АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №06.115/796/113/2018 Доповідач Чобіток А.О.
УХВАЛА

19 лютого 2018 року Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів:

головуючого судді - Чобіток А.О..

суддів - Немировської О.В., Соколової В.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Києві заяву ОСОБА_1про ухвалення додаткового рішення в справі за заявою ОСОБА_2,заінтересована особа: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання особи недієздатної,встановлення над нею опіки і призначення опікуна , -

в с т а н о в и в :

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до судув порядку окремого провадження з заявою про визнання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення опікуна.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 01 липня 2015 року заяву ОСОБА_2 задоволено. Вирішено визнати ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1,уродженця м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 недієздатним. Встановити опіку над ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, призначити його опікуном ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (уродженка м.Київ, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1).

Не погодившись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 28.11.2017 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 01 липня 2015 року скасовано, а в задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, недієздатним відмовлено, зважаючи на неможливість проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_1, з підстав того, що останній перебуває в розшуку.

Додатковим рішенням цього ж суду від 25.01.2018 року ухвалено за рахунок державного бюджету відшкодувати Українському науково-дослідному інституту соціальної і судової психіатрії та наркології МОЗ України витрати за проведення судово-психіатричної експертизи.

07.02.2018 року до суду апеляційної інстанції електронною поштою надійшло клопотання від імені ОСОБА_1, в якому він просить відповідно до ст. 270 ЦПК України ухвалити додаткове рішення в даній справі, так як оскаржуючи рішення суду першої інстанції ним було направлено клопотання і про відшкодування йому шкоди за незаконне звернення до суду заявника на підставі ст. 39 ЦК України.

Дослідивши матеріали справи, Апеляційний суд міста Києва, який діє відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ч. 4 ст. 147 та п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у складі колегії суддів приходить до наступного.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо :

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Такі ж самі положення містив і ЦПК у редакції 2004 року.

Частиною 3 ст. 39 ЦК України встановлено , якщо суд відмовить у задоволенні заяви про визнання особи недієздатною і буде встановлено, що вимога була заявлена недобросовісно без достатньої для цього підстави, фізична особа, якій такими діями було завдано моральної шкоди, має право вимагати від заявника її відшкодування.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 299 ЦПК України, суд, установивши, що заявник діяв недобросовісно без достатньої для цього підстави, стягує із заявника всі судові витрати.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_1 недієздатним, суд апеляційної інстанції виходив з того, що для вирішення даної заяви необхідне проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_1. Однак, встановлено та підтверджено представником ОСОБА_1, що останній знаходиться у розшуку. Вказана обставина унеможливлює проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_1, а матеріалів, які знаходяться у справі недостатньо для вирішення заяви ОСОБА_2 стаціонарної судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_1 по суті .

Отже, судом апеляційної інстанції відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 не з підстав її недобросовісної поведінки, а з підстав неможливості проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_1, в зв'язку з його находженням у розшуку.

На підставі викладеного, правові підстави до задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в даній справі, відсутні.

Керуючись ст. 39 ЦК України, ст. ст. 299, 270 ЦПК України, суд апеляційної інстанції , -

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1про ухвалення додаткового рішення в даній справі.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий - Судді -