Ухвала

12 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 204/7400/15-ц

провадження № 61-1225 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С.,

Фаловської І.М.,

учасники справи:

позивач-ОСОБА_4,
відповідачі:-товариство з обмеженою відповідальністю «Автосфера»

розглянув у передньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у складі судді Дубіжанської Т. О. від 15 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області у складі суддів: Петешенкової М. Ю., Осіяна О. М., Черненкової Л. А., від 01 серпня 2016 року,

Встановив:

Відповідно до пункту 4 частини першої розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Автосфера» про визнання факту існування трудових відносин, зобов'язання укласти трудовий договір та видати трудову книжку.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2015 року позовну заяву ОСОБА_4 повернуто позивачеві.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2016 року ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2015 року скасовано, передано справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2016 року позовну заяву ОСОБА_4 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків та роз'яснено позивачеві про необхідність оплати позовної заяви судовим збором.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2016 року позовну заяву ОСОБА_4 визнано неподаною та повернуто позивачеві з підстав, передбачених статтею 121 ЦПК України.

Ухвала районного суду мотивована тим, що позивачем не виконано вимоги ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2016 року та не усунуто недоліки, допущені при оформленні позовної заяви.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2016 року ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2016 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що судом першої інстанції обґрунтовано, у відповідності до статті 121 ЦПК України, постановлено ухвалу про визнання неподаною та повернення позовної заяви ОСОБА_4, у зв'язку з невиконанням останнім у встановлені строки вимог ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2016 року.

У касаційній скарзі, поданій у вересні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2016 року і вирішити спір по суті вимог позову.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, ОСОБА_4 посилається на те, що існують різні судові рішення про звільнення його від сплати судового збору та про відмову у звільнені його від сплати відповідних витрат (до касаційної скарги додано копію ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2016 року, справа № 204/7400/15-ц, про звільнення ОСОБА_4 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2016 року).

Крім того, ОСОБА_4 вказав, що він є безробітнім та переселенцем і суди попередніх інстанцій неправильно застосували при вирішенні спору статті 324, 81, 82, 187, 190, 195, 202, 205, 206, 207 ЦПК України. При цьому, заявником не конкретизовано у чому саме полягає неправильне застосування судами попередніх інстанцій наведених норм процесуального права.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до посилань на норми матеріального права на підставі яких ОСОБА_4 вважає, що його позов має бути задоволений по суті спору.

Інші сторони правом на подачу відзиву (заперечення) на касаційну скаргу не скористалися.

Відповідно до положень статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

15 січня 2018 року справу передано на розгляд Верховного Суду.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки відсутні підстави для залишення касаційної скарги без задоволення чи для скасування судового рішення, встановлені частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

На підставі наведеного, керуючись статтею 401 ЦПК України,

Ухвалив:

Призначити до судового розгляду справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Автосфера» про визнання факту існування трудових відносин, зобов'язання укласти трудовий договір та видати трудову книжку, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2016 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Пророк

В.С. Висоцька

І.М. Фаловська