Справа № 545/3509/17
Провадження № 2/545/237/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2018 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Потетій А.Г.

за участю секретаря Задорожна Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою,що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, про визнання особи такою,що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що позивач, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 10.04.1994р. № 154 є власником приватизованої квартири № 7 у житловому будинку № 3, що знаходиться по вул.. Миру, в с. Горбанівка Полтавського району, в якій проживає і по сьогоднішній день.

Разом з позивачем зареєстрована її дочка ОСОБА_3, дві її онучки та відповідач, який є колишнім чоловіком її дочки, зареєстрований з 1997 року в даній квартирі, але фактично не проживає за даною адресою з травня 2016 року і по теперішній час.

ОСОБА_1 не зверталась до відповідача з проханням добровільно виселитись, оскільки їй не відоме його фактичне місце проживання.

В судове засідання позивач не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та прохала його задовільнити, не заперечила проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином про день та час розгляду справи про що маються докази в матеріалах справи, а саме копія направлення оголошення для публікації на сайті «Судова влада» та газеті «Зоря Полтавщини».

Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 10.04.1994р. № 154 є власником приватизованої квартири № 7 у житловому будинку № 3, що знаходиться по вул.. Миру, в с. Горбанівка Полтавського району, в якій проживає і по сьогоднішній день.

Разом з позивачем зареєстрована її дочка ОСОБА_3, дві її онучки та відповідач, який є колишнім чоловіком її дочки, зареєстрований з 1997 року в даній квартирі, але фактично не проживає за даною адресою з травня 2016 року і по теперішній час.

Згідно зі ст.. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням належним йому майном.

Ці права гарантовані законом, але позивач не може їх реалізувати, оскільки не можу дійти згоди з відповідачкою щодо добровільного знятись з реєстрації.

Наведені вище обставини свідчать про порушення майнових прав та інтересів позивача, які мають бути захищені в судовому порядку, згідно ст. 16 ЦК України.

Ст. 41 Конституції України гарантує право володіти і користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Тобто саме рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття відповідача з реєстрації місця проживання.

Ст. 3 Сімейного кодексу України визнає сім'ю спільне проживання осіб, що пов'язані спільним побутом та мають взаємні права та обов'язки.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.. 283 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися свої житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405; ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним у будинку і (квартирі), що йому належать, користуються житловим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

За приписами ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім і власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України право на житлове приміщення за тимчасово відсутніми членами сім'ї наймача зберігається протягом шести місяців.

Відповідно до статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є: право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Таким чином, оскільки відповідач у будинку належному позивачу не проживає з травня 2016 року, не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальними послугами, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участь у спільному побуті, а отже вважається таким, що втратив право користування будинком.

На підставі викладеного суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12,13, 78-80, 141, 258 268, 280-283, 284, 352 ЦПК України, ст. ст.15, 16, 405 ЦК України, ст.ст.72, 168, 169 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким , що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №7 в будинку №3 по вул.. Миру в с.Горбанівка, Полтавського району.

Судові витрати залишити за позивачем.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Головуючий: А.Г.Потетій