Провадження №22-ц/772/445/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вернік В. М.
Доповідач :Шемета Т. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 рокуСправа № 130/3041/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах:

головуючої судді Шемети Т. М.,

суддів: Панасюка О. С., Зайцева А. Ю.

за участі секретаря судового засідання Куленко О. В.,

учасники справи:

позивач (особа яка подала апеляційну скаргу) - ОСОБА_2

відповідачі: Державна казначейська служба України,

Головне управління Національної поліції у Вінницької області,

Жмеринський відділ поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 цивільну справу за матеріалами позовної заяви ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції у Вінницької області, Жмеринського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, про відшкодування моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10 січня 2018 року у складі судді Верніка В. М., постановлену у м. Жмеринка Вінницької області, дата повного складання тексту ухвали відповідає даті її постановлення,-

в с т а н о в и в:

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою у якій ставив вимогу стягнути з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України на його користь 3000 гривень моральної шкоди, посилаючись на порушення його прав посадовими особами Жмеринського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10 січня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 повернуто позивачу з підстав невиконання вимог ухвали Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 3 січня 2018 року про залишення позову без руху.

Не погоджуючись із ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10.січня 2018 року, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просить скасувати зазначене судове рішення та передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, відповідно до ст. 185 ЦПК України суд повинен був визначити спосіб усунення недоліків позовної заяви, однак суд першої інстанції зазначив що він має внести зміни в позовну заяву, що він не міг зробити, так як позов знаходився в судовій справі, тому на виконання вимог ухвали суду він подав письмову заяву. Натомість суд першої інстанції повернув йому позов в зв'язку з тим, що ним не було подано позов в новій редакції з наданням копій відповідно до кількості учасників справи.

Головним управлінням національної поліції у Вінницькій області подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він заперечує пороти задоволення апеляційної скарги, зазначає що вимоги суду першої інстанції про усунення недоліків позовної заяви були правомірними, суд діяв у відповідності до вимог процесуального закону та обґрунтовано повернув позов позивачеві.

Учасники справи в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджено повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Згідно з п. 8 розділу XIII «Перехідних положень» ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується. Тому справа підлягає розгляду Апеляційним судом Вінницької області.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 374 ЦПК України апеляційний суд вправі скасувати ухвалу що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції з підстав, передбачених статтею 379 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, Апеляційний суд Вінницької області дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржувану ухвалу скасувати як таку що постановлена з порушенням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Судом установлено, що 29 грудня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області із позовною заявою (а. с. 2).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 3 січня 2018 року позовну заяву залишено без руху на підставі ст. 185 ЦПК України через недотримання вимог до позовної заяви, закріплених у статті 175 ЦПК України (а. с. 1), а саме: у позовній заяві не зазначено повної адреси місця проживання позивача, його реєстраційний номер облікової картки платника податків, не вказано інформації стосовно відповідачів, а саме: їх поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України, відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, відсутній обґрунтований розрахунок суми, що стягується, не наведено зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів та не зазначено підстави звільнення від сплати судового збору.

Установлено, що згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 3 січня 2018 року ОСОБА_2 отримав 4 січня 2018 року (а. с. 4).

9 січня 2018 року на виконання вимог цієї ухвали ОСОБА_2 подав до суду письмову заяву, в якій зазначив особистий ідентифікаційний номер та вказав підстави звільнення від сплати судового збору, вказав що безпосередньо у позовній заяві усунути недоліки не має можливості, оскільки вона знаходиться в суді та йому недоступна. Також зазначив, що його адреса вказана у позові, а номери засобів зв'язку відповідачів, їх електронні адреси та адреси електронної пошти йому не відомі. Як і в позовній заяві, так і в поданій на виконання вимог ухвали суду від 3 січня 2018 року заяві зазначив, що розмір моральної шкоди обґрунтовує своїм похилим віком та хамським відношенням посадової особи до своїх обов'язків, вказав що позовні вимоги стосовно стягнення шкоди пред'являє до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України до інших відповідачів вимог не має (а.с.5).

10 січня 2018 року ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області позовну заяву повернуто позивачу з тих підстав, що визначені недоліки позовної заяви у встановлений судом строк ним належно не усунуті у спосіб, визначений законом, оскільки останнім було надано лише єдиний екземпляр письмової заяви довільної форми викладення із зазначенням певних обставин. При цьому навіть цей обсяг відомостей не містить власне обґрунтованого розрахунку оспорюваної суми моральної шкоди, яким вочевидь не може бути повторно наведене позивачем загальне обґрунтування підстав заподіяння моральної шкоди за потреби наведення формування обчислення її заявленого значення, а також відсутнє зазначення повної адреси місця проживання позивача, яка серед іншого передбачає вказівку відповідних району та області щодо населеного пункту сільської місцевості, не зазначено інформації стосовно відповідачів, а саме їх поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України, інформація з якого є у вільному доступі за утримуванням його Міністерством юстиції України; не вказано позовних вимог щодо відповідачів Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області (а. с. 6).

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до статті 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування; позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем. Крім того, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху через її невідповідність вимогам статті 175 ЦПК України, суд повинен зазначити недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення (частина 2 статті 185 ЦПК України).

Суд першої інстанції, постановляючи 3 січня 2018 року ухвалу про залишення позову ОСОБА_2 без руху, не в повній мірі дотримався вимог частини 2 статті 185 ЦПК України.

По-перше, вказуючи на неповноту адреси позивача, не вказав які саме відомості відсутні в ній; зазначивши що в позові відсутній обґрунтований розрахунок суми моральної шкоди що стягується, суд не зазначив що саме він мав на увазі та в якій формі такий розрахунок має бути викладений і якою нормою закону передбачено форма розрахунку моральної шкоди.

По-друге, судом першої інстанції не було вказано у який спосіб мають бути усунуті виявлені ним недоліки позовної заяви, однак постановляючи ухвалу від 10.01.2018 року, суд зазначив, що позивачеві слід було викласти позов в новій редакції (і в нього немає перешкод це зробити, подавши новий позов) та надати його копії відповідно до кількості учасників справи.

Отже, залишаючи позов без руху, суд першої інстанції всупереч вимог частини 2 статті 185 ЦПК України навів не лише конкретні недоліки позову, але й неконкретизовані недоліки, не зазначив спосіб їх усунення та постановляючи10 січня 2018 року ухвалу про повернення позовної заяви позивачеві, мотивував її невиконання позивачем саме цих неконкретизованих вимог і не вимагаючи викладення позову в новій редакції, не прийняв надане позивачем виконання вимог ухвали від 3 січня 2018 року і зазначив це як підставу для повернення позову.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є підставними, а постановлена Жмеринським міськрайонним судом ухвала від 10 січня 2018 року підлягає скасуванню як така що постановлена з порушенням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 379, 382 - 384, 389 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10 січня 2018 року скасувати, справу направити до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча підпис Т. М. Шемета

Судді: підпис О. С. Панасюк

підпис А. Ю. Зайцев

Згідно з оригіналом

головуючий суддя: Т. М. Шемета