Справа № 686/8625/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 березня 2018 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Карплюка О.І.

при секретарі судового засідання Скоринському В.В.

з участю позивача ОСОБА_1

її представника ОСОБА_2

та представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 сільської ради Хмельницького району та ОСОБА_5 про визнання незаконними та скасування рішень,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 сільської ради Хмельницького району та ОСОБА_5 про визнання незаконними та скасування рішень ОСОБА_4 сільської ради Хмельницького району №37 від 9 жовтня 2015 року та №5 від 29 липня 2016 року в частині надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та передачі у власність земельної ділянки в розмірі 0,12 га ОСОБА_5 за адресою: Хмельницький район, с. Олешин, вул. Котовського, 2, посилаючись на відсутність адреси, за якою знаходиться спірна земельна ділянка. Крім того, зазначає, що ОСОБА_5 передано не вільну земельну ділянку, а її сад, плодові дерева та кущі.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради Хмельницького району проти позову заперечує, посилаючись на його необгрунтованість.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився без поважних причин, повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, не повідомивши про причини неявки.

За слухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Так, відповідно до вимог ст. 393 ч. 1 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Рішенням ОСОБА_4 сільської ради Хмельницького району від 27 січня 2015 року №18 надано дозвіл ОСОБА_1 на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що знаходиться в її користуванні відповідно до земельно-облікових документів, орієнтовною загальною площею 0,25 га із земель комунальної власності (категорія земель житлової та громадської забудови) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: с. Олешин, вул. Котовського, 2.

Рішенням ОСОБА_4 сільської ради Хмельницького району від 9 жовтня 2015 року №37 надано дозвіл ОСОБА_5 на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що знаходиться в її користуванні відповідно до земельно-облікових документів, орієнтовною загальною площею 0,15 га із земель комунальної власності (категорія земель сільськогосподарського призначення) для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: ОСОБА_4 сільська рада, с. Олешин.

Як вбачається з протоколу засідання постійної комісії з питань агропромислового комплексу, землекористування та соціального розвитку сіл ОСОБА_4 сільської ради від 31 березня 2017 року №229, рішенням ОСОБА_4 сільської ради Хмельницького району від 29 липня 2016 року №5 затверджено технічну документацію із землеустрою та передано у власність ОСОБА_5 за рахунок земель комунальної власності земельну ділянку площею 0,12 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в с. Олешин.

Відповідно до вимог ст. 116 ч. 1 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до вимог ст. 118 ч. 6 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до ОСОБА_6 міністрів Автономної Республіки Крим. ОСОБА_6 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Таким чином, законодавством не передбачено зазначення адреси земельної ділянки, а лише бажане місце її розташування.

Відповідно до вимог ст. 118 ч. ч. 7 та 9 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до вимог ст. 121 ч. 1 п. п. б та г ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара; для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Крім того, відповідно до вимог ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Однак, ні позивачем, ні її представником не надано суду доказів, які б вказували на накладення спірної земельної ділянки, переданої у власність ОСОБА_5, на земельну ділянку, яка знаходиться в користуванні ОСОБА_1 Натомість, як вбачається з плану меж земельної ділянки позивача, виготовленого Хмельницьким міськрайонним виробничим відділом Хмельницької регіональної філії ДП Центр ДЗК, вона межує із землями ОСОБА_7 (А-Б), комунальної власності (Б-В), ОСОБА_8 (В-Г) та загального користування (Г-А).

Відповідно до вимог ст. 13 ч. 2 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є не обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, ст. 393 ч. 1 ЦК України, ст. ст. 116 ч. 1, 118 ч. ч. 6, 7 та 9, 121 ч. 1 п. п. б та г ЗК України, суд

вирішив:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4 сільської ради Хмельницького району та ОСОБА_5 про визнання незаконними та скасування рішень ОСОБА_4 сільської ради Хмельницького району №37 від 9 жовтня 2015 року та №5 від 29 липня 2016 року в частині надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та передачі у власність земельної ділянки в розмірі 0,12 га ОСОБА_5 за адресою: Хмельницький район, с. Олешин, вул. Котовського, 2 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

03.03.2018