Провадження 2/127/3703/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2018 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в:

ПАТ КБ «Правекс-Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.10.2017 року у справі №127/10422/17 залучено правонаступника позивача - ПАТ КБ «Правекс-Банк» - ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» (а.с. 165).

Позивач позов мотивував тим, що 14.11.2007 року між ОСОБА_2 та АКБ «Правекс-Банк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», був укладений кредитний договір № 5699-078/07Р, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит в сумі 49 595 доларів США на строк до 14.11.2012 року. Позичальник зобовязався здійснювати своєчасне погашення заборгованості за кредитним договором шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 827 доларів щомісяця до 10 числа, а також сплачувати проценти за користування кредитом та повернути кредит у повному розмірі у строк, визначений кредитним договором, однак умов кредитного договору не виконав і не повернув борг.

У звязку з порушенням строків, встановлених кредитним договором, щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів нарахована пеня, розмір якої згідно розрахунку заборгованості станом на 12.05.2017 року становить 4 941,22 долари США, що за курсом НБУ станом на 12.05.2017 року становить 130 591,01 грн.

З метою забезпечення належного виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору, 14.11.2007 року із ОСОБА_3 був укладений договір поруки на строк до 14.11.2015 року.

Відповідно до вимог ст.ст. 554, 611, 625, 1054 ЦК України позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість по кредитному договору в розмірі 4 941,22 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.05.2017 року становить 130 591,01 грн. та судовий збір 1600 грн.

В судовому засіданні представник позивача - ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" ОСОБА_4 позов підтримав за обставин, викладених у ньому, просив задоволити вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_5 позов не визнав, відповідно до ст. 266 ЦК України просив застосувати позовну давність до вимог про стягнення пені, оскільки позовна давність до основної вимоги по даному кредитному договору спливла, що встановлено рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 14.03.2016 року. Також просив стягнути з позивача на користь кожного з відповідачів по 6 529,55 грн. витрат на правову допомогу.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що згідно укладеного 14.11.2007 року кредитного договору № 5699-078/07Р ОСОБА_2 отримав кредит в АКБ «Правекс-Банк» (правонаступником є ПАТ КБ «Правекс-Банк») в розмірі 49 595 доларів США із сплатою 11,99 % річних для придбання автомобіля та сплати страхових платежів за договорами страхування автомобіля, на строк до 14.11.2012 року (а.с. 20-25).

Позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитним договором шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 827 доларів щомісяця до 10-го числа наступного місяця (п.4.4 договору).

Відповідно до п.4.5 договору відсотки за користування кредитом підлягали сплаті позичальником щомісяця (за час фактичного користування коштами протягом календарного місяця) у термін до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також на момент припинення дії договору в термін, зазначений у п.1.2 даного договору.

Пунктом 10.1 кредитного договору передбачено, що за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення процентів за користування грошовими коштами позичальник сплачує банку пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної ставки, визначеної у п. 1.2 кредитного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення.

У звязку з порушенням строків, встановлених кредитним договором щодо повернення кредитних коштів, позичальнику нарахована пеня, розмір якої згідно розрахунку заборгованості станом на 12.05.2017 року становить 3 820,21 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.05.2017 року складає 100 963,94 грн.

У звязку з порушенням строків, встановлених кредитним договором щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, позичальнику нарахована пеня, розмір якої згідно розрахунку заборгованості станом на 12.05.2017 року становить 1121,01 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.05.2017 року становить 29 627,06 грн. (а.с. 10).

З метою забезпечення належного виконання зобов'язання та захисту майнових інтересів кредитодавця 14.11.2007 року між банком та ОСОБА_3 був укладений договір поруки №5699-078/07Р, строк дії договору - до 14.11.2015 року (а.с. 28-29). Пунктом 1.1 вказаного договору передбачено, що за його умовами поручитель зобов'язується нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобов'язань позичальником за кредитним договором. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14.12.2015 року позов ПАТ КБ «ПравексБанк» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПравексБанк» заборгованість за кредитним договором № 5699-078/07Р від 14.11.2007 року станом на 03.06.2015 року в сумі 35146,33 доларів США, а також пеню в сумі 180 045,89 грн. В решті позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» судовий збір в сумі по 1827 грн. з кожного.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 14.03.2016 року Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за довіреністю ОСОБА_5 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14.12.2015 року задоволено частково. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14.12.2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного Акціонерного Товариства "Комерційний Банк"Правекс-Банк" заборгованість за кредитним договором № 5699-078/07Р від 14.11.2007 року станом на 03.06.2015 року у розмірі 2481 дол. США тіла кредиту; 924,59 дол. США - відсотків; пені за заборгованість за тілом кредиту - 52274,67 грн. та 20063,60 грн. - пені за заборгованість за відсотками. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» судовий збір в розмірі по 904 грн. з кожного. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с. 159-161).

Рішенням апеляційної інстанції також встановлено, що останній платіж і по тілу кредиту, і за процентами відбувся 01.03.2010 року. З того часу ОСОБА_2 не виконував зобов`язань за кредитним договором № 5699-078/07Р від 14.11.2007 року, тому утворилась заборгованість. Враховуючи положення кредитного договору щодо порядку та строків погашення заборгованості за кредитним договором, терміну дії договору: з 14.11.2007 року до 14.11.2012 року (п.1.2), суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для застосування строку позовної давності і обрахував заборгованість за тілом кредиту за три місяці 2012 року (листопад, жовтень і вересень 2012 року) в сумі по 827 доларів США, що становить 2481 долар США (а.с. 117-119).

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 17.06.2016 року рішення суду виконане боржником (а.с. 124).

При ухваленні рішення у даній справі суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення зобов`язання.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із частиною четвертою статті 267 цього Кодексу сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України ).

Спеціальна позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України).

Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (частина п'ята статті 261 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Якщо умовами кредитного договору передбачено окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то в разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Відповідно до вимог ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до вимог ч.3, ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи обставини, встановлені рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 14.03.2016 року і те, що загальний строк позовної давності за основною вимогою - щодо стягнення тіла кредиту сплив в листопаді 2015 року, а також що рішення суду про стягнення боргу було виконане ОСОБА_2 17.06.2016 року (постанова про закінчення виконавчого провадження від 17.06.2016 року а.с. 122-124), проте з позовом про стягнення пені позивач звернувся лише 18.05.2017 року, суд вважає, що в задоволенні позову про стягнення пені за несвоєчасну сплату тіла кредиту і відсотків також слід відмовити.

Останній платіж на виконання рішення суду надійшов 14.06.2016 року, перебіг позовної давності не переривався (стаття 264 ЦК України).

Також суд враховує, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука ОСОБА_3 припинена, оскільки в договорі поруки встановлений строк дії - до 14.11.2015 року.

На підставі вимог ст.ст. 137, 141 ЦПК України слід стягнути з ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу в сумі по 6 529,55 грн. Розмір витрат відповідачів на адвоката підтверджений договорами про правову допомогу від 02.06.2017 року, укладеними із ПП «Юридична агенція «Юрпроф» (а.с. 151, 152), квитанціями до прибуткового касового ордеру № 195, 196 від 02.06.2017 року (а.с. 153), свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи (а.с. 154), витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо здійснення ПП «ЮА «Юрпроф» адвокатської діяльності, (а.с. 155-157), оригіналами ордерів адвоката ОСОБА_6 (а.с. 177, 178).

Заперечуючи проти стягнення судових витрат представник відповідача не довів неспівмірність витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 137, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 257, 258, 266, 267, 559, 1054 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (, м. Київ, 04112, вул. ОСОБА_7Сікорського, 8) на користь ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, м. Вінниця, вул. Лермонтова, 173) та ОСОБА_3 (і.н. НОМЕР_2, м. Вінниця, вул. 600-річчя, 42/117) судові витрати в сумі по 6 529,55 грн. на користь кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Апеляційного суду Вінницької області.

Суддя: