Справа № 139/988/17
Провадження № 2/139/492/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

01 березня 2018 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючого - судді Тучинської Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Хонькович Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

23 жовтня 2007 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 050/25-1203/1, відповідно до умов якого позивач надав відповідачеві кредит на споживчі потреби у розмірі 100 тисяч гривень, зі сплатою 15% річних, із кінцевим терміном повернення не пізніше 10 жовтня 2022 року.

Отримавши кредитні кошти на умовах повернення, строковості та платності ОСОБА_1 систематично порушував свої договірні зобовязання щодо строків повернення кредиту та процентів за його користування, що призвело до виникнення простроченої заборгованості.

Договором № 1 від 07 лютого 2014 року було внесено зміни до кредитного договору № 050/25-1203/1 від 23 жовтня 2007 року.

Відповідач ухиляється від належного виконання своїх зобовязань за договором, у результаті чого станом на 07 вересня 2017 року має заборгованість за Договором кредиту на загальну суму 115 517 гривень 23 копійки, яка складається із:

- основного боргу 60 275 гривень 28 копійок;

- заборгованості за відсотками 41 749 гривень 19 копійок;

- інфляційних втрат за кредитом 9 282 гривні 38 копійок;

- інфляційних втрат за відсотками 4 210 гривень 38 копійок.

07 листопада 2017 року Банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитом та судових витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою суду від 13 листопада 2017 року (а.с. 33) справу призначено до розгляду у відкрите судове засідання.

Судовий розгляд справи неодноразово відкладався через неявку відповідача, зокрема, 28.11.2017, 25.01.2018, 12.02.2018, у звязку з витребуванням доказів (08.12.2017, 22.12.2017).

В судове засідання 01 березня 2018 року сторони не зявилися.

Представник позивача ОСОБА_2 (а.с. 69) повідомив суд про неможливість явки через хворобу (а.с. 77). В той же час ним 28 листопада 2017 року було подано заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи за його відсутності (а.с. 37). Крім того, аналогічна заява (а.с. 27) була подана разом із позовною заявою представником Банку Шупік Маряною Євгеніївною (а.с. 26).

Таке клопотання відповідає ч. 3 ст. 211 ЦПК України, а тому судом було ухвалено про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1, з урахуванням положень п. 2 ч. 7 та п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про всі судові засідання належним чином був повідомлений (а.с. 35-36, 48-49, 45, 54, 67-68, 73-74, 75-76).

На підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України судом було ухвалено про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів з постановленням заочного рішення.

Розглянувши справу, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до повного задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 КК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України передбачено право кожної особи у порядку встановленому цивільно-процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що 23 жовтня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 050/25-1203/1 (а.с. 4-7).

Загальними зборами акціонерів 09 березня 2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування Банку на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (а.с. 20).

Предметом договору є кредит в сумі 100 тисяч гривень, які ОСОБА_1 отримав шляхом видачі готівки через касу на споживчі потреби у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання зі сплатою 15 % річних за перший рік з наступним погашенням суми основної заборгованості.

Щомісячно до 10 числа відповідач зобовязувався сплачувати рівними частинами кошти в сумі 556 гривень, починаючи з листопада 2007 року з кінцевим терміном погашення кредиту не пізніше 10 жовтня 2022 року.

В силу ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки.

Пунктами 3.3.6, 3.3.7 Договору кредиту визначено обовязок позичальника своєчасно та в повному обсязі, сплачувати проценти та погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку визначеному п. 1.1 Договору.

У разі невиконання позичальником обовязків визначених у п.п. 3.3.6, 3.3.7 Договору кредиту протягом більше ніж 60 календарних днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив і позичальник зобовязаний протягом одного робочого дня погасити Кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (п. 4.4 Договору Кредиту).

Позичальник систематично порушував свої договірні зобовязання, щодо строків повернення кредиту, процентів за його користування, що призвело до виникнення простроченої заборгованості станом на 07 лютого 2014 року за тілом кредиту - 78872 гривні, за процентами - 31091 гривня 30 копійок. З метою погашення цієї заборгованості 07 лютого 2014 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було внесено зміни до кредитного договору (а.с. 8), зокрема:

- встановлено процентну ставку за користування кредитом у розмірі 1,0 річних на строк до 24 місяців з дати підписання даного договору;

- кінцевий термін погашення заборгованості по кредиту в сумі 78872 гривні встановлено 06 лютого 2016 року;

- заборгованість по сплаті процентів в сумі 9327 гривень 39 копійок мала бути сплачена 07 лютого 2014 року, а решту 70 % заборгованості по сплаті процентів в сумі 21763 гривні 91 копійка ОСОБА_1 мав сплатити до 10 жовтня 2022 року відповідно до графіку.

ОСОБА_1 частково виконував свої зобовязання за Договором кредиту і всього за період з 23 жовтня 2007 року до 06 вересня 2017 року ОСОБА_1 було сплачено 128 337 гривень 82 копійки кредитного боргу, з яких основна заборгованість за кредитом - 39 727 гривень 72 копійки та відсотки - 88 613 гривень 10 копійок (а.с. 19).

Однак, з 25 лютого 2016 року ОСОБА_1 своє зобовязання за Договором кредиту та Договором про внесення змін до Договору кредиту не виконував взагалі, у звязку з чим станом на 07 вересня 2017 року у нього утворилась заборгованість на загальну суму 115 517 гривень 23 копійки (а.с. 15-18).

Позивач стверджує, що дії відповідача щодо несплати заборгованості за договором порушують вимоги законодавства України про зобовязання та його виконання, у звязку з чим виникла підстава для звернення до суду з відповідним позовом.

Суд погоджується із такою позицією позивача, оскільки заборгованість за кредитом повністю підтверджена матеріалами справи та викладеними у позовній заяві обставинами.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Підставою застосування відповідальності, передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України, є прострочення боржником виконання грошового зобов'язання.

Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК).

З аналізу вказаної норми Закону, а саме ч. 2 ст. 625 ЦК України, вбачається, що у разі прострочення сплати поточного платежу за кредитом у кредитора виникає право стягувати суми, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України незалежно від закінчення строку дії договору або його розірвання.

Із розрахунку заборгованості наданого банком (а.с. 15-18) слідує, що ОСОБА_1 прострочив платежі з оплати основного боргу, процентів, пені та має значну заборгованість, яка завдає збитків Банку. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості за кредитним договором в сумі 9 282 гривні 38 копійок та витрат за відсотками в сумі - 4 210 гривень 38 копійок.

У правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 01 жовтня 2014 року за результатами розгляду справи № 6-113цс14, вказується, що за змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами.

З урахуванням наведеного вище, обставини, що позичальник ОСОБА_1 тривалий час не здійснює сплату обовязкових платежів за Кредитним договором, що завдає втрат для Банку, вимога позивача про стягнення інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості підлягає до повного задоволення.

Розрахунок таких витрат проведено позивачем у відповідних розрахунках (зворот а.с. 18), він не спростований відповідачем.

Таким чином грошові вимоги позивача є законними, обґрунтованими вимогами цивільного законодавства та умовами Кредитного договору. Враховуючи вищевикладене, принципи цивільного процесу про змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства, суд приходить до висновку про повне задоволення заявленої позовної вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Суд прийшов до висновку про задоволення позову, а тому із ОСОБА_1 як відповідача на користь ПАТ «Укрсоцбанк» підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого при зверненні до суду судового збору в сумі 1732 гривні 76 копійок (а.с . 1).

Керуючись: кредитним договором № 050/25-1203/1 від 23 жовтня 2007 року, Договором від 07 лютого 2014 року про внесення змін № 1 до договору кредиту № 050/25-1203/1, ст.ст. 575, 525, 526, 530, 536, 611, 612, 615, 625, 626, 628, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 141, 259 263, 264, 265, 354, ч. 4 ст. 223, ст. 281-284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії АА № 264702, виданий Мурованокуриловецьким РВ УМВС України у Вінницькій області 13 серпня 1996 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (03150 Україна, м. Київ, вул. Ковпака, 29, МФО 300023, п/р № 0002, ) суму заборгованості по кредиту в розмірі 115 517 гривень 23 копійки, в тому числі: 60 275 гривень 28 копійок основного боргу, 41 749 гривень 19 копійок заборгованості за відсотками, 9 282 гривні 38 копійок інфляційних втрат за кредитом та 4 210 гривень 38 копійок інфляційних втрат за відсотками, а також судові витрати в сумі 1732 гривні 76 копійок, а всього 117249 (сто сімнадцять тисяч двісті сорок девять) гривень 99 копійок.

Рішення може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з моменту проголошення до апеляційного суду Вінницької області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення (вручення копії повного тексту рішення).

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: ___________