Справа № 313/1297/17
Провадження № 2-о/313/2/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2018 року смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі: головуючий суддя Кравцов С.О., при секретарі Василенко Л.В. за участю представника заявника ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини, суд

В С Т А Н О В И В :

28.09.2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою у якій просить суд встановити факт прийняття ним спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті його батьків: 24 травня 1995 року, у віці 65 років, помер його батько ОСОБА_4, та 08 липня 1995 року у віці 59 років померла його мати ОСОБА_5, свої вимоги заявник мотивує тим, що після смерті батьків відкрилася спадщина на все майно, що належало батькам на праві власності, зокрема земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та 1/1 частина домоволодіння, яке розташоване за адресою: с. Корніївка, вул. Кірова, 38 Веселівського району Запорізької області. Зазначив окрім нього,спадкоємцями першої черги є його рідні брати: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Проте, 07 жовтня 2005 року, у віці 37 років помер його рідний брат ОСОБА_6, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 007215 виданий Корніївською сільською радою Веселівського району Запорізької області від 10.10.2005 року, актовий запис про смерть № 07.

Враховуючи те, що єдиним спадкоємцем першої черги, окрім нього, є його рідний брат ОСОБА_3, та з метою не порушення його законних прав як спадкоємця, вважає за необхідне залучити у якості заінтересованої особи ОСОБА_3., який відмовився від своєї частки на спадщину надавши заяву до компетентних нотаріальних органів що строк на прийняття спадщини він пропустив спадщину не приймаю і приймати не бажає. З урахуванням на те що після смерті батьків та брата він ступив фактично в права володіння спадковим майном, вважає себе спадкоємцем першої черги спадкування за законом. До нотаріальної контори не звертався. На даний час має намір оформити належним чином право на спадкове майно.

Ступінь своїх родинних стосунків з померлим підтверджує своїм Свідоцтвом про народження серії ЯЛ № 879517 виданий Корніївською сільрадою Веселівського району Запорізької області 06 червня 1956 року, в якому він записаний сином померлих батьків.

Після смерті батьків, вважає себе спадкоємцем першої черги, спадкування за законом прийняв спадщину відповідно до ст. 49 ЦК УРСР (ред. 1963р. що був чинний на той час), шляхом фактичного вступу у володіння і управління спадковим майном, посилаючись на довідку Корніївської сільської ради Веселівського району Запорізької області від 24.02.2017 року № 186 та довідка від 24.02.2017 року № 187.

В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав. Посилаючись на обставини справи, надавши пояснення, що після смерті його матері до нотаріальної контори на оформлення спадщини звертався його лише брат ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначивши що спадкове майно лише житловий будинок в селі Корніївка Веселівського району Запорізької області

На даний час хоче оформити спадщину і на земельні ділянки, що належали батькам на праві власності.

Представник заявника ОСОБА_1 в судовому засіданні, підтримав вимоги заявника з підстав указаних в заяві. Пославшись на те що батько ОСОБА_4, та його мати ОСОБА_5 померли в 1995 році, та до даних правовідносин необхідно застосувати ЦК УРСР 1963 року, Зокрема ст. 549 вказаного Кодексу визначає, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. У звязку з означеним просив вимоги задовольнити.

Суд, вислухавши заявника, його представника, вивчивши матеріали справи, вважає заяву такою, що задоволенню не підлягає, за наступних підстав.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року.

Як встановлено в судовому засіданні, 24 травня 1995 року, у віці 65 років, помер його батько ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 381708 виданого (повторно) Веселівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 21.02.2017 р., актова запис про смерть № 09 та 08 липня 1995 року у віці 59 років померла його мати ОСОБА_5, що підтверджено копією свідоцтва серії І-ЖС № 381707 видане Веселівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 21.02.2017 р., актовий запис про смерть № 14.

Ступінь своїх родинних стосунків з померлими заявник підтверджує своїм Свідоцтвом про народження серії ЯЛ № 879517 виданий Корніївською сільрадою Веселівського району Запорізької області 06 червня 1956 року, в якому він записаний сином померлих батьків.

Після смерті батьків відкрилася спадщина на все майно, що належало батькам на праві власності, зокрема на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та 1/1 частина домоволодіння, яке розтащовщю за адресою: с. Корніївка, вул. Кірова, 38 Веселівського району Запорізької області.

Судом встановлено, що окрім нього,спадкоємцями першої черги є його рідні брати: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Проте, 07 жовтня 2005 року, у віці 37 років помер його рідний брат ОСОБА_6, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 007215 виданий Корніївською сільською радою Веселівського району Запорізької області від 10.10.2005 року, актовий запис про смерть № 07.

Спадкоємцем першої черги, окрім нього, є його рідний брат ОСОБА_3( зацікавлена особа по справі), який відмовися від своєї частки на спадщину, надавши заяву до компетентних нотаріальних органів, де зазначив, що строк на прийняття спадщини він пропустив, спадщину не приймає і приймати не бажає. Після смерті батьків та брата заявник вважає себе спадкоємцем першої черги спадкування за законом. До нотаріальної контори не звертався. На даний час має намір оформити належним чином право на спадкове майно.

Згідно з пп. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, положення зазначеного Колексу застосовується до тих прав і обовязків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Якщо спадкодавець помер до 01 січня 2004 року, то спори щодо прийняття спадщини можуть полягати у встановленні факту прийняття спадщини або продовженні строку прийняття спадщини, якщо він пропущений з поважних причин.

Відповідно до ст. ст. 524, 529 ЦК УРСР. чинного на час відкриття спадщини після смерті батьків та брата заявника, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Спадкоємцями за'законом першої черги є, в рівних частках, діти та дружина померлого. За правилами вказаних вище норм заявник є спадкоємцем першої черги за законом

Статтею 548 ЦІК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Згідно з положеннями ст. ст. 549, 554 ЦК УРСР визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування (ст. ст. 528 і 534 цього Кодексу! його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках. Якщо спадкодавець заповідав усе своє майно призначеним ним спадкоємцям, то частка спадщини, яка належала б спадкоємцеві, який відпав, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними в рівних частках.

Відповідно до статті 553 ЦК УРСР спадкоємець за законом або за заповітом в праві був відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважалося, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини.

Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом було правом спадкоємця й залежало виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину.

У свою чергу їнструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженанаказом Міністерства юстиції України № 18/5 віл 14.06.1994 року, яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої ОСОБА_5 народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини;запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця,та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Однак матеріали справи не містять жодного доказу вступу заявника у фактичне управління чи володіння спадковим майном. Посилання ОСОБА_2та його представника ОСОБА_1на те, що заявник вступив в управління спадковим майном, зокрема шляхом користування житловим будиноком батьків не підтверджується доказами.

Відповідно до наданої довідки Корніїською сільською радою від 04.01. 2018 року № 46 житловий будинок №38 за адресою с. Корніївка вул. Миру (Кірова) Веселівського району Запоррізької області не був інвентаризований, по господарському обліку з 1964 року по 1995 рік числився за громодянином ОСОБА_7. 3 1996 року по 2005 рік будинок числився за громодянином ОСОБА_6, до дня смерті.

Згідно рішення сільської ради від 15.12. 2010 року № 11 зазначений житловий будинок списаний за вказаною адресою, як ніким не витребуваний, розібраний та непридатний для проживання.

Відповідно до довідки виданою Корніїською сільською радою від 04.01. 2018 року № 44 земельна ділянка згідно кадастрової документаціїї загальною площею 0,70 га за адресою с. Корніївка вул. Миру (Кірова)38 Веселівського району Запорізької області не приватизована і знаходилась до дня смерті 07.10.2005 року у користуванні гр.ОСОБА_6 .

Відповідно до довідки виданою Корніїською сільською радою від 04.01. 2018 року № 43 земельна ділянка згідно кадастрової документаціїї № 122 площею 6,6171га, яка знаходиться на територіїї Корніївської сільської ради Веселіського району Запорізькій області належить померлій 08.07.1995 року гр. ОСОБА_5, і є не витребуваною і передана в оренду Веселіською райдержадміністрацією до моменту витребування.

Відповідно до довідки Корніїської сільськї ради від 04.01. 2018 року № 47 ОСОБА_2 не перебуває в списку колективного сільскогосподарського підприємства «Победа» Веселівського району Запорізької області які мають право одержати сертифікати на право власності на земельну частку (пай).

Відповідно до копіїї спадкової справи № 127 на ОСОБА_5, витребовану з державної нотаріальної контори, заяву на прийняття спадкового майна, а саме житлового будинку, після смерті матері писав лише ОСОБА_6, де в заяві зазначав своїх братів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як спадкоємців .

До державної нотаріальної контори зазначені особи даже вже після смерті брата ОСОБА_6, не зверталися на протязі всього часу.

Всі ці факти свідчать про проте що в вступ у володіння та розпорядження спадковим майном в розумінні ст.. 549 ІІК УРСР, заявником не відбулися.

Заявником не надано, ні під час звернення до суду, ані в ході судового розгляду справи доказів, щодо фактичного вступу у володіння нерухомим майном, зокрема не надано квитанції про сплату земельного податку, не надано даних які б підтверджували використання цієї ділянки за призначенням, отримання орендної плати тощо.

У свою чергу, відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію (ст.. 285 І.ІПЮ.

З матеріалів справи не встановлено, чи дійсно заявник звертався нотаріуса, оскільки справа не містить тексту даного звернення, його дати. Крім того заявником не надано відповіді від нотаріуса, яка б містила відмову у проведенні нотаріальної дії через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Вказані обставини у своїй сукупності, на думку суду, свідчать про відсутність обставин для задоволення заяви.

Керуючись ст..ст 7,10, 244-245, 259, 263-265, 268 ЦПК України.,ст. 524, 528, 529, 534, 548,549,553 ЦК УРСР., суд-

ВИ РІШИВ:

В заяві ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини відмовити у повному обсязі.

Судовий збір залишити за заявником.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_8