Справа № 752/9838/17
Провадження № 2/752/1137/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
18.01.2018 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Колдіної О.О.
з участю секретаря - Якушко Т.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням
за участі позивачки: ОСОБА_1,
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3
у травні 2017 року позивач пред'явила до Голосіївського районного суду м. Києва позов до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що є власником особового рахунку квартири АДРЕСА_1.
В зазначеній квартирі зареєстровані та проживають син ОСОБА_3, донька ОСОБА_4, онук ОСОБА_5 Також у квартирі зареєстрована, але не проживає з березня 2013 року онука позивача ОСОБА_2, яка 13.03.2013 року забрала свої речі, виїхала з квартири АДРЕСА_1 та проживає в іншому місці.
З березня 2013 року відповідач перестала користуватись житлом за вищевказаною адресою, не користується ним і до цього часу, тобто більше трьох років. Перешкод у користуванні квартирою ніхто не з проживаючих ОСОБА_2 не створював, будь - яких заяв до ЖБК чи до Комунального концерну «Центр комунального сервісу» Голосіївського району м. Києва, Голосіївського районного відділу ДМС України в м. Києві стосовно того, що відповідач не проживає в квартирі з поважних причин не подавалось.
Протягом року представник ЖБК «Темп -11» перевіряли, чи проживає ОСОБА_2 за зареєстваною адресою, та за результатами перевірки 25.05.2016 року та 14.03.2017 року були складені анкети про не проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.
Позивач зазначає, що сплачувала комунальні послуги за ОСОБА_2, однак приблизно два роки тому при оформленні субсидії було зафіксовано, що ОСОБА_2 в даній квартирі не проживає та не користується комунальними послугами за даною адресою .
Враховуючи наведені обставини позивач вважає, що відповідач втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених у позові, зазначила, що є власником спірного житлового приміщення та у зв'язку із не проживанням її онуки - відповідача ОСОБА_6, у приміщенні понад один рік просить визнати її такою, що втратила право користування.
Третя особа ОСОБА_3 підтримав в судовому засіданні позовні вимоги та просив їх задовольнити, з огляду на непроживання відповідача у спірному житловому приміщенні.
Відповідач в судове засідання не з'явилась, судом двічі повідомлялась про розгляд справи шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації у відповідності до вимог ст. 128 ЦК України за адресою зазначеною стороною у справі. Поштові відправлення повернулись до суду у зв'язку із закінченням встановленого строку зберігання, що відповідно до ч.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається днем вручення повістки.
Третя особа - ОСОБА_4, в судове засідання не з'явилась, про місце і час судового розгляду була повідомлена належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки відповідача в судове засідання, повідомленого належним чином, суд вирішує у справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення).
Судом відхилено клопотання позивача про виклик і допит свідків, оскільки факти непроживання відповідача підтверджені іншими доказами.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті ,суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.
Підставою звернення позивача до суду із позовом є порушення права власності без позбавлення права користування та володіння нерухомим майном.
На момент розгляду справи у спірному приміщенні Згідно довідки №749 від 10.05.2017 року Комунального концерну «Центру комунального сервісу» Голосіївського району м. Києва в квартирі АДРЕСА_1 крім позивача зареєстровані: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2
Відповідно до роз'яснень, викладених в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.
Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.
Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
На підставі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно довідки Житлово будівельного кооперативу «Темп -11» №16/16 від 25.05.2015 року, ОСОБА_2 з 13.03.2013 року в квартирі 124 будинку 35 -б по вул..Деміївській в м. Києві не проживає та не користується комунальними послугами.
Згідно актів від 14.03.2017 року, 25.05.2016 року, складених та затверджених головою правління ЖБК «Темп-11» за участі свідків мешканців квартир АДРЕСА_4 ОСОБА_7, АДРЕСА_5 ОСОБА_8, ОСОБА_9, підтверджено факт непроживання відповідачки ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1. протягом 1 року.
Таким чином, в ході судового розгляду достовірно встановлено факт непроживання відповідача ОСОБА_2 у спірному житловому приміщенні більше одного року, що дає суду підстави для задоволення позовних вимог позивача.
Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 354 ЦПК України, суд
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., зареєстровану за адресою: АДРЕСА_3) такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., зареєстровану за адресою: АДРЕСА_3) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3) судовий збір в розмірі 640 гривень.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з моменту вручення йому повного заочного тексту рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя