Справа № 310/9121/17
РІШЕННЯ

Іменем України

22 лютого 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі: головуючого судді Білоусової О.М.,

за участі секретаря судового засідання Шевченко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади с. Нововасилівка в особі ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2017 р. позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлої 11 грудня 2014 року.

В позові зазначила, що 11.12.2014 року померла рідна мати позивача ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина, зокрема на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва жилого будинку, яка знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, с. Нововасилівка, вул. Єсеніна, 11. У встановлений законом строк позивач звернулася до Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про прийняття спадщини, однак постановою від 21 грудня 2017 року нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки згідно даних книги реєстрації державних актів на право власності на землю, на право постійного користування землею та договорів оренди землі, земельна ділянка зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЗП, реєстровий номер 116/2 від 02 червня 1995 року. Реєстровий номер не співпадає з номером зазначеним в оригіналі державного акту. Окрім того, інформація, надана у витязі Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області також має розбіжності з державним актом, оскільки місцем розташування земельної ділянки вказано Запорізька область, місто Бердянськ, село Нововасилівка, вулиця Єсеніна, 11, а в оригіналі державного акту зазначено, що земельна ділянка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради. У звязку із вищевказаними розбіжностями і просить визнати за нею право власності на спадкове майно.

В судове засідання представник позивача адвокат ОСОБА_4 надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити (а.с. 36)

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада надала в судове засідання заяву про розгляд справи без представника, в якій позов визнає, проти задоволення позовної заяви не заперечує (а.с. 35).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позову та наявності підстав для його задоволення.

11.12.2014 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10).

Родинні відносини між померлою та позивачем - матірю та донькою підтверджуються копіями свідоцтв про народження та про укладення шлюбу (а.с. 8, 9).

Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП (без номеру) ОСОБА_3 на підставі рішення виконкому ОСОБА_2 сільської ради народних депутатів № 37 від 26.05.1995 року на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,25 га в межах згідно планом, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, цільове призначення для будівництва жилого будинку (а.с. 11).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру № НВ-014 від 10.09.2014 року місце розташування земельної ділянки, яка належить ОСОБА_3: Запорізька область, місто Бердянськ, село Нововасилівка, вулиця Єсеніна, 11 (а.с. 12).

Постановою державного нотаріуса ОСОБА_5 від 21.12.2017 року, відмовлено у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку після смерті ОСОБА_3, оскільки з наданої на запит нотаріуса інформаційної довідки № 8-28-0.3-1441/2-15 від 16 вересня 2015 року, наданої Головним управлінням Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області вбачається, що згідно даних книг реєстрації державних актів на право власності на землю, на право постійного користування землею та договорів оренди землі, земельна ділянка площею 0,25 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, для обслуговування житлового будинку зареєстрована за ОСОБА_3, на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЗП, реєстровий номер 116/2 від 02 червня 1995. Реєстровий номер не співпадає з номером зазначеним в оригіналі державного акту. Також, інформація, надана у витязі з Державного земельного кадастру, несе розбіжності з державним актом, а саме: земельна ділянка з кадастровим номером :11:005:0001 власник якої є ОСОБА_3 на підставі державного акту від 02 червня 1995 року ЗП місце розташування якої Запорізька область, місто Бердянськ, село Нововасилівка, вулиця Єсеніна, 11. А в оригіналі державного акту зазначено, що земельна ділянка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради (а.с. 18).

Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області № 79/0-0.171-42/146-17 від 19.10.2017, чинною на час видачі державного акту Інструкцією і самим бланком не передбачалось внесення відомостей щодо назви населеного пункту, вулиці, номеру будинку. Пунктами 2.3, 2.4 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею», затвердженої Наказом Державного комітету України по земельним ресурсам» 15.04.1993 № 28, на бланку державного акта передбачено розміщення плану зовнішніх меж земельної ділянки та опис меж суміжних власників землі і землекористувачів, з якого вбачається, що земельна ділянка, згідно вказаного державного акта розташована по вулиці Єсеніна (а.с. 17).

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З наявних у справі письмових доказів вбачається, що наявні розбіжності в документах не спростовують належності земельної ділянки площею 0,25 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, для обслуговування житлового будинку, ОСОБА_3.

Приймаючи до уваги наявні докази по справі, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позову та наявності підстав для його задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 1261, 1270 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1, виданий Бердянським МВ УМВС України в Запорізькій області 03 грудня 1997 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, для будівництва жилого будинку, кадастровий номер :11:005:0001, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлої 11 грудня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, яким повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Суддя ОСОБА_6