Справа № 504/4297/16-ц
провадження №2/504/366/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2018смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі

головуючої судді Вінської Н.В..

секретарях Білаш А.М., Антипової Л.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачки ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Доброслав Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачки посилаючись на те, що з квітня 2016 року та по сьогоднішній день вона зазнає постійного, сильного душевного страждання, моральних та психологічних мук у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї ОСОБА_3, відповідачки по справі. Протиправна поведінка якої полягає у поширені нею серед невизначеного кола осіб недостовірної, неправдивої, надуманої, ганебної, аморальної інформації, що ганьбить її честь і гідність, сприяє негативному ставленню спільноти до неї, шкодить її здоров'ю та позбавляє її повноцінного, спокійного життя. В результаті протиправної поведінки відповідачки, мешканці населеного пункту у якому вона проживає стороняться її, перестали вітатися, за спиною чує щодо себе, що вона відьма, займається невідомо чим, зв'язалася з екстрасенсами, займається магією, сепаратистка, підтримує війну та кровопролиття, стала жорстка, конфліктна, не бажає рідній сестрі добра. Створена відповідачкою негативна репутація, щодо неї зумовила те, що її постійні клієнти у місті Южне, де вона працює на ринку, відмовилися від її товару з причин страху чарівництва. Щодо розповсюдження недостовірної інформації щодо неї саме відповідачкою особисто повідомив їй настоятель храму імені Олександра Невського УПЦ МП села Визирка Лиманського району Одеської області ОСОБА_6. Така поведінка ОСОБА_3 його змусила робити зауваження їй. Крім того, такі розмови відповідачка вела з її сином, якому рекомендувала замовити їй в монастирі «Неусипаємий Псалтир» для того, щоби Бог дав їй розуму. Така протиправна поведінка відповідачки спричинила їй моральну шкоду, вона зазнає сильного душевного страждання, знаходиться під впливом психологічного та морального тиску, весь час вона відчуває біль, гнів та обурення за те, що відповідачка вважає за можливе поширювати неправдиву інформацію. Внаслідок цього в неї порушився сон, часто болить серце, постійно високий артеріальний тиск, від хвилювання знижені пам'ять та увага, її турбують часті головні болі, шум у вухах, часті носові кровотечі, у зв'язку з чим вимушена приймати дорого вартісні лікарські препарати. Крім того, вона постійно вимушена доводити людям, що поширена інформація щодо неї неправдива. Просила суд визнати недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, ганьбить її честь і гідність, порушує її права та свободи, завдає їй сильні душевні страждання та становить наклеп поширену відповідачем про неї інформацію, що вона відьма, сепаратистка, підтримує війну, конфліктує зі своєю сестрою, контактує з екстрасенсами, гадалками, магами, займається магією та ворожінням і є жахливою людиною від якої можна чекати що завгодно; визнати наклепом поширену відповідачем інформацію, про те, що вона звинувачує ОСОБА_7 у смерті свого покійного сина ОСОБА_8 (який помер у 2014 році); зобов'язати відповідача спростувати поширену про неї негативну інформацію у той самий спосіб у який вона була поширена в її присутності, а саме офіційного вибачення перед нею у церкві О. Невського с. Визирка перед початком Служби Божої, в присутності прихожан церкви, за те, що поширила про неї неправдиву, ганебну інформацію; Не пізніше п'ятнадцяти днів з набрання рішення суду законної сили зобов'язати відповідача попросити вибачення у її сина ОСОБА_9 та у її племінниці ОСОБА_10 за те, що говорила їм про неї неправдиву, ганебну, інформацію чим змусила її хвилюватися і сумніватися у її порядності. Зобов'язати відповідача припинити неправомірні дії щодо приниження її честі та гідності; стягнути з відповідачки ОСОБА_3 на її користь 35 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди; судові витрати покласти на відповідача.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали поданий позов, просили суд його задовольнити з підстав викладених у позові.

Відповідача та її представник у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 до неї не визнали, просили суд відмовити у задоволенні позову, так як відповідачка не розповсюджувала вказану інформацію щодо позивачки, дані відомості їй стали відомі лише з заявленого позову, жоден із допитаних у судовому засіданні свідків не підтвердив факту розповсюдження такої інформації відповідачкою. Позивачка пояснила суду, що до 2014 року у неї з позивачкою були добрі та доброзичливі відносини, їхні сім'ї дружили та допомагали одна одній, але після того, як позивачка поховала свого сина з нею почало коїтись щось незрозуміле. Після того, як вона намагалася примирити сім'ю ОСОБА_11 та ОСОБА_12, відносини з позивачкою вкрай погіршилися і вона припинила своє спілкування з нею. По питанню її розмови з племінницею позивачки у якій вона нібито називала позивачкою відьмою, сепаратисткою та таке інше не відповідає дійсності, оскільки вона у той час не ходила на роботу до школи, так як була на лікарняному, крім того, вона ніколи не говорила про таке. Щодо сина позивачки, свідка ОСОБА_9, то просили суд критично оцінити його покази, так як він є близьким родичем позивачці. Просили суд відмовити у задоволені позову.

Розглянувши поданий позов, матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заявленого позову виходячи з такого.

Судовим розглядом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_3 мешкають в одному населеному пункті с. Визирка Лиманського району Одеської області.

Сторони по справі не заперечували проти того, що вони певний час були у дружніх стосунках, а з 2014 року припинили своє спілкування.

Позивачка ОСОБА_1 працює на ринку «Південний бриз» м. Южне Одеської області продавцем сільськогосподарської продукції, за місцем роботи характеризується позитивно (а.с.42).

Відповідачка за місцем мешкання та колишнім місцем роботи характеризується позитивно, в даний час працює на підприємстві ТОВ «Тіс-Вугілля» (а.с.32, 43).

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що позивачем не доведено, а судовим розглядом не встановлено, що відповідачка розповсюджувала недостовірну інформацію щодо позивачки у церкві О.Невського в с. Визирка, що вона відьма, сепаратистка та таке інше.

Суд критично ставиться до посилання позивачки, щодо того, що відповідачка розповсюджувала відомості неправдиві та принизливі відомості щодо неї у храмі О.Невського в с. Визирка Лиманського району Одеської області, та настоятель храму ОСОБА_6 робив зауваження відповідачці ОСОБА_3, так як дана обставина не була підтверджена жодним із допитаних у судовому засіданні свідків. Крім того, суд приймає до уваги, що судом було задоволено клопотання про виклик та допит свідка ОСОБА_6, але у призначене судове засідання даний свідок не прибув, сторона позивачів, не заявляла повторного клопотання про його виклик, або привід.

Суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_9, оскільки даний свідок є сином позивачки.

Відмовляючи у задоволенні позову суд приймає до уваги показання свідка ОСОБА_12, яка пояснила суду, що вона є сестрою позивачки, а про те, що ОСОБА_3 розповсюджує недостовірну інформацію, щодо її сестри вона почула від свого чоловіка ОСОБА_11

Крім того, суд приймає до уваги показання свідка ОСОБА_11, який пояснив суду, що він є чоловіком свідка ОСОБА_12 та кумом відповідачки ОСОБА_3 Між ним та дружиною у певний час виникали негаразди і вони збирались розлучитись. В той час ОСОБА_3 намагалася їх примирити, але він не чув, щоби вона колись особисто казала на ОСОБА_1, що вона відьма чи сепаратистка.

Свідки ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 показали суду, що від ОСОБА_3 у їх присутності не чули що вона ОСОБА_1 називала б відьмою, жебрачкою, сепаратисткою та таке інше.

Таким чином, позивачкою не доведено, а судовим розглядом не встановлено належних, достовірних та допустимих доказів, що поширення недостовірної інформації щодо неї відповідачкою ОСОБА_3

Відмовляючи у задоволенні позову суд критично оцінює ствердження позивача про реальність того, що внаслідок існування такої інформації мешканці села перестали з нею здороватись, задають їй неприємні питання та таке інше, оскільки з показів свідків дана обставина не встановлена, інших доказів суду не надано, з заявою про встановлення факту недостовірної інформації позивачка до суду не зверталась.

Пунктом 9 перехідних положень ЦПК України в редакції 15.12.2017 року визначено, що справи в судах першої інстанції провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Ці дані встановлюються, згідно п. 3 ч. 2 ст. 76 ЦПК України, показаннями свідків.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 90 ЦПК України, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Якщо показання свідка ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, то ці особи повинні бути також допитані. За відсутності можливості допитати особу, яка надала первинне повідомлення, показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджуються іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 4 (п. 1, 3), ч. 6 (п.3) ч. 7 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. 277 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 57-63, 160, 162, 208, 212 - 124 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів до апеляційного суду Одеської області відповідно до ч. 1 ст. 354 та ст. 355 ЦПК України .

Відповідно до пункту 15.5 перехідних положень ЦПК України в редакції 15.12.2017 року до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя: Н.В. Вінська