Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Гончарука В.П.

за участі секретаря Юдицького К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа Служба у справах дітей Дарницької районної у м.Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -

учасники справи: представник позивача -ОСОБА_3;

відповідач - ОСОБА_2

представник третьої особи в судове засідання не з»явився

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 мотивуючи свої вимоги тим, що 11.10.2003 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого мають доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1

03.03.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано.

Відповідач фактично відмовився від дитини з 2013 року. Дитина весь час проживає з матір'ю яка займаються її вихованням та матеріальним забезпеченням.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах 0799/14 затвердженого державним виконавцем Дніпровського РВДВС м. Києва Урбан Д.Д. від 21.09.2017 року, ОСОБА_2 з 2013 року і по теперішній час має заборгованість по аліментах на суму 96329,02 грн.

Відповідач не виявляє бажання спілкуватися з донькою не цікавиться її розвитком , здоров'ям, фактично втратив родинний зв'язок. Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, а тому має бути позбавлений батьківських прав відносно доньки в судовому порядку.

19.06.2010 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 було зареєстровано шлюб. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16.12.2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 було розірвано.

16.04.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб.

Відповідачем 29.01.2018 року до суду було подано заперечення на позовну заяву відповідно до яких у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просив відмовити.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала в повному обсязі з обставин викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, пояснивши, що він приймає участь у вихованні доньки та залежно від суми зароблених коштів надає матеріальну допомогу.

Представник третьої особи: Служби у справах дітей Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився. Надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 11.10.2003 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого мають доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1

03.03.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві шлюб між сторонами було розірвано.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах № 0825/14 від 01.11.2017 року затвердженого головним державним виконавцем Дніпровського РВДВС м. Києва Урбан Д.Д., станом на 01.11.2017 року ОСОБА_2 має заборгованість по аліментах на суму 104811,52 грн.

Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація у своєму висновку від 05.12.2017 року № 101-13269/03 вважає за недоцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У п. 15 Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року роз'яснює, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Пункт 16 зазначеної Постанови роз'яснює, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст.150 Сімейного кодексу України).

Згідно зі ст.ст.12, 15 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральнийрозвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Разом з тим, згідно з Конвенцією про права дитини в усіх діях щодо дітей судами першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності .

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач бажає приймати участь у житті та вихованні своєї доньки, враховуючи висновок органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав, суд приходить до висновку про відмову на даний час в задоволенні заявлених вимог про позбавлення батьківських прав, та вважає за необхідне попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини та попередити відповідача щодо виконання батьківських обов'язків відносно малолітньої ОСОБА_4

Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази на підставі вказаних норм закону, суд приходить до висновку, що в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.12, 15 Закону України «Про охорону дитинства» ст. ст. 164,141,180,181,73,153,157СКУкраїни,ст.ст..81,12,141,81,76,89,49,258,263,265,268,273 ЦПК, суд-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа Служба у справах дітей Дарницької районної у м.Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення буде складено 8 лютого 2018 року.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач -ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1; тел.. НОМЕР_1

Відповідач - ОСОБА_2 місце проживання: АДРЕСА_2 тел. НОМЕР_2

Третя особа; Служба у справах дітей Дарницької районної у м.Києві державної адміністрації, адреса місця знаходження: 02121 м. Київ, пр - т Бажана, буд. 7-Є тел.

Суддя: