Провадження №2/748/157/18
Єдиний унікальний № 748/3421/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2018 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Криворученка Д.П., секретарі Сидор А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олишівської об'єднаної територіальної громади в особі Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянки в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, діючи на підставі довіреності та в інтересах позивача, 22.12.2017 року звернувся до суду з позовною заявою в якій просить визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку (пай №445) площею 5,06 га, в тому числі рілля 3,61 га та пасовища 1,45 га, розташовану на території Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, в порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року його матері ОСОБА_3.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що після смерті матері позивача відкрилась спадщина за законом, до складу якої, крім іншого, входить і вище вказана земельна ділянка, що належала спадкодавцю за життя на праві власності, однак у зв'язку з тим, що було втрачено Державний акт на право власності на земельну ділянку, то позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі і йому було фактично відмовлено у вчиненні нотаріальної дії.

У судове засідання позивач та його представник не з'явились, завчасно, через канцелярію суду представник позивача за довіреністю подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача - Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не з'явився, від селищного голови надійшла заява з проханням справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги рада визнає в повному обсязі.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, дослідивши усі наявні матеріали справи, встановивши наявність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовані ці правовідносини, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Як вбачається із дослідженої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року у віці 79 років у смт Олишівка Чернігівського району Чернігівської області. /а.с.4/

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3. /а.с.8/

Наведене свідчить, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, в силу приписів ст.1261 ЦК України.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка (пай №445) площею 5,06 га, в тому числі рілля 3,61 га та пасовища 1,45 га, розташовану на території Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що належала спадкодавцю на праві власності, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого 30.09.2003 року на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 3.01.2003 р. №5. /а.с.6, 7/

Довідка Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області №1170 від 11.08.2017 року свідчить, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно постійно до ІНФОРМАЦІЯ_2 року була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1. Разом з нею проживав син ОСОБА_1 /а.с.5/

Зіставивши усі дані, що випливають із документів наданих позивачем, враховуючи час відкриття спадщини, тобто той факт, що спадкодавець померла після 01 січня 2004 року, суд дійшов висновку, що безумовному застосуванню у вказаній справі до відносин спадкування підлягають норми ЦК України.

Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З матеріалів спадкової справи встановлено, що позивач прийняв спадщину матері, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори і нотаріусом було заведено спадкову справу №64/2013, однак ОСОБА_1 неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки ним не надано правовстановлюючий документ.

Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до вимог цивільного законодавства цивільна дієздатність ОСОБА_3 припинилась у момент її смерті, і за таких обставин одержати в управлінні Держгеокадастру новий Державний акт про реєстрацію права власності на земельні ділянки, не має можливості.

Згідно із ст.ст.125-126 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

За таких обставин, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на успадковану земельну ділянки в нотаріальній конторі.

Згідно приписів частини 1 статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

У відповідності до п. «г» ч.1 ст.81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Таким чином наявні у справі докази та їх правова оцінка підтверджують обґрунтованість позову та є достатніми для його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12-13, 89, 211, 206, 223, 247, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст.16, 257, 328, 392, 1225, 1261, 1268, 1297 ЦК України, ст.ст.81, 125-126, 131 ЗК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, право власності на земельну ділянку (пай №445) площею 5,06 га, в тому числі рілля 3,61 га та пасовища 1,45 га, розташовану на території Олишівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що належала спадкодавцю на праві власності, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого 30.09.2003 року на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області від 3.01.2003 р. №5

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д.П. Криворученко