АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2018 року м. Київ

Апеляційний суд м. Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Кравець В.А., Мазурик О.Ф.

при секретарі: Борисенко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 28 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Президента України ОСОБА_2, про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування інформації,

в с т а н о в и л а :

у грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Президента України ОСОБА_2, Головного військового прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_3, Генеральної прокуратури України, ОСОБА_4, ТОВ «Інформаційне агентство «112» про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування інформації та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.05.2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Президента України ОСОБА_2, Головного військового прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_5, Генеральної прокуратури України, ОСОБА_4, ТОВ «Інформаційне агентство «112», про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування інформації та стягнення моральної шкоди, роз'єднано та виділено в самостійне провадження вимоги ОСОБА_1 до Президента України ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації, спростування інформації.

у/н справи № 757/27506/17 № а/п 22-ц/796/1727/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Москаленко К.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
При зверненні з позовом до Президента України ОСОБА_2, ОСОБА_1 просила визнати вислови та інформацію, що поширив Президент України на прес-конференції ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо адвоката російських «ГРУшників» ОСОБА_1 недостовірними та такими, що посягають на честь, гідність та ділову репутацію адвоката і підлягають спростуванню. Зобов'язати Президента України ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію щодо адвоката ОСОБА_1, а саме виступ на прес-конференції у вигляді інтерв'ю засобами масової інформації шляхом проведення прес-конференції та надання інформації, висловленої щодо адвоката ОСОБА_1 наступного змісту: «18 травня в мене було відсутнє право відповідно до рішення українського суду помилувати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Проте, адвокат у справі Російських військовослужбовців - ОСОБА_1 жодного разу не вчинила дій, спрямованих на затягування процесу та, тим більше, абсурдно вважати, що адвокати російських спецназівців координували свою діяльність з ФСБ. Захисник ОСОБА_1 діяла у спосіб та у межах, визначених чинним законодавством України. Дії щодо затягування процедури повернення ОСОБА_11 додому вчинялися саме зі сторони органів державної влади України».

В обгрунтування позову зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на прес-конференції Президент України ОСОБА_2 заявив, що адвокати працівників ГРУ РФ навмисно затягували процес, необхідний для його обміну на ОСОБА_11. Президент України ОСОБА_2, відповідаючи на питання зазначив: «18 травня в мене з'явилося право відповідно до рішення українського суду помилувати їх. До цього була тактика російських адвокатів, які координували свою діяльність з ФСБ штучного затягування процесу по російських спецназівцях. Домовились про те, що затягування з їх боку не буде. Також тоді домовились про те, що не буде оскарження, щоб штучно не затягувати повернення ОСОБА_11». Вказує, що повне відео прес-конференції викладено в мережі Інтернет за адресою: https:ІНФОРМАЦІЯ_2. Також, вона вказує на те, що, оскільки, саме нею надавалася правова допомога громадянину Російської Федерації, то неправдиві відомості Президента України були направлені, в тому числі, в її адресу. Вона вважає, що виступ відповідача на прес-конференції є таким, що не відповідає дійсності, містить недостовірну та непідтверджену інформацію щодо неї, оскільки нею не вчинялися дії, спрямовані на затягування розгляду справи. Крім того, зазначає про те, що жодного разу нею не було проведено будь-яких переговорів з працівниками ФСБ РФ або їх уповноваженими представниками.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 28.11.2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, роз'єднавши позовні вимоги, суд позбавив можливості об'єктивного розгляду справи, оскільки вимоги до відповідачів нерозривно пов'язані між собою. Суд не взяв до уваги, що представництво відповідача фактично не було забезпечено, у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують належні повноваження представника у справі. Крім того, судом було порушено принцип змагальності сторін, оскільки позивачу було відмовлено у задоволенні клопотань про виклик та допит відповідача, витребування доказів та про призначення лінгвістичної експертизи усного мовлення. Суд не врахував, що на офіційному сайті Президента України міститься відео з прес-конференції, яка відбулась ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідь № 03/1-01/828 від 10.11.2016 року про проведення прес-конференції. Крім того, нею було надано докази поширення інформації саме відповідачем на прес-конференції ІНФОРМАЦІЯ_1. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва у справі № 752/15757/15-к, визначено захисників, адвокатів російських ГРУшників - ОСОБА_1 та ОСОБА_12 Будь - яких інших адвокатів у цій справі не було, а тому висновки суду про те, що вона не входить до переліку осіб, про яких йшлося у виступі Президента України є хибними.

У судовому засідання позивач підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_13 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. п. 8 п. 1 розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, ч. 6 ст. 147 та абз. 3 п. 3 розділу ХII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII Апеляційний суд м. Києва діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Київського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відбулася прес-конференція, на якій, відповідаючи на питання щодо складності процесу визволення ОСОБА_11, Президент України ОСОБА_2 зазначив: «... Потім була призначена дата 18, коли в мене з'являлося право відповідно до рішення українського суду помилувати їх. До цього, до речі, була тактика російських адвокатів, які координували свою діяльність з ФСБ штучного затягування процесу по російських спецназівцях. Домовились про те, що затягування з їх боку не буде. Також тоді домовились про те, що не буде оскарження для того, щоб штучно не затягувати повернення ОСОБА_11...».

Відео прес-конференції Президента України ОСОБА_2 викладено в мережі Інтернет за адресою: https:ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до відеозапису, розміщеного на сайті youtube.com, автором відео за посиланням https:ІНФОРМАЦІЯ_2 є користувач під ім'ям Загальнонаціональний телеканал «UA:Перший».

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів поширення відповідачем інформації, про спростування якої заявлено позов та за змістом такої інформації не вбачається, що вона стосується саме позивача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Згідно з ч. 1, 4, 7 та 8 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, вважається юридична особа, у якій вона працює.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (пункт 2 частини другої статті 119 ЦПК).

Позивач вважає інформацію: «…До цього була тактика російських адвокатів, які координували свою діяльність з ФСБ штучного затягування процесу по російських спецназівцях. Домовились про те, що затягування з їх боку не буде. Також тоді домовились про те, що не буде оскарження, щоб штучно не затягувати повернення ОСОБА_11» такою, що стосується неї особисто, оскільки вона була адвокатом у кримінальній справі № 752/15757/15-к, по обвинуваченню російських ГРУшників. Разом з тим, ОСОБА_1 не є російським адвокатом, а у інформації йде мова про російських адвокатів.

Відповідно до п. 4 ст. 60 ЦПК України, яка була чинною на час розгляду справи судом першої інстанції доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки доводи позивачки про те, що оспорювана інформація стосується особисто неї ґрунтуються лише на припущеннях суд першої інстанції дійшов правильних висовків про те, що за обставинами справи не встановлено, що оспорювана інформація стосується ОСОБА_1 та порушує її права та інтереси.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено, що поширена інформація не стосується безпосередньо позивачки, доводи апеляційної скарги про те, що судом не було задоволено її клопотання про витребування доказів та призначення лігвістичної експертизи не впливають на висновки суду. Такі клопотання були розглянуті судом у відповідності з вимогами чинного на час розгляду справи цивільного процесуального законодавства.

Оскільки у позовній заяві заявлені вимоги до різних відповідачів та про поширення ними інформації в різний час та у різний спосіб суд першої інстанції мав достатньо підстав для роз`єднання позовних вимог у окремі провадження та таке роз`єднання не призвело до неправильного вирішення даного спору.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 28 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови виготовлений 14.02.2018 року.

Головуючий

Судді