Номер провадження: 22-ц/785/1551/18
Номер справи місцевого суду: 520/174/17
Головуючий у першій інстанції Пучкова І. М.
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди посилаючись на те, що 21.10.2016 року, об 11 год. 45 хв., ОСОБА_3, керуючи автомобілем «БМВ», державний номер НОМЕР_1, по вул. Пантелеймонівській, у м. Одесі, не виконала вимог дорожнього знаку 2.1 «дати дорогу», внаслідок чого здійснила зіткнення з велосипедом «Меріда» під керуванням ОСОБА_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів та ушкодження здоров'я ОСОБА_4.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2016 ОСОБА_3 визнано винною за ст. 124-4 КпАП України.

Внаслідок ДТП у ОСОБА_2 було виявлено пошкодження лівого колінного суглоба, кисту «Бейкера», що підтверджується довідкою № 11499, виданою 07 грудня 2016 року КУ «Міська клінічна лікарня № 1». Для лікування позивачем було витрачено 3685 грн. 15 коп. на лікарські засоби, що підтверджено чеками.

Зважаючи на вищевикладене, позивач звернувся до суду.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди 3685,15 грн., стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 2000,00 грн., стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Вважаючи рішення суду незаконним ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2017 року в частині стягнення суми морального відшкодування, суми державного мита та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 частково суд в основному правильно визначив характер спірних правовідносин, правильно дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення матеріальної шкоди проте в частині стягнення моральної шкоди та стягнення судових витрат помилково визначив розмір моральної шкоди та судових витрат, тому рішення в цій частині підлягає зміні.

Судом встановлено, що 21.10.2016 року, об 11 год. 45 хв., ОСОБА_3, керуючи автомобілем «БМВ», державний номер НОМЕР_1, по вул. Пантелеймонівській, у м. Одесі, не виконала вимог дорожнього знаку 2.1 «дати дорогу», внаслідок чого здійснила зіткнення з велосипедом «Меріда» під керуванням ОСОБА_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів та ушкодження здоров'я ОСОБА_4, чим порушила вимоги д.з. 2.1 «Правил дорожнього руху України».

Постановою Київського районного суду міста Одеси від 29 листопада 2016 ОСОБА_3 визнано винною за ст. 124-4 КпАП України.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії, та чи вчинені вони цією особою.

Після цього ДТП у ОСОБА_2 було виявлено пошкодження лівого колінного суглоба, кисту «Бейкера», що підтверджується довідкою № 11499, виданою 07 грудня 2016 року КУ «Міська клінічна лікарня № 1». Для лікування позивачем було витрачено 3685 грн. 15 коп. на лікарські засоби, що підтверджується чеками, наявними у матеріалах справи.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особи, винними діями яких завдано шкоди майну, яке використовується при здійсненні діяльності, що є джерелом підвищеної небезпеки, якщо таким особам не було завдано шкоди цим джерелом, відповідають за завдану шкоду на підставі статті 1166 ЦК України.

Згідно зі ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з Протоколом Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» та роз'яснень, що містяться в п.9 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру немайнових витрат.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що суд повно дослідив обставини у справі, в частині обґрунтованості вимог позивача про стягнення матеріальної шкоди, проте в визначенні розміру моральної шкоди дещо занизив її розмір, визначивши суму 2000 гривень. На думку колегії суддів, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням отриманних тілесних ушкоджень моральну шкоду необхідно визначити у розмірі 5000,00 гривень.

Відповідно до п. 13 ст. 141 ЦПК України колегія вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 160 гривень та 500 гривень.

Викладені обставини судом з'ясовано неповно, що є підставою для зміни рішення в зазначеній частині.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.3 ст.374, ч. 1 п. 1 ст. 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2017 року - змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 - 5000,00 (п'ять тисяч) гривень моральної шкоди на користь ОСОБА_2 та судовий збір - 160 гривень та 500 гривень.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 22.02.2018 року

Головуючий П.М. Черевко

Судді: Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький