Справа № 521/2195/18
Провадження № 2-з/521/74/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2018 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мирончук Н.В.

при секретарі - Власової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2, відповідач - ОСОБА_3, про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

До подання позову до суду, до Малиновського районного суду м. Одеси надійшла заява представника ОСОБА_1 ОСОБА_2, про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно.

У своїй заяві заявником вказано, що він зареестрований в АДРЕСА_1.

01.04.2013року він надав позику у розмірі 41 тисяча доларів США ОСОБА_3, який постійно зареестрований за адресою: Одеська область, Білгород- Дністровський район, с. Малога, вул. Кишинівська, буд. 206.

Заявник вказав, що вказані кошти ОСОБА_3 отримав від нього для купівлі нерухомого майна: а саме: житлового будинку, розташованого Одеська область, Білгород- Дністровський район, с. Малога, вул. Кишинівська, буд. 206 та рухомого майна, а саме: автобусу марки Iveco CityClass 1998 року випуску, державний номер НОМЕР_1 і тому на це майно він просить накласти арешт.

Заявик вказує, що ОСОБА_3 фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2.

Таким чином, заявник просить забезпечити позов до набрання законної сили судового рішення у справі, шляхом накладення арешту на майно: житловий будинок, розташований Одеська область, Білгород- Дністровський район, с. Малога, вул. Кишинівська, буд. 206 та автобус, марки Iveco CityClass 1998 року випуску, державний номер НОМЕР_1.

Заява передана судді 08 лютого 2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову, суд прийшов до наступного.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд, за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України, заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В судовому засіданні встановлено, що, згідно долученої ксерокопії розписки, ОСОБА_4 Валерійович, який постійно зареестрований за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Малога, вул. Кишинівська, буд. 206, взяв в борг у ОСОБА_1 суму у розмірі 41 тисяча доларів США.

Також встановлено, що, дані про реєстрацію спірного житлового будинку, розташованого Одеська область, Білгород- Дністровський район, с. Малога, вул. Кишинівська, буд. 206 суперечать вказаному заявником у його заяві.

Так, вказане заявником спростовується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 05.02.2018 року, копію якого заявник долучив до своєї заяви, згідно дло якої житловий будинок, розташований Одеська область, Білгород- Дністровський район, с. Малога, вул. Кишинівська, буд. 206, знаходиться у власності ОСОБА_3 ще з 20.06.2003року.

Тобто, не відповідає дійсності заява заявника про те, що кошти брав відповідач для купівлі вказаного будинку, оскільки зазначений будинок вже був десять років у власноті відповідача до отримання спірної суми коштів.

Також, доказів того, що відповідач брав гроші у борг, щоб купити автобус марки Iveco CityClass 1998 року випуску, заявиком до суду не долучено, як і не долучено доказів того, що завник звертався до відповідача з заявою про повернення боргу і той йому в цьому відмовив.

Тобто, відсутні докази виникнення спору та наявні суперечності між заявленими та наданими доказами.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Також, відповідно до частини другої статті 150 ЦПК України, суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Проте, при вивченні заяви, судом встановлено, що Заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог п.п. 5, 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, оскільки в ній, крім викладених вище недоліків, не міститься ціна позову, про забезпечення якого просить заявник та пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі зазначеного, заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача адвоката ОСОБА_2 про забезпечення позову, повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.В. Мирончук

09.02.2018