Справа №705/461/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2018 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Уманської міської ради Черкаської області, про усунення перешкод у здійсненні права користування своїм майном та житлом, відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2018 року ОСОБА_1, ОСОБА_3 звернулись до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою про усунення перешкод у здійсненні права користування своїм майном та житлом, відшкодування моральної шкоди. В якості відповідача в позові вказано - Уманська міська рада Черкаської області.

В позові ставиться питання:

«… Ухвалити рішення, яким зобовязати Уманську міську раду усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, квартирою № 17 по вул. Піддубного, 9/11, м. Умань, Черкаська область, шляхом переміщення ігрового дитячого майданчика (ігрові обєкти, лавки та інші) з прибудинкової території зазначеного багатоквартирного будинку з дотриманням норм ДБН 360-92.

Стягнути з Уманської міської ради на користь кожного з позивачів у відшкодування моральної шкоди по 50000 грн.

Стягнути з відповідача на нашу користь судові витрати по сплаті судового збору ...».

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Проте, вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими позивач звертається до суду для захисту, а також дотримання ним вимог, передбачених ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Предявлена позовна заява ухвалою суду від 01 лютого 2018 року була залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а саме: позовна заява, зокрема, повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти (пункт 2 частини 3 статті 175 ЦПК України.

Позовна заява, в порушення вимог пунктів 6, 7, 9, 10 частини 3 статті 175 ЦПК України, не містила відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору; відомостей щодо попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи; підтвердження позивачів про те, що ними не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також у відповідності до вимог ч.5 ст.177 ЦПК України позивачі зобовязані були додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч.ч.2, 4, 5 ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Всупереч вказаної норми позивачем надано до суду копії доказів без належного їх засвідчення.

Враховуючи викладене, позивачам необхідно було надати суду оригінали наданих письмових доказів або їх копії, засвідчені у порядку, встановленому ч.5 ст.95 ЦПК України.

Крім того, у позові заявлено вимогу про стягнення моральної шкоди, яку позивачі визначили у розмірі 50000 грн. кожному. Разом з тим, позивачами в позовній заяві не зазначено докази, що підтверджують факт завдання моральної шкоди та міркування, з яких вони виходили при проведенні розрахунку суми стягнення у заявленому розмірі ( зокрема, докази наявності моральної шкоди та причино-наслідкового зв'язку між наслідками та діями, бездіяльністю або рішеннями відповідача, тощо). У разі недотримання позивачами зазначених вимог суд вправі залишити позовну заяву без руху.

Постановою Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно, моральна шкода може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (п. 3).

При цьому оскільки вимоги про стягнення моральної шкоди мають відповідну грошову оцінку, слід було зазначити ціну позову в цій частині (п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України).

Відповідно до п.1 частини1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається - сумою, яка стягується.

Відповідно до частини 4 статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачами до матеріалів позовної заяви було додано лише одну квитанцію про сплату судового збору в розмірі 704,80 грн.

Проте, встановлено, що позивачі звертаються до суду з вимогами про зобовязання усунути перешкоди в користуванні майном (вимоги немайнового характеру) та про стягнення моральної шкоди на користь кожного з них, що є окремою вимогою за яку судовий збір також підлягає сплаті кожним з позивачів.

Відповідно до пп.2 п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди, сплачується у розмірі 1,5 відсотків ціни позову, але не менше 1762,00 грн.

Відповідно до вимог абз. 1 ч.7 ст.6 ЗУ «Про судовий збір»,- у разі, якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом. При цьому, відповідно до абз.2 ч.7 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» - у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

На підтвердження оплати судового збору до Уманського міськрайонного суду Черкаської області необхідно було надати оригінал квитанції про оплату. При цьому, позивачам потрібно окремо подати квитанції про сплату судового збору в частині вимог про стягнення моральної шкоди 1762 грн. ( кожному) і, оскільки, позивачів двоє, то потрібно доплатити одному з них судовий збір в частинні вимог немайнового характеру - 704,80 грн.

Ухвала судді Уманського міськрайонного суду про залишення позовної заяви без руху була винесена 01.02.2018р. та в ній було встановлено строк «…для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали…».

Як вбачається з рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення № 483 та № 505, які надійшли на адресу суду 14.02.2018р. за вх.. № 3644 та № 3645,- позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ухвалу Уманського міськрайонного суду про усунення недоліків від 01.02.2018р. отримали 09.02.2018р., про що особисто поставили свій підпис на листах.

Однак позивачі, в порушення вимог ст. ст. 175,177 ЦПК України, станом на 02.03.2018р. недоліки вказані в ухвалі суду не усунули.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Уманської міської ради Черкаської області, про усунення перешкод у здійсненні права користування своїм майном та житлом, відшкодування моральної шкоди,- визнати неподаною та повернути позивачам.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Мазуренко