Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2018 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Сидоренко І.О.

при секретарі Рудь Т.В.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на лікування дитини, -

В С Т А Н О В И В:

23.01.2018 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на лікування дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що шлюб між нею та ОСОБА_2 було розірвано 02.10.2014 року на підставі рішення Словянського міськрайонного суду. З 01.09.2014 року з відповідача стягуються аліменти у розмірі 1/4 частки його доходу на утримання сина, ОСОБА_3 Дитина отримала опік стравоходу 2-3 ступеня, перебував на лікуванні в обласній дитячій лікарні м. Харкова на стаціонарному лікуванні з 12.12.2017 року по 29.12.2017 року. На лікування дитини витрачено велику суму грошей, батько дитини матеріальної допомоги не надав. На теперішній час дитина продовжує лікування, на яке також необхідні значні кошти. Під обставинами, повязаними з хворобою дитини, слід розуміти витрати, понесені на придбання медичних препаратів, проведення обстеження, та ін. Вважає, що відповідач також зобовязаний нести додаткові витрати на дитину, тому просить суд стягнути з відповідача на свою користь додаткові витрати, понесені на лікування їх сина в розмірі 12579,67 грн.

Позивач, ОСОБА_1, в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, наполягала на задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач, ОСОБА_2, позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього 6300 грн., тобто половини від загальної суми понесених витрат, оскільки вважає, що батьки зобовязані в рівній мірі нести витрати на утримання дитини.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Свідоцтва про народження серії І-БП №076445, виданого Словянським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції від 19.11.2003 року, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Рішенням Словянського міськрайонного суду від 01.09.2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3, у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з випискою обласної дитячої клінічної лікарні м. Харкова з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_3 перебував в стаціонарі лікарні на лікуванні з 12.12.2017 року по 29.12.2017 року з діагнозом: хімічний опік стравоходу 2-3 ступеня.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства га стягнення аліментів» роз'яснено, що участь у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

На підтвердження понесених додаткових витрат на дитину позивачем надано чеки на загальну суму 12579,67 грн. на придбання ліків та харчування за час перебування дитини на стаціонарному лікуванні. Таким чином, частка відповідача у вказаних витратах, ґрунтуючись на принципі рівності участі батьків в утриманні дитини, становить 6300 грн., тобто 1/2 їх частину, що визнається відповідачем.

Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє часткове підтвердження, і з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на її користь 6300 грн. вказаних додаткових витрат.

Згідно з ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. 185 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на лікування дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, додаткові витрати на лікування дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 6300 (шість тисяч триста) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення виготовлений 28 лютого 2018 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_4