АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1569/18 Головуючий 1 інст. - Горпинич О.В.
Справа № 645/5496/16-ц Доповідач - Маміна О.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого Маміної О.В.

суддів Кругової С.С., Колтунової А.І.

при секретарі Сізоновій О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, встановлення порядку участі у вихованні дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2017 року (головуючий суддя Горпинич О.В.),-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав.

У січні 2017 року ОСОБА_2 подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_1, третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, встановлення порядку участі у вихованні дитини.

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 18 грудня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволено частково. Усунено перешкоди у спілкуванні та вихованні ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та встановлено наступний порядок участі ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні доньки шляхом надання йому можливості безперешкодного спілкування з донькою у будні дні з 16 години до 19 години в присутності матері ОСОБА_1, безперешкодного спілкування з донькою у неділю з 10 години до 18 години, без присутності матері ОСОБА_1, безперешкодне спілкування із донькою за допомогою телефонного зв'язку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні її первісного позову, ухвалити нове рішення, яким позбавити батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права; вказує, що наявні усі підстави для позбавлення відповідача за первісним позовом батьківських прав, оскільки він вихованням та утриманням доньки не займається з 2013 року, не цікавиться її станом здоров'я, фізичним, духовним розвитком, аліменти не сплачує.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Рішення суду першої інстанції оскаржується ОСОБА_1 в частині відмови у задоволенні первісного позову. В іншій частині рішення не оскаржується та судом апеляційної інстанції не переглядається.

Судом встановлено, що з 20 листопада 2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 27.11.2012 року (а.с.11).

Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Як на підставу позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не спілкується з дитиною, не утримує її, не займається вихованням доньки та її розвитком.

До матеріалів справи надана довідка-характеристика КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 311 Харківської міської ради» від 30.09.2016 року № 110, відповідно до якої мати ОСОБА_3, ОСОБА_1, приділяє багато уваги вихованню дочки, бере активну участь у житті групи та дитячого садка. Батько дитини, ОСОБА_2, з вихователями не спілкувався, святкові ранки та батьківські збори не відвідував.

З довідки КЗОЗ «Харківська дитяча поліклініка № 15» вбачається, що дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває під наглядом закладу охорони здоров'я з ІНФОРМАЦІЯ_1. Батько ОСОБА_2 та мати ОСОБА_1 разом відвідували лікаря-педіатра дільничного та приводили профілактичні щеплення донці ОСОБА_3 до виконання їй одного року життя. Після виконання одного року життя ОСОБА_3, до дитячої поліклініки з донькою приходила мати, яка також була присутня при виклику лікаря-педіатра до дому до хворої дитини. Батько дитини з приводу захворювань та лікування доньки ОСОБА_3, після виконання їй одного року життя, до лікаря-педіатра не звертався.

Крім того, довідкою Фрунзенського ВДВС м. Харкова від 07.11.2016 року за № 7111/23-30 підтверджено факт неотримання ОСОБА_1 присуджених судом аліментів на дитину від ОСОБА_2 за період з 01.05.2013 року по 07.11.2016 року та довідка Фрунзенського ВДВС м. Харкова від 26.06.2017 року за № 16141/148-29 про неотримання ОСОБА_1 присуджених судом аліментів на дитину від ОСОБА_2 за період з 01.01.2016 року по 01.04.2017 року.

Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Згідно ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини, дитина яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст.164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконання ним батьківських обов'язків.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України).

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).

При цьому суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим і суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України).

Матеріали справи містять висновок Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціального захисту населення Харківської міської ради від 07 лютого 2017 року, в якому зазначено про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з підстав ухилення батька від виконання батьківських обов'язків, а саме, вказано, що ОСОБА_2 з 2013 року не приймає участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини, не надав причин наявності великої заборгованості по виплаті аліментів (а.с.51-52).

Підставою для такого висновку стали інформація Харківської міської дитячої поліклініки №15, Дошкільний навчальний заклад №311 та Фрунзенський ВДВС ХМУЮ.

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що сам факт невідвідування батьком дошкільного закладу та поліклініки не є достатньою підставою для висновку про доцільність позбавлення особи батьківських прав.

Матеріали справи не містять негативні характеристики, докази винної поведінки ОСОБА_2 та умисного ухилення його від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки.

Сам батько, ОСОБА_2, на засідання комісії пояснив, що ОСОБА_1 перешкоджає йому бачитись з дочкою.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

Колегія суддів вважає, що факт звернення ОСОБА_2 до суду із зустрічним позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, встановлення порядку участі у вихованні дитини також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відмову у задоволенні первісного позову ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги висновку суду не спростовують.

Рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

А.І. Колтунова

Повний текст судового рішення виготовлено 13.02.2018 року.