Провадження № 2/750/284/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2018 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
головуючого судді Литвиненко І.В.
за участі секретаря судового засідання Юрченко І. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,
третя особа Приватне акціонерне товариство «Просто-Страхування»,
Позивач просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просили їх задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі.
Представник третьої особи просив розглянути справу без його участі, при вирішення справи покладався на розсуд суду.
З письмової згоди позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
05.01.2017, о 11.32, ОСОБА_2, біля будинку №264 по вул. Шевченка в м. Чернігові, керуючи автомобілем DAEWOO, номерний знак НОМЕР_2, не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху, у разі виникнення небезпеки для руху не вжив всіх заходів аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного обїзду перешкоди, внаслідок чого здійснив зіткнення зі стоячим транспортним засобом VOLKSWAGEN, номерний знак НОМЕР_3, що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів, чим ОСОБА_2 порушив вимоги п.п.12.1, 12.3 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
ОСОБА_2 порушив п.п. 12.1, 12.3 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення № 750/361/17 від 07.03.2017 року. Цією ж постановою ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього штраф у розмірі 340 грн. (а.с. 14-15).
Власником є ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САЕ 469195 (а.с. 38).
Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_4 - ОСОБА_3 15.07.2016 року була зареєстрована Приватним акціонерним товариством «Просто-Страхування», що підтверджується копією Полісу № АК/4585943, розмір франшизи 0 грн. (а.с. 63).
За проведення автотоварознавчого дослідження ОСОБА_1А сплатив експерту ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 800,00 грн (а.с. 40).
Відповідно до ст. 2 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відносини у сфері обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним Кодексом України, Законом України Про страхування та іншими законами і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.
Згідно ст. 22 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоровю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов'язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі ст. 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином.
Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов'язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов'язку згідно зі ст. 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.
Така правова позиція, висловлена Верховним Судом України від 20 січня 2016 року № 6-2808цс15.
Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Також підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача 800 грн. збитків, понесених позивачем у звязку з оплатою вартості експертного дослідження пошкодженого автомобіля, що підтверджується копією квитанції (а.с. 47).
Пунктом 3 ч. 2 ст. 23 ЦК обовязок відшкодування моральної шкоди, завданої пошкодженням майна, покладено на особу, яку визнано винною в скоєнні ДТП.
Враховуючи характер правопорушення, а також обставини ДТП, глибину та тривалість душевних страждань позивача, у звязку із пошкодженням транспортного засобу, а також те, що були порушені нормальні життєві звязки позивача, порушення його прав вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя, розмір заподіяної матеріальної шкоди, суд вважає, що в рахунок відшкодування моральної шкоди на користь позивача з відповідача належить стягнути 3000 грн.
Позивачем сплачено 1381,28 грн. судового збору, з яких 1181,28 за позовні вимоги майнового характеру і 200,00 грн. за позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, внаслідок чого недоплата судового збору становить 440 грн.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 280-282, 289, 354 ЦПК України суд,
позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання вул. Шмідта, 21/1, м. Чернігів, НОМЕР_5) на користь ОСОБА_1 (місце проживання пр. Миру, 251/131, м. Чернігів, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6) 3000 грн. моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання вул. Шмідта, 21/1, м. Чернігів, НОМЕР_5) на користь ОСОБА_1 (місце проживання пр. Миру, 251/131, м. Чернігів, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6) 589,21 грн. у відшкодування судових витрат.
Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання вул. Шмідта, 21/1, м. Чернігів, НОМЕР_5) на користь держави 440,00 грн. у відшкодування судових витрат.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду Чернігівської області.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя І.В. Литвиненко