Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2018 року справа № 542/1710/17

2/542/188/18

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Стрельченко Т.Г.,

при секретарі Нестеренко О.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нові Санжари, вул. Незалежності, 32 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів, просив зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього за рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 12.07.2010 року на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ? частини всих видів заробітку (доходу) на тверду грошову суму 500 грн. , в звязку з тим, що 06.06.2015 року у нього від другого шлюбу народилася донька ОСОБА_4.

Позивач в судове засідання не зявився, в заяві, що надійшла до суду просив справу розглянути у його відсутності, позов підтримав частково, прохає залишити буз розгляду п.2 позовних вимог, а саме про внесення змін до виконавчого листа.

Відповідач в судове засідання не зявилася, в матеріалах справи є її заява, якою вона прохає справу розглянути у її відсутності та визнала позов.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 02 лютого 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, в частині внесення змін до виконавчого листа залишено без розгляду.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним.

У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до Протоколу№7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11 (стаття 5), кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 12 липня 2010 року з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/ щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з 31.05.2010 року до досягнення дитиною повноліття .

Суд приймає до уваги, що позивач має дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якої в свідоцтві про народження ОСОБА_1 І-КЕ № 221889 від 09.06.2015 року записаний позивач по справі ОСОБА_1 (а.с.11).

Статтею 192 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, наявність у платника аліментів інших дітей може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

Аналізуючи викладені норми права вбачається, що кожна сторонами сама обирає стратегію захисту своїх прав, а суд розглядає справи тільки в межах заявлених сторонами вимог. За таких обставин, приймаючи до уваги , що відповідач ОСОБА_2 в письмовій заяві позов визнала та не заперечувала проти стягнення аліментів в розмірі 500 грн. щомісячно, суд вважає, що не суперечить вимогам закону зміна розміру аліментів визначених за рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 12.07.2010 року.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при змінні розміру аліментів аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Керуючись ст.ст.12, 13, 19, ч.4 ст.206, ст.ст.247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, на підставі ст.ст.181, 182, 192 СК України, , суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 12 липня 2010 року з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої та жительки вул. Центральна, 103/13, смт.Нові Санжари, Полтавської області , на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/ щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на тверду грошову суму 500 грн. щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Апеляційного суду Полтавської області через Новосанжарський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1, місце проживання: пров.Червоний, 1, с.Лелюхівка, Новосанжарський район, Полтавська область, 39300 ;

відповідач: ОСОБА_2: вул.Центральна, 103/13, смт.Нові Санжари, Полтавська область, 39300.

Суддя /підпис/

Відповідає оригіналу

ОСОБА_5 Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_6