Справа № 565/2366/17
Провадження № 2/565/148/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2018 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі судді Мануляка Ю.В., розглянувши в приміщенні Кузнецовського міського суду Рівненської області, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

в с т а н о в и в :

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, присуджених відповідно до рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 13.09.2013р., на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 500 грн. до 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позов обґрунтовується тим, що шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_2 За рішенням Кузнецовського міського суду від 13.09.2013 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно. На думку позивача, ця сума на сьогодні є мізерною для утримання дитини. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає, не проявляє жодної ініціативи, бажання у додаткових витратах. Ціни на товари та послуги постійно зростають, у звязку з чим утримання дитини необхідно багато коштів, крім того дитина у зимовий період часто хворіє. Відповідач в свою чергу побудував власний котедж, змінює автомобілі та приховує їх кількість.

Відповідач подав до суду відзив на позов, доводи якого зводяться до того, що на даний час відповідач сплачує аліменти на користь позивача на утримання їхнього сина, одночасно маючи на утриманні трьох неповнолітніх дітей від другого шлюбу, а також дружину, яка є інвалідом. Просить відмовити у задоволенні позову.

Позивач подала до суду заперечення на відзив на позовну заяву, в якій зазначає, що факти, викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву не відповідають дійсності. Нинішня дружина відповідача є інвалідом за загальним захворюванням, а отже не втратила працездатності. Крім того збільшено розмір аліментів на одну дитину, який не може бути менший ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Сторони належним чином повідомлені про те, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без їх виклику, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні із викликом сторін від позивача та відповідача не надходило.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, відзив на позовну заяву та заперечення на відзив на позовну заяву в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Сторони розірвали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ГЮ №036037 від 02.10.2012 року.

Згідно копії свідоцтва про народження 1-ГЮ №153813, батьками неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сторони.

З копії рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 13.09.2013р. вбачається, що з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн.

Згідно довідки відділу реєстрації виконавчого комітету Вараської міської ради №3779/04 від 07.12.2017 року неповнолітній син сторін проживає з позивачем.

Відповідно до копії посвідчення №035965, виданого виконавчим комітетом Кузнецовської міської ради, відповідач та його нинішня дружина є багатодітними батьками, а саме мають трьох дітей.

Згідно копії пенсійного посвідчення серії ААЇ №767124 нинішня дружина відповідача ОСОБА_4 отримує пенсію по інвалідності 3 групи, за загальним захворюванням.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У ст. 192 СК України наведено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду. У цій статті передбачена можливість, а не обов'язковість задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів.

Відповідач у своїй позовній заяві зазначає, що відповідач побудував власний будинок та змінює автомобілі, що свідчить про його матеріальну забезпеченість. Однак дані доводи не підтверджені жодними доказами, які б свідчили про покращення матеріального стану відповідача. Окрім того, у позовній заяві позивач покликається на те, що ціни постійно зростають, купити все необхідне для школи, відвідувати гуртки, секції, приватні уроки є досить дорого. Також дитина часто хворіє у зимовий період.

Питання додаткових витрат на утримання дитини врегульовано ст. 184 СК України, на яку покликається позивач, зазначає, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Тобто питання додаткових витрат на утримання дитини у разі спору вирішується рішення суду, а не шляхом збільшення розміру аліментів.

Розглядаючи доводи позивача про те, що розмір аліментів підлягає збільшенню, оскільки зріс мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку суд враховує розяснення, надані в абзаці 4 п.17 постанови Пленуму Верхового Суду України від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» про те, що «розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення». Це означає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину визначається на підставі закону (ч.2 ст.182 СК України), а не судовим рішенням і тому, немає підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки з таких обставин, прямо, однозначно і безумовно врегульованих законом, не потребується ухвалення судового рішення.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Керуючись ст.ст. 4, 141, 258, 259, 263-265, 274, ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Відмовити повністю в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, - через недоведеність позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_2.

С у д д я ОСОБА_5