У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року м.Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі :

головуючого судді ПИСАНЕЦЬ Н.В.,

при секретарі - Метьолкіної Н.В.,

за участю заявника - ОСОБА_1,

представника ВДВС

державного виконавця - Проскурня І.В.,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо порушення вимог ст. 389 ЦПК України (у ред., що діяла до 15.12.2017р.), зобовязання виконати певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця ДВС щодо порушення ним порядку і строків, встановлених ст. 389 ЦПК України стосовно ухвали суду від 07.11.2017 року по справі 221/3841/17, 4-с/221/10/2017.

В обґрунтування зазначив, що ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 07.11.2017 року його заяву було частково задоволено. Натомість державним виконавцем ухвалу суду виконано не було, чим порушено вимоги ст. 389 ЦПК України (у ред., що діяла до 15.12.2017р.). Тому просить суд визнати неправомірною бездіяльність ДВС в частині порушення місячного строку, встановленого ст. 389 ЦПК України щодо повідомлення суду та заявника про виконання ухвали суду, зобовязати Волноваський районний відділ державної виконавчої служби повідомити заявника та суд про виконання ухвали суду від 07.11.2017 року по справі; стягнути на його користь судові витрати: 1482,20 гривень - добових та 89 гривень 64 копійок - за відрив від звичайних занять.

У судовому засіданні, присутній заявник ОСОБА_1 на задоволенні скарги наполягав.

Представник ДВС державний виконавець Проскурня І.В., присутня у судовому засіданні, підтвердила обґрунтованість доводів скарги ОСОБА_1 у частині неповідомлення його про результати виконання ухвали Волноваського районного суду Донецької області від 07.11.2017 року , оскільки вважала головним виконання змісту ухвали, а не сповіщення про хід його виконання ОСОБА_1

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд. Складовою справедливого судового розгляду згідно даної Конвенції та практики Європейського суду з прав людини є своєчасне та повне виконання судових рішень, з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Стаття 447 ЦПК України передбачає, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Таким чином, ЦПК України визначений окремий порядок оскарження дій, рішень та бездіяльності державних виконавців під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, шляхом подання не позовної заяви, а скарги до суду в порядку та на підставах, визначених ст.ст. 447-453 Розділу VІІ ЦПК України в порядку здійснення судового контролю за виконанням судових рішень у цивільних справах.

Згідно положень ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів.

Відповідно до ст. 11 Закону України « Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме, з відповіді голови Волноваського районного суду Донецької області від 20.12.2017 року, державним виконавцем, в порушення вимог ст.389 ЦПК України (у ред., що діяла до 15.12.2017р.), не було вчасно повідомлено ОСОБА_1 про виконання ухвали суду від 07.11.2017 року по справі 221/3841/17, 4-с/221/10/2017р., якою, у свою чергу, було визнано неправомірними дії Волноваського районного відділу державної виконавчої служби щодо порушення вимог ст.. 389 ЦПК України при виконанні ухвали Волноваського районного суду Донецької області від 09.03.2017 року по справі № 221/850/17, провадження 4-с/221/3/2017, якою було визнано неправомірними дії державного виконавця Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про передачу виконавчого провадження № 50008377 від 20.02.2017 року; зобов"язано головного державного виконавця Волноваського РВДВС ОСОБА_2 виправити описки та недоліки в постанові про передачу виконавчого провадження по виконавчому листу № 221/1727/13-ц від 16.12.2015 року , в тому числі, вказати правильне найменування органу державної виконавчої служби, правильне найменування та місцезнаходження ( адресу) боржника; виключити відомомсті щодо часткового виконання боржником рішення суду від 16.12.2015 року; вказати роз"яснення стосовно порядку і строку оскарження постанови про передачу виконавчого провадження , перелік всіх судових рішень, які виконуються по виконавчому провадженню, зобов"язано головного державного виконавця Волноваського РВДВС не виконувати дії щодо виконання даної ухвали до набрання законної силди ухвали Волноваського районного суду Донецької області по справі № 221/643/17, 4-с/221/1/2017, стягнуто судові витрати на користь заявника ОСОБА_1

Державним виконавцем в судове засідання не надано виконавче провадження за даним виконавчим документом взагалі. Таким чином , перевірити будь-які дії державного виконавця на відповідність вимогам закону суд не має можливості.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що вимоги заявника щодо визнання неправомірними дій державного виконавця в частині порушення вимог ст. 389 ЦПК України та неповідомлення заявника та суд про виконання ухвали суду від 07.11.2017 року по справі 221/3841/17, 4-с/221/10/2017р. - обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Відповідно до ст..138 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати.

Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Граничні розміри компенсації за судовими рішеннями витрат сторін та їх представників, що повязані з явкою до суду, із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведення судових експертиз, витрат, повязаних з проведенням огляду доказів за місцезнаходженням та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду, відповідно до статей 85-87 ЦПК України визначено постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 127 від 22 лютого 2012 року.

Пунктом 3 додатку до постанови встановлено, що за відрив від звичайних занять - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення у звязку з явкою до суду граничний розмір обчислюється пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати і не може перевищувати її розмір, обчислений за фактичні години відриву від звичайних занять.

Граничний розмір добових витрат на відрядження закріплений абз.4 пп.140.1.7 ст.140 Податкового кодексу України та знаходиться в прямій залежності від розміру мінімальної заробітної плати, станом на 1 січня звітного податкового року. Розмір витрат в межах України становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, в розрахунку за кожен календарний день.

Станом на 1 січня 2018 року розмір мінімальної заробітної плати становив 3723 гривень.

Таким чином, підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_1 про компенсацію за відрив від звичайних занять в розмірі : 89 гривень 64 копійок, витрати на відрядження добові в розмірі 1482 (одна тисяча чотириста вісімдесят дві) гривень 20 копійок, які необхідно стягнути з Волноваського РВ ДВС ГТУЮ в Донецькій області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_1 на дії Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо порушення вимог ст. 389 ЦПК України (у ред., що діяла до 15.12.2017р.) , зобов"язання виконати певні дії, задовольнити.

Визнати дії Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо порушення вимог ст. 389 ЦПК України при виконанні ухвали Волноваського районного суду Донецької області від 07.11.2017 року по справі 221/3841/17, 4-с/221/10/2017 - неправомірними.

Зобов»язати Волноваський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області повідомити у в порядку ст. 453 ЦПК України суд та заявника ОСОБА_1 про виконання ухвали Волноваського районного суду Донецької області від 07.11.2017 року по справі 221/3841/17, 4-с/221/10/2017.

Стягнути з Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати: компенсацію за відрив від звичайних занять в розмірі 89 гривень 64 копійок, витрати на відрядження добові в розмірі 1482 (одна тисяча чотириста вісімдесят дві) гривень 20 копійок.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області, шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя Н.В.Писанець