РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/13221/17

Провадження № 2/643/1529/18

01.02.2018 р. м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді - Сиротникова Р.Є.

За участю секретаря Золотоверхої О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» ОСОБА_2 про визнання права та включення до переліку вкладників зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 11.04.2016 уклав з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» - як позичальником укладено договір № 980-032-000218972, за яким позивачем позичальнику в тимчасове користування за плату надані кошти, а останній зобовязався повернути їх позивачеві на рахунок № 7601, а також сплатити проценти за їх використання шляхом перерахунку на рахунок № 7602 в ПАТ «Банк Михайлівський», які належать позивачу.

На виконання вказаного договору на поточний рахунок позивача № 7601 ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» перераховано кошти на загальну суму 25000,00 грн., та на рахунок № 7602 - проценти в сумі 707,59 грн.

Рішенням Правління Національного банку України (далі НБУ) від 23.05.2016 «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд) прийнято рішення № 812 від 23.05.2016 про запровадження з вказаної дати тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Банку. Згідно рішення Правління НБУ від 12.07.2016 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку» з 13.07.2016 до 12.07.2018 включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 1702 від 01.09.2016 змінено Уповноважену особу Фонду якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», з 05.09.2016 всі повноваження ліквідатора Банку, визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі Закон), зокрема, ст.ст. 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, делеговано провідному професіоналу питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту регулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону Фонд інформує про свою діяльність шляхом опублікування інформації на офіційному сайті, отже позивач дізнався, що з 15.07.2016 почались виплати гарантованої суми вкладникам через банки агенти, для отримання якої вкладникам необхідно звернутися до банків агентів, але його не включили до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Позивач направив відповідачу заяву з вимогою включити його до переліку вкладників, на яку Уповноважена особа на ліквідацію Банку повідомила, що кошти у сумі 87500,00 грн. дійсно знаходились на поточному рахунку позивача № 7601 та кошті у сумі 899,05 грн. знаходились на поточному рахунку № 7602, але з підстав, передбачених ст.ст. 215, 216 ЦК України та ст. 37, п.п. 7-9 ч. 3 ст. 38 Закону перекази коштів (транзакція) здійснені ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на вказану вище загальну суму є нікчемним і на момент проведення транзакцій вказане товариство не мало в своєму розпорядженні достатньої кількості залишку коштів для їх проведення.

Позивач просить задовольнити позов в повному обсязі та зобовязати відповідача здійснити вказані дії.

До суду сторони не зявились, представник позивача надала заяву про слухання справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягала.

Від відповідача надійшли письмові заперечення на позов, в яких останній просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на правомірність дій Уповноваженої особи Фонду та обрання позивачем невірного способу захисту через неможливість розгляду позовних вимог в порядку цивільного судочинства.

Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач 11.04.2016 уклав з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» - як позичальником укладено договір № 980-032-000218972, за яким позивачем позичальнику в тимчасове користування за плату надані кошти, а останній зобовязався повернути їх позивачеві на рахунок № 7601, а також сплатити проценти за їх використання шляхом перерахунку на рахунок № 7602 в ПАТ «Банк Михайлівський», які належать позивачу.

На виконання вказаного договору на поточний рахунок позивача № 7601 ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» перераховано кошти на загальну суму 25000,00 грн., та на рахунок № 7602 - проценти в сумі 707,59 грн.

Рішенням Правління Національного банку України (далі НБУ) від 23.05.2016 «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд) прийнято рішення № 812 від 23.05.2016 про запровадження з вказаної дати тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Банку. Згідно рішення Правління НБУ від 12.07.2016 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку» з 13.07.2016 до 12.07.2018 включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 1702 від 01.09.2016 змінено Уповноважену особу Фонду якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», з 05.09.2016 всі повноваження ліквідатора Банку, визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі Закон), зокрема, ст.ст. 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, делеговано провідному професіоналу питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту регулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону Фонд інформує про свою діяльність шляхом опублікування інформації на офіційному сайті, отже позивач дізнався, що з 15.07.2016 почались виплати гарантованої суми вкладникам через банки агенти, для отримання якої вкладникам необхідно звернутися до банків агентів, але його не включили до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Позивач направив відповідачу заяву з вимогою включити його до переліку вкладників, на яку Уповноважена особа на ліквідацію Банку повідомила, що кошти у сумі 87500,00 грн. дійсно знаходились на поточному рахунку позивача № 7601 та кошті у сумі 899,05 грн. знаходились на поточному рахунку № 7602, але з підстав, передбачених ст.ст. 215, 216 ЦК України та ст. 37, п.п. 7-9 ч. 3 ст. 38 Закону перекази коштів (транзакція) здійснені ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на вказану вище загальну суму є нікчемним і на момент проведення транзакцій вказане товариство не мало в своєму розпорядженні достатньої кількості залишку коштів для їх проведення.

Набуття товариством у розпорядження коштів ПАТ «Банк Михайлівській» здійснено на підставі нікчемних договорів в порушення вимог діючого законодавства України та всупереч прямої заборони НБУ на укладання такого роду договорів.

Позивач частково отримав відшкодування у розмірі 62691,46 грн., але залишок коштів у розмірі 25707,59 грн. досі не отримав.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Закону Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку. Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до п.п. 4-6 ч. 4 ст. 26 цього Закону; 3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до ст. 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобовязання перед цим банком, що не виконане; 4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; 5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені ст. 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених ст. 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Як вбачається з положень ч. 3 ст. 27 Закону виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду. Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті «Урядовий курєр» або «Голос України».

Згідно п. 3 ч. 1 ст. Закону вклад, це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; Вкладником, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону, є фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобовязаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. Підстави нікчемності правочинів неплатоспроможного банку перелічені в ч. 3 ст. 38 Закону.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Списання та зарахування коштів за банківськими рахунками здійснюється відповідно до договорів обслуговування банківських рахунків та «Інструкції про безготівкові рахунки в Україні в національній валюті» (далі Інструкція), затвердженої постановою Правління НБУ № 22 від 21.01.2004 відповідно до п.1.4 глави 1 якої розрахунковий документ, це документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача. Згідно п. 1.9 глави 1 доручення платників про списання коштів зі своїх рахунків банки приймають до виконання виключно в межах залишку коштів на цих рахунках або якщо договором між банком та платником передбачено їх приймання та виконання в разі відсутності/недостатності коштів на цих рахунках. Аналогічне положення закріплене в п. 3.6. глави № Інструкції.

Згідно з п. 1.24 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ коштів, це рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі.

У відповідності до правових висновків, викладених у Постановах Верховного суду України від 19.08.2014 у справах № 3-47гс14, № 3-48, від 02.09.2014 у справі № 3-80гс14, від 09.09.2014 у справах № 3-45гс14, № 3-49гс14, від 21.10.2014 у справі № 3-147гс14 кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк в свою чергу у межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Аналіз зазначених вище правових норм дає підстави для висновку, що переказ коштів за своєю суттю не є правочином в розумінні ст. 202 ЦК України, отже не може бути визнаний недійсним або нікчемним в порядку ст. 38 Закону України, оскільки Уповноважена особа Фонду не є стороною правочину, на виконання якого було здійснено переказ коштів.

Крім того, слід зазначити, що згідно п. 1 ч. 4 ст. 38 Закону Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у ч. 2 ст. 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

З погляду на положення п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вимоги про застосування наслідків нікчемності застосовуються виключно за рішенням суду. Відомості про заявлення таких вимог Банком, чи Уповноваженою особою Фонду відсутні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що дії Уповноваженої особи Фонду з приводу відмови у включенні позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами не є правомірними, отже позов має бути задоволений.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 12,13,81,263-265 ЦПК України, ст.ст. 203, 215, 216, 1066, 1074 ЦК України, ст.ст. 18, 26, 27, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати право ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на отримання відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за рахунками №7601 та №7602 в ПАТ «Банк Михайлівський» на суму 25707 (двадцять пять тисяч сімсот сім) грн. 59 коп.

Зобовязати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо включення ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) до переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду за рахунками №7601 та №7602 в ПАТ «Банк Михайлівський» на суму 25707 (двадцять пять тисяч сімсот сім) грн. 59 коп.

Стягнути з Публічного Акціонерного Товариства «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», код 38619024, на користь держави судовий збір в сумі 1280 (одну тисячу двісті вісімдесят) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Харківської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 09.02.2018.

Суддя Р.Є. Сиротников