Провадження № 2/752/2678/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

13.02.2018 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Павлюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

у грудні 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернуиася у суд з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 09 червня 2017 року о 22 год 10 хв. відповідач ОСОБА_3, керуючи автомобілем "Хонда Аккорд" номерний знак НОМЕР_1, поблизу будинку № 13 на вул. Ак.Заболотного в м. Києві порушив вимоги п.п. 2.3 "б", 10.1, 10.3, 19.1 "А" ПДР, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1, що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів.

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02.09.2017 р. ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно із звітом про визначення вартості матеріального збитку автотоварознавчого дослідження № 14398/1 від 28.07.2017 р. транспортного засобу "Хундай" номерний знак НОМЕР_3 загальна вартість матеріального збитку становить 177 708,20 грн.

На підставі страхового полісу № АК/5217871 СК "Галицька" відшкодувала позивачу 100 000 грн. завданої шкоди.

За таких підстав, позивач ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на свою користь 77 708,20 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 10 000 грн. моральної шкоди. Також позивач ОСОБА_2 просить стягнути з відповідача 440 грн. витрат, пов"язаних з отриманням висновку спеціаліста щодо корекції хребта, та 15 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, оскільки під час дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_2, у зв"язку з чим вдарився головою об лобове скло та грудною клітиною об торпеду, внаслідок чого отримав пошкодження обличчя, струс головного мозку та пошкодження хребта. Після зіткнення позивач проходив довготривале лікування та реабілітацію.

В судовому засіданні представник позивачів підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав.

Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом.

Вислухавши пояснення представника позивачів та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 09 червня 2017 року поблизу будинку № 13 на вул. Ак.Заболотного в м. Києві ОСОБА_3, керуючи автомобілем "Хонда Аккорд" номерний знак НОМЕР_1, будучи неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, рухався з вимкненим ближнів світлом фар в темну пору доби, при зміні напрямку руху не переконався в безпеці та здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали пошкодження.

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02.09.2017 р. ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. (а.с. 56).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративнеправопорушення, які набрали законної сили, є обов"язковими для суду, що розгядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Власником пошкодженого автомобіля НОМЕР_4 є ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 45, 61).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У ч. 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із звітом про визначення вартості матеріального збитку автотоварознавчого дослідження № 14398/1 від 28.07.2017 р. транспортного засобу "Хундай" номерний знак НОМЕР_3 загальна вартість матеріального збитку становить 177 708,20 грн. (а.с. 16)

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 9.1., п. 9.2. ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

У п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

На підставі страхового полісу № АК/5217871 СК "Галицька" відшкодувала позивачу 100 000 грн. завданої шкоди.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки страхового відшкодування ОСОБА_1 не вистачило для повного відшкодування завданої шкоди, позивач звернулася з позовом до ОСОБА_3 як до винної у дорожньо-транспортній пригоді особи.

Вина відповідача встановлена судовим рішенням при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

У такому випадку є встановленим та доведеним причинний зв'язок між завданою позивачу майновою шкодою та діями відповідача як винної у дорожньо-транспортній пригоді особи.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для виправлення пошкодженої речі.

У п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01 березня 2013 року роз'яснено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Позивач просить стягнути з відповідача вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля в розмірі 77 708,20 гривні як різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Згідно з полісом № АК/5217871 розмір франшизи становить 0 гривень (а.с. 62).

ПрАТ "СК "Галицька" за полісом № АК/5217871 ОСЦПВВНТЗ здійснила виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 у розмірі 100 000 гривень, тому різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою складає 77 708,20 гривні.

За проведення дослідження хребта ОСОБА_2 сплачено 440 гривень, що підтверджується квитанціює до прибуткового касового ордера № 2321 від 10.08.2017 р. (а.с. 54).

Ці витрати позивач понесла для відновлення свого порушеного права, тому зазначена сума також підлягає стягненню з відповідача.

У позовній заяві ОСОБА_1 та ОСОБА_2 також просили стягнути моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. та 15 000 грн. відповідно.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 1167 ЦК України.

Згідно з ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Суд вважає, що доводи позивачів про відшкодування моральної шкоди як власнику пошкодженого майна знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Автомобіль позивача зазнав суттєвих пошкоджень, і вона була позбавлена можливості використовувати його. ОСОБА_2 під час зіткнення керував автомобілем НОМЕР_2, у зв"язку з чим вдарився головою об лобове скло та грудною клітиною об торпеду, внаслідок чого отримав пошкодження обличчя, струс головного мозку та пошкодження хребта. Після зіткнення позивач проходив довготривале лікування та реабілітацію.

При цьому суд враховує, що позивачу були спричинені душевні страждання, оскільки пошкоджено її майно та завдані незручності в повсякденному житті. При визначені розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню, враховується і те, що тяжких наслідків у результаті дорожньо-транспортної пригоди для позивача не настало, а страхова компанія частково відшкодував майнову шкоду ще до звернення позивача до суду з позовом.

З урахуванням наведеного та вимог закону стосовно врахування принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині - в сумі по 2000 гривень на кожного з позивачів. Такий розмір відповідає характеру та обсягу страждань, яких вони зазнали у результаті дорожньо-транспортної пригоди та завданих збитків.

З огляду на наведене, позов підлягає частковому задоволенню.

З урахуванням часткового задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає також 1 031 грн. 49 коп. судового збору.

Керуючись статтями 22, 23, 988, 1166, 1167, 1172, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, статтями 34-37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», Постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, Постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», статтями статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280 - 282 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1,уродженець м. Києва, іден. номер НОМЕР_5, проживає за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 77 708 грн. 20 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 2 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 1031 грн. 49 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 440 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 2 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: