АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 766/3433/17-ц Головуючий в І інстанції Дорошинська В.Е.
Номер провадження 22ц - 791/122/2018 Доповідач: Бугрик В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року Апеляційний суд Херсонської області в складі:

Головуючого Бугрика В.В.,

Суддів: Базіль Л.В.,

Семиженка Г.В.,

секретаря Кутузової А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 вересня 2017 року за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Приват Банк» звернувся до суду із вказаним позовом і обґрунтування позовних вимог вказав, що 19.02.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № DN81AR12650298, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 65432,70 гривень за умови сплати відповідачем 9,60 % річних за користування грошовими коштами на суму залишку заборгованості за кредитом на термін до 18.02.2013 року.

Оскільки позичальник порушив свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати передбачених договором відсотків, станом на 02.12.2016 року за ним рахується заборгованість в загальному розмірі 356 661,66 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 62 428,44 гривень, заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 8 212,97 гривень, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором 286 020,25 гривень. Позивач просив суд, стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 106 000,00 гривень, заборгованості яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 62 428,44 гривень, заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 8 212,97 гривень, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором 35 358,59 гривень.

Рішенням суду в задоволені позову ПАТ КБ «Приват Банк» відмовлено за пропуском строку позовної давності.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також невідповідності рішення суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» у повному обсязі. Зокрема вважає, що суд безпідставно дійшов висновку про пропуск позивачем строку позовної давності за зверненням до суду за захистом порушених прав, не врахувавши що відповідач сплачував кошти в рахунок погашення боргу, а також умовами та правилами надання кредиту встановлено строк позовної давності 5 років.

Вислухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем пропущений строк позовної давності, проте з цим рішенням колегія суддів погодитися не може.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 19.02.2008 року було укладено кредитний договір № DN81AR12650298. Кредитний договір укладався між сторонами відповідно до умов договору, позивач надав відповідачу кредит в сумі 65432,70 гривень, на умовах щомісячної виплати заборгованості за кредитом згідно графіку погашення кредиту з кінцем терміном погашення 18.02.2013 року. Згідно з умовами п. 4.4 Кредитно-заставного договору, визначено що погашення заборгованості здійснюється, шляхом сплати щомісячних платежів відповідно до статті 17.8 договору, до складу яких входять платежі за винагородою, процентами та кредитом.

У зв'язку з невиконанням позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором утворилась заборгованість яка станом 02.12.2016 р. становить 356 661,66 гривень., що складається з: 62 428,44 грн. заборгованість за кредитом; 8 212,97 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 286020,25 - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

З метою забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору за цим договором ОСОБА_2 передав ПАТ КБ Приватбанк у заставу транспортний засіб автомобіль марки CHERY A15 AMULET; рік випуску 2008; тип транспортного засобу легковий автомобіль; кузов НОМЕР_2; об'єм двигуна 1,6; реєстраційний номер НОМЕР_1.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги про переривання строків позовної давності, колегія суддів зазначає, що статтею 257 ЦК України встановлений загальний строк позовної давності у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

З наданих позивачем документів встановлено, що згідно з пунктом 14.11 кредитно-заставного договору від 19 лютого 2008 року сторони домовилися про збільшення позовної давності до п'яти років. Останній платіж за кредитним договором був здійснений відповідачем 26 березня 2009 року, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. Наступний платіж повинен був бути здійснений 24 квітня 2009 року.

Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг, яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг строку позовної давності (ст.257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст.261 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік вимог, у тому числі, про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Суд першої інстанції, вирішуючи спір про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_2 вищевикладеного не врахував та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

З наданого позивачем корегованого розрахунку вбачається, що станом на 01.02.2017 року у відповідача виникла заборгованість по кредиту на загальну суму 363125.35 грн., в тому числі: тіло кредиту 62428.44 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом 0.00 грн., заборгованість по пені 28836,45 грн. та комісії 8212,97 грн.

Оскільки відповідач виконав частину зобов'язань по поверненню кредитних коштів, та з врахуванням положень ст. 257, 258 ЦК України, п. 17.18 кредитного договору колегія суддів зазначає, що з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь ПАТ «Приват банк» заборгованість за кредитним договором в межах строку позовної давності для кожного платежу у сумі 34919,09 грн., що складає 20125,44 грн. - тіло кредиту; 10867,73 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 3925,92 грн. - заборгованість за комісією банку.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню з проголошенням нового судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги ПАТ «Приват Банк» підлягає задоволенню частково, то з ОСОБА_2 на користь позивача необхідно стягнути понесені ним витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 1107,12 гривень.

Керуючись ст.ст. 364, 374, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 19 вересня 2017 року по даній справі скасувати і винести нову постанову, якою позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 34919,09 грн., що складає 20125,44 грн. - тіло кредиту; 10867,73 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 3925, 92 грн. - заборгованість за комісією банку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» 1107,12 грн судового збору за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис) В.В. Бугрик

Судді: (підпис) Л.В. Базіль

(підпис) Г.В. Семиженко

З оригіналом згідно:

Копія постанови оформлена 02 лютого 2018 року

Постанова набрала законної сили 01 лютого 2018 року

Суддя В.В. Бугрик

Секретар судового засідання А.В. Кутузова