Провадження №2-д/225/2/2018
Справа №225/159/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2018 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Андреєва В.В.,

за участю секретаря судового засідання Петрової С.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області судове доручення російського суду про вручення судових документів ОСОБА_1,-

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2018 року до Дзержинського міського суду Донецької області надійшов лист Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо виконання доручення російського суду про вручення судових документів ОСОБА_1, адреса якої зазначена: Україна, Донецька область, місто Дзержинськ (м.Торецьк), вулиця Лісна, 17/20.

Згідно з вимогами ч.1 ст.500 ЦПК України, суди України виконують доручення іноземних судів про надання правової допомоги щодо вручення викликів до суду чи інших документів, допиту сторін чи свідків, проведення експертизи чи огляду на місці, вчинення інших процесуальних дій, переданих їм у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - дипломатичними каналами.

Відповідно до ч.1 ст.501 ЦПК України, доручення іноземного суду про вручення виклику до суду чи інших документів виконується у судовому засіданні або уповноваженим працівником суду за місцем проживання (перебування, місцем роботи) фізичної особи чи місцезнаходженням юридичної особи.

Частиною 7 ст.501 ЦПК України визначено, що доручення іноземного суду про вручення виклику до суду чи інших документів вважається виконаним у день, коли особа або її представник отримали такі документи чи відмовилися від їх отримання або якщо така особа чи її представник, яких належним чином повідомлено про день, час та місце судового засідання, на якому має бути вручено виклик до суду чи інші документи, без поважних причин не з'явилися до суду, - у день такого судового засідання.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проживає за адресою: Донецька область. м.Торецьк (раніше Дзержинськ), АДРЕСА_1. ОСОБА_1 було двічі надіслане поштовою кореспонденцією повідомлення про розгляд справи на 30.01.2018 року та 12.02.2018 року, але повернуто без вручення адресату.

Оскільки у суду є докази того, що ОСОБА_1 не отримала виклик до суду, суд приходить до висновку, що доручення виконати не є можливим.

Частиною 6 статті 500 ЦПК України, передбачено, що у разі якщо немає можливості виконати доручення іноземного суду, суд України у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або якщо міжнародний договір не укладено, - дипломатичними каналами, повертає таке доручення іноземному суду без виконання із зазначенням причин та подає відповідні документи, що це підтверджують.

В п.3.7 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 року № 1092/5/54 передбачено, що у разі неможливості виконання іноземного доручення, суд України через Головне управління юстиції повертає доручення Мінюсту без виконання із зазначенням причин, що перешкоджають його виконанню зокрема у випадку неявки особи до суду.

Підстав для продовження строків розгляду вказаного доручення суд не вбачає.

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали доручення російського суду про вручення судових документів ОСОБА_1, суд вважає, що оскільки доручення виконати не виявилось можливим з вищевказаних підстав, то воно підлягає поверненню без виконання.

Керуючись ст.ст.500,501 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Матеріали судового доручення за дорученням російського суду про вручення судових документів ОСОБА_1 - повернути без виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя