АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 677/531/17
Провадження № 22-ц/792/265/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя - доповідач), Талалай О.І., Ярмолюка О.І.

секретар судового засідання Медведчук Н.Д.

за участю апелянта та її представника ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5, представника позивача ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу №677/531/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Красилівського районного суду від 28 листопада 2017 року (суддя Боголюбова Л.М.) у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_5, ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и л а :

Звертаючись до суду із позовом позивач зазначав, що 27.03.2017 року під час сварки між ОСОБА_5, його дружиною ОСОБА_7 та ОСОБА_9, ОСОБА_10 щодо межі між їхніми господарствами ОСОБА_7 вели себе неадекватно, кричали та сказали, що ОСОБА_8 захищає ОСОБА_10 так як спить з їхньою дочкою ОСОБА_11 у неї на горищі. Позивач вказує, що при цьому була присутня його дружина і після таких висловлювань ОСОБА_7 у нього почалися сварки в родині, через які він страждає фізично: піднімається тиск, болить голова, також діти стали рідше приїжджати до батьків. Тому, ОСОБА_8 вказує, що відповідачі розповсюдивши про нього відомості, що не відповідають дійсності і порочать його честь та гідність та своєю брехнею спричинили йому моральну шкоду, яку просив стягнути із ОСОБА_5, ОСОБА_7 в сумі 50 000 грн.

Рішенням Красилівського районного суду від 28 листопада 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 17000 грн. завданої моральної шкоди. Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_7 оскаржила його в апеляційному порядку та вказує, що суд при винесені рішення допустив невідповідність висновків обставинам справи. Апелянтка зазначає, що покази свідків, які надавалися в судовому засіданні, містять ряд суперечностей. Крім того, висновок суду першої інстанції про доведеність заподіянню позивачу моральної шкоди не відповідає обставинам справи. В матеріалах справи відсутні будь-які докази факту заподіянню ОСОБА_8 моральних та фізичних страждань або втрат немайнового характеру, а також наявність причинного зв'язку між шкодою та діями апелянтки. Також, на думку ОСОБА_7, суд незаконно стягнув з неї 800 грн. судового збору, оскільки апелянтка є інвалідом ІІ групи, а тому згідно Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору. На підставі викладеного ОСОБА_7 просила суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким у позові відмовити в повному обсязі.

Як вбачається із змісту апеляційної скарги ОСОБА_7 оскаржує рішення Красилівського районного суду від 28.11.2017 року в частині задоволених позовних вимог. В решті рішення сторонами не оскаржується.

Апелянтка, її представник та ОСОБА_5 підтримали апеляційну скаргу, з підстав у ній наведених і просять скасувати рішення суду першої інстанції.

Представник позивача апеляційну скаргу не визнав і просить її відхилити, залишивши рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач до суду не з'явився, хоча про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до пунктів 8 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем було доведено факт поширення недостовірних відомостей відповідачкою про інтимні стосунки між ним і ОСОБА_11 і поширення цих відомостей спричинили позивачу моральної шкоди, що виразилася у моральних переживаннях останнього і враховуючи вимоги розумності та справедливості стягнув із ОСОБА_7 17000 грн. в рахунок її відшкодування.

Однак, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується, виходячи із наступного.

Частиною 4 ст. 32 Конституції України встановлено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням і поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно роз'яснень, що викладені в пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009 року обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій ( ч.4 ст. 12 ЦПК України).

Отже, згідно з положеннями статті 277 ЦК України, статей 12, 81 ЦПК України, роз'яснень пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 позивач повинен довести факт поширення наведених ним висловлювань відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Колегія суддів вважає, що позивачем не доведений факт розповсюдження тієї інформації, яка зазначена у позовній заяві.

Як вбачається із позовної заяви ОСОБА_8 зазначав, що ОСОБА_7 була поширена відносно нього інформація про те, що «він спить із дочкою ОСОБА_10 ОСОБА_11 у неї на горищі» і в результаті поширення саме цієї недостовірної інформації позивачу спричинена моральна шкода, що виразилася у погіршенні сімейних стосунків, сварках із дружиною, які призвели до погіршення стану здоров'я позивача та несприйняття ситуації дітьми позивача. (а.с.2-3).

Однак, належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження факту поширення саме цієї інформації позивачем не надано. Так, свідки ОСОБА_12, ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_14, які були допитані в суді першої інстанції та в зв'язку із неможливістю відтворення технічного запису судових засідань суду першої інстанції в частині допиту цих свідків, в суді апеляційної інстанції не підтвердили факт поширення ОСОБА_7 інформації саме про те, що «ОСОБА_8 спить із дочкою ОСОБА_10 ОСОБА_11 у неї на горищі».

Матеріали справи не містять жодних інших доказів на підтвердження факту поширення відповідачкою вказаного в позовній заяві висловлювання.

А тому, висновок суду першої інстанції про доведеність позивачем факту поширення відповідачем недостовірних відомостей є помилковим. І доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм процесуального права є обґрунтованими.

В силу роз'яснень, що викладені в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Оскільки позивач не довів, що його особисті немайнові права були порушені ОСОБА_7 внаслідок поширення інформації, яка принижує його честь та гідність, а вимога про відшкодування моральної шкоди, як слідує із позовної заяви, є похідною від вказаних обставин, тому правові підстави для задоволення позову ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди відсутні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення в частині задоволених вимог та в частині судового збору підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_8 до ОСОБА_7

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Рішення Красилівського районного суду від 28 листопада 2017 року в частині стягнення моральної шкоди та судового збору з ОСОБА_7 скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволені позову ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_7 відмовити.

В решті рішення Красилівського районного суду від 28 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 лютого 2018 року.

Судді: (підпис) А.П. Корніюк

(підпис) О.І. Талалай

(підпис) О.І.Ярмолюк

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду А.П. Корніюк

Головуючий у першій інстанції - Боголюбова Л.М. Справа № 22ц/792/265/18

Доповідач - Корніюк А.П. Категорія: 30