Справа № 739/14/18
Провадження № 2/739/91/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2018 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря Лукаш Н.Я.,

позивачки ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі відповідач) про розірвання шлюбу, укладеного ними 10 червня 2000 року.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що на даний час їхній шлюб фактично розпався, вони не проживають разом чотирнадцять років, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, тому подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам їхньої спільної дитини.

У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх повністю. Строк на примирення просила не надавати. Спільну дитину просила залишити проживати разом з нею. Також просила залишити їй прізвище «Макова».

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, заявив, що наслідки визнання позову йому зрозумілі, він згоден на розірвання їхнього з позивачкою шлюбу, строк на примирення просив не надавати, спільну дитину просив залишити проживати разом з позивачкою.

Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та відповідно для його задоволення у звязку з цим, суд враховує наступне.

Як встановлено, позивачка та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 червня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Новгород-Сіверського районного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис №27 (а.с. 4). У шлюбі в них народилася дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3).

На час розгляду справи позивачка не перебуває в стані вагітності, на утриманні позивачки та відповідача немає дітей віком до одного року. Позивачка та відповідач на даний час спільним побутом не повязані, їхні шлюбні стосунки фактично припинилися, примирення між ними неможливе.

Частиною третьою статті 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Зважаючи на встановлені обставини життя позивачки та відповідача, враховуючи те, що шлюбні стосунки між ними фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям не можливе, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для визнання позову відповідачем та у звязку з цим для задоволення позову повністю.

За таких обставин шлюб позивачки та відповідача необхідно розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище, отримане після реєстрації шлюбу «Макова».

Враховуючи згоду позивачки та відповідача щодо місця проживання їхньої спільної дитини ОСОБА_4, відповідно до статті 160 СК України суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити вказану дитину проживати разом з позивачкою.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивачки в рахунок відшкодування судових витрат на сплату судового збору необхідно стягнути 640 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 56, 105, 110-113, 160 Сімейного кодексу України, статтями 76-81, 83, 200, 206, 258-259, 263-268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Шлюб ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3), зареєстрований 10 червня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Новгород-Сіверського районного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис №27, - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 залишити прізвище «Макова».

Малолітню дитину позивачки та відповідача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати з позивачкою ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Чепурко