АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

31 січня 2018 року

м. Харків

справа № 639/543/17

провадження № 22-ц/790/682/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Колтунової А.І., Кругової С.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Державна установа «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І.Мечникова НАМН України»

розглянувши у письмову провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І.Мечникова НАМН України» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Харкова, постановлене 24 березня 2017 року, о 15 год. 23 хв., під головуванням судді Єрмоленко В.Б., в залі суду в місті Харкові,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Державної установи «Інституту мікробіології та імунології ім. І.І.Мечникова Національної академії медичних наук України» (далі - ДУ «Інституту мікробіології та імунології ім. І.І.Мечникова НАМН України») про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку (27 січня 2017 року) в сумі 88 046,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що перебувала з відповідачем у трудових відносинах з 01 листопада 2001 року до 20 лютого 2013 року. При звільненні ОСОБА_1, відповідачем не проведена виплата всіх належних їй сум при звільненні, а саме 192,70 грн, що підтверджується рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 11 липня 2016 року. За виконавчим документом, виданим Жовтневим районним судом м. Харкова 07 грудня 2016 року, з відповідача стягнута зазначена сума на користь ОСОБА_1 При середньоденній заробітній платі позивача 91,24 грн. та періоду затримки розрахунку з 21 лютого 2013 року по день фактичного перерахування суми 27 січня 2017 року, ОСОБА_1 просила стягнути з ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечнікова НАМН України» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 88 046,60 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 березня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 30 травня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ДУ «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І.Мечникова НАМН України» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 2000 грн. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 листопада 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Апеляційного суду Харківської області від 30 травня 2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд суду до апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вказує, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що невиплата належним позивачеві сум при звільненні підтверджена рішенням Апеляційного суду Харківської області від 11 липня 2016 року, факт проведення остаточного розрахунку відповідача з позивачем підтверджена випискою за картковим рахунком ОСОБА_1 Також судом при винесенні рішення не було враховано ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 квітня 2016 року у справі 639/1279/14-ц.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів знаходить, що рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20 лютого 2013 року по 16 квітня 2014 року підлягає скасування, а провадженні в цій частині закриттю з наступних підстав.

Як вбачається із змісту рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 листопада 2015 року у справі № 639/1279/14-ц, серед інших позовних вимог ОСОБА_1 просила стягнути з Державної установи на її користь середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за весь час затримки по день фактичного розрахунку у розмірі , який станом на 16 квітня 2014 року становить 26550 грн. 84 коп. (т. 1 а.с 44 зворот).

Вказаним рішенням у задоволенні цих вимог відмовлено і рішення в цій частині набрало законної сили.

ОСОБА_1 в письмових поясненнях (а.с. 117 том 2) звертала увагу на те, що до припинення порушення її права на отримання остаточного розрахунку, вона не мала можливості визначити остаточний обсяг своїх вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Між тим, такі доводи позивача не впливають на висновок колегії суддів про наявність підстав для закриття провадження у справі в зазначеній частині вимог, оскільки вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 20 лютого 2013 року по 16 квітня 2014 року вже були предметом судового розгляду, причини відмови у задоволені таких вимог викладені у рішенні Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 листопада 2015 року, яке в цій частині залишено без змін в касаційному порядку, оскільки позивач в касаційній скарзі не навів підстав для скасування оскаржуваного рішення в цій частині (а.с. 61 том 1).

Відповдіно до ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

У зв'язку із чим, провадження у справі за цими вимогами підлягає закриттю.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Відповідно до ч.1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 371, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Апеляційний суд Харківської області, -

П О С Т А Н О В И В :

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 березня 2017 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні за період з 20 лютого 2013 року по 16 квітня 2014 року - скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І.Мечникова НАМН України» про стягнення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні за період з 20 лютого 2013 року по 16 квітня 2014 року - закрити.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття , але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - А.І. Колтунова

С.С. Кругова

Повний текст постанови виготовлено 31 січня 2018 року.