в квартирі не проживав.

Посилаючись на вказані обставини, позивачі просили суд скасувати арешт квартири АДРЕСА_1 який накладено відповідно до ухвали 16-С Автозаводського районного суду м. Кременчука від 16.04.1999.

В судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_4 - ОСОБА_1, позов підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Позивач ОСОБА_3 надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач, ОСОБА_5, проти задоволення позову не заперечував. Підтвердив те, що в квартирі АДРЕСА_1 на час ухвалення вироку він не проживав і власником її не був.

Відповідач, Кременчуцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області, в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки не повідомляла, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не надсилала.

Треті особи, Автозаводський відділ державної виконавчої служби м.Кременчук ГТУЮ в Полтавській області, Перша кременчуцька державна нотаріальна контора, надіслали суду заяви про розгляд справи за відсутності їх представника.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази, приходить до наступного.

У ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

За змістом ч. 1 ст. 316, ч.ч.1, 2 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Судом встановлено, що вироком Автозаводського районного суду по справі №1-654/98р. ОСОБА_5, визнано винним за ч.2 ст.141 КК України та призначено покарання із застосуванням ст.43 КК України у виді 4 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна в виправно-трудовій колонії посиленого режиму.

Згідно повідомлення Автозаводського районного суду м. Кременчука №16-С від 16.04.1999, з метою забезпечення конфіскацій майна засудженого ОСОБА_5, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1

Разом із тим, судом було встановлено, що співвласниками квартири АДРЕСА_1 з 21.11.1995 є позивачі, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКГ Кременчуцької міської ради народних депутатів від 21.11.1995 та довідкою КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Полтавської обласної ради» від 09.07.2017 за. №61/2728(а.с.12,13).

Стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи те, що відповідач, ОСОБА_5, не є власником квартири АДРЕСА_1, а також приймаючи до уваги те, що арешт, накладений на вказану квартиру порушує права власників на вільне розпорядження своїм майном, суд вважає, що вимоги позивачів є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати суд покладає на позивачів.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області, ОСОБА_5 про зняття арешту з майна - задовольнити.

Скасувати арешт нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, зареєстрований 21.02.2005 Першою кременчуцькою державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Автозаводського районного суду 16-С від 16 квітня 1999 року, реєстраційний номер обтяження 1699266.

Судові витрати покласти на позивачів.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд міста Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.Д.Андрієць