Справа № 372/2904/17
Провадження 2-201/18
ухвала

Іменем України

13 лютого 2018 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Потабенко Л.В.,

при секретарі Глущенко А.В.,

за участю представника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Київській області, Головного управління ДФС у Київській області, треті особи Центр надання адміністративних послуг Обухівської районної державної адміністрації, Київська обласна філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, про звільнення майна з-під арешту,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив звільнити з-під арешту земельну ділянку загальною площею 1,6222 га, кадастровий номер НОМЕР_1 що розташована в АДРЕСА_1

У відповідності до положень ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Як було встановлено в ході розгляду справи, оскаржуваний позивачем арешт на земельну ділянку був накладений в рамках кримінальної справи № 33-0008, яка постановою ст. слідчого в ОВС СВ УБОЗ ГУ МВС України в Київській області від 24.12.2010 року закрита за відсутності складу злочину.

В судовому засіданні судом було поставлено на обговорення питання про закриття провадження у справі, в зв»язку з тим, що спірні правовідносини не можуть бути розглянуті у порядку цивільного судочинства, та підлягають розгляду за правилами кримінального судочинства.

Представник позивача заперечив щодо закриття провадження у справі, та зазначив, що з врахуванням висновку ВСУ у постанові від 15.05.20123 року №6-26цс13 вимоги особи, що грунтуються на її праві власності на арештоване майно розглядаються за правилами встановленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Суд вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Порядок скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження, передбачений ст. 174 КПК України. Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Крім того, прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Суд одночасно з ухваленням судового рішення за кримінальним провадженням, яким закінчується судовий розгляд, вирішує й питання про скасування арешту майна.

Питання про арешт на майно, накладений в рамках кримінального провадження, порушеного до набрання чинності КПК України 2012 року і на даний час не направленого до суду, вирішується слідчим (ч. 4 ст. 126 КПК України 1960 року).

Зважаючи на викладене, питання про накладення та зняття арешту за кримінальним провадженням має вирішуватися саме в рамках такого провадження, а оцінка відповідності дій слідчого при проведенні слідчих дій, зокрема законності накладення арешту в рамках кримінальної справи (провадження), або наявність чи відсутність підстав для зняття такого арешту, не відноситься до компетенції суду в порядку цивільного судочинства. Суд при розгляді цивільної справи не може приймати з цього приводу рішення по суті питання (навіть й про відмову у задоволенні позову), оскільки таке рішення передбачає оцінку питань поза межами компетенції суду в рамках цивільного судочинства.

Позиція, що питання про зняття накладеного за кримінальним провадженням арешту не має вирішуватися в рамках цивільного судочинства, викладена й у п. 1 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року за № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна».

Якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суддя при вирішенні питання про відкриття провадження по справі відмовляє у такому відкритті (п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України), а якщо провадження по такій справі було відкрите, суд на підставі п. 1 ч.1 ст. 255 ЦПК України закриває провадження.

Зважаючи на наведені положення, провадження по даній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 255 ч.1 п.1,259,352,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Київській області, Головного управління ДФС у Київській області, треті особи Центр надання адміністративних послуг Обухівської районної державної адміністрації, Київська обласна філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, про звільнення майна з-під арешту.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: