Справа № 750/8981/17 Провадження № 22-ц/795/234/2018 Головуючий у I інстанції - Рахманкулова І. П. Доповідач - Бечко Є. М.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді: Бечка Є.М.,

суддів: Євстафіїва О.К., Страшного М.М.,

при секретарі: Герасименко Ю.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2

відповідачі - ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду м.Чернігова від 21 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2017 року ОСОБА_2., через свого представника ОСОБА_5, звернулася з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення в солідарному порядку з відповідачів на її користь 73400 грн. у відшкодування заподіяної майнової шкоди, а також 73400 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 21 грудня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Не погоджуючись з даною ухвалою, ОСОБА_2, 29 грудня 2017 року (а.с.130) особисто звернулася до суду з апеляційною скаргою та, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню в справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом ухвалу було винесено безпідставно і необґрунтовано без дотримання норм чинного законодавства.

Апелянт вказує, що при винесенні ухвали не було перевірено чи вручені особам, які беруть участь у справі, судові повістки, як зазначено в Постанові Пленуму ВСУ від 12 червня 2009 року №2 «про застосування норм цивільного законодавства при розгляд справ у суді першої інстанції». Наголошує, що нею не було отримано судових повісток про призначення вказаної справи до розгляду.

Також ОСОБА_2 посилається на ту обставину, що тривалий час вона не спілкувалась з своєю довіреною особою - ОСОБА_5, за сімейними обставинами та не була в курсі розгляду свого позову.

Щодо неявки в судові засідання представника, то апелянт зазначила, що в судове засідання 08 листопада 2017 року він не зміг прибути у зв'язку з накладками у даті і часі слухання справ, про що повідомив суд. В друге судове засідання не зміг прийти по причині поганого самопочуття, так як він інвалід, на доказ чого є медичні документи.

Тому особа, що подає апеляційну скаргу вважає, що суд зобов'язаний був відкласти розгляд справи, так як згідно норм ст.257 (стара ред. - ст. 207) ЦПК України передбачене винесення ухвали з залишенням позову без розгляду у зв'язку з двома не поважними неявками у суд. Апелянт зазначає, що вона взагалі не була жодного разу повідомлена, а її представник з нею не спілкувався по причині сварки та мав дві поважні і обґрунтовані причини двох неявок у суд.

Крім того, ОСОБА_2 звертає увагу суду на те, що судом не вірно зазначено її звернення до суду першої інстанції, а саме невірно зазначено 19 вересня 2017 року, а вона подала позов 01 вересня 2017 року.

У наданий судом строк відповідачі відзив на апеляційну скаргу не подали.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та перевіривши законність ухвали першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що позивач та її представник повторно не з'явився в судове засідання без поважних причин, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи в їх відсутність не подали.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, суд першої інстанції був вправі залишити позовну заяву без розгляду за наявності збігу двох умов: повторної неявки позивача, належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи та відсутності заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулась до Деснянського районного суду м. Чернігова через свого представника ОСОБА_5 18 вересня 2017 року, що підтверджується конвертом (а.с.15), тому доводи апеляційної скарги щодо невірного зазначення судом першої інстанції дати її звернення до суду, а саме, що вона звернулася до суду саме 01 вересня 2017 року не заслуговують на увагу.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 жовтня 2017 року відкрито провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди і справу призначено до судового розгляду на 08 листопада 2017 року на 11 год. 00 хв. (а.с.32-33).

ОСОБА_5 03 листопада 2017 подав заяву про перенесення слухання справи на іншу дату оскільки позивачу ні на кого залишити дитину, яка хворіє, а у нього два засідання в Апеляційному суді Чернігівської області (а.с.41).

Однак, на підтвердження таких доводів обґрунтування заяви про перенесення розгляду справи ОСОБА_5 жодних доказів надано не було, зокрема не надано повістки про виклик його до суду апеляційної інстанції та не надано довідки про хворобу дитини позивачки.

Про час та місце розгляду справи на 08 листопада 2017 року ОСОБА_5 був ознайомлений під особисту розписку (а.с.48)

Деснянським районним судом м. Чернігова 08 листопада 2017 року розгляд справи відкладено на 21 грудня 2017 року. При повідомленні позивачки та її представника про час та місце судового засідання судом було роз'яснено, що причина неявки судом визнана неповажною та їх було попереджено, що у разі повторної неявки до суду, позовну заяву буде залишено без розгляду.

Представник позивача 05 грудня 2017 звернувся до суду з заявою про видачу йому на руки ухвалу по справі стосовно призначення дати і часу розгляду вказаної справи. На цій же заяві особисто написав, що ухвалу отримав 06 грудня 2017 року (а.с.111).

Позивач ОСОБА_2 отримала повідомлення про виклик її до суду на 21 грудня 2017 року особисто 06 грудня 2017 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.115).

Однак, ні позивачка особисто, ні її представник в судове засідання 21 грудня 2017 року повторно не з'явилися.

У адресованій суду заяві від 25.12.2017 року (а.с.122) позивачка, як на підставу неотримання судових повісток посилалась на відсутність її вдома через тимчасовий від'їзд у інше місто на заробітки, що суперечить поясненням її представника, не підтвердженим у належний спосіб.

Така поведінка позивача свідчить про нехтування нею обов'язком сторони, передбаченим положеннями ст.131 ЦПК України та відповідної норми процесуального кодексу, що діяла до 15.12.2017 р., повідомляти про зміну місця проживання (перебування, знаходження), що у відповідності до частини 3 вказаної статті дає підстави суду вважати неявку сторони без поважних причин.

За вказаних обставин суд першої інстанції обґрунтовано на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України постановив ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвала постановлена із додержанням вимог закону і передбачених законом підстав для її скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачка особисто не була повідомлена про час та місце розгляду справи спростовуються матеріалами справи (а.с.115), крім того, її представник також належним чином був повідомлений, тому доводи, що вона не володіла жодною інформацією про стан розгляду справи є надуманими та такими, що не заслуговують на увагу.

Те, що ОСОБА_2 деякий час не спілкувалась зі своїм представником також не може бути підставою для скасування ухвали суду про залишення позову без розгляду.

Слід також зазначити, що відповідно до ч.1 ст.240 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 223 цього Кодексу, а саме зокрема неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Однак, при розгляді даної справи достовірно встановлено, що і позивач, і її представник були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, попереджалися судом, що у разі повторної неявки позовна заява буде залишена без розгляду, на підтвердження своєї заяви про відкладення розгляду справи, яке відбулося 08 листопада 2017 року, доказів поважності причин неявки суду не подали, відтак, суд першої інстанції відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства повідомляв позивача про час та місце розгляду справи та правомірно залишив позов без розгляду.

Також сторона позивача не отримувала судові повістки з повідомленням про апеляційний розгляд, що направлялись поштою, телефоном та шляхом виходу судових розпорядників за місцем проживання позивача.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Також колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч.2 ст.257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно. Тобто, залишення позову без розгляду не перешкоджає звернутися ОСОБА_2 з таким позовом повторно.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстави для скасування ухвали суду першої інстанції, що передбачені ст.379 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 379, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м.Чернігова від 21 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16.02.2018 року.

Головуючий:Судді: