У Х В А Л А

27.02.2018 року суддя Городоцького районного суду Львівської обл. Українець П.Ф., вивчивши заяву заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури Львівської обл. в інтересах держави, в особі Речичанської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. про визнання спадщини відумерлою,

в с т а н о в и в :

заступник керівника Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_1 в інтересах держави, в особі Речичанської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл., 02.02.2018р. звернувся в суд із заявою про визнання відумерлою спадщини, що відкрилась після смерті 19.12.1999р. ОСОБА_2 і складається із земельної ділянки площею 4,1137 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Речичанської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл., просив також передати таку територіальній громаді села.

Ухвалою судді Городоцького районного суду Львівської обл. від 06.02.2018р. вищеозначену заяву залишено без руху, оскільки така подана без додержання вимог ЦПК України, і зокрема у заяві не зазначено заінтересованих осіб, доказів про відсутність спадкоємців за заповітом/законом, чи неприйняття ними спадщини, належно не обґрунтував підстав для представництва прокурором органу місцевого самоврядування в суді з покликанням на докази про нездійснення або неналежне здійснення Речичанською сільською радою Городоцького р-ну Львівської обл. захисту законних інтересів держави.

На виконання вимог ухвали заступник керівника Городоцької місцевої прокуратури 23.02.2018р. подав пояснення, між тим вимог ухвали від 06.02.2018р. по суті не виконав.

Відповідно до ст.294, 337 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обовязковою участю заявника та з обовязковим повідомленням усіх заінтересованих осіб.

Між тим, заступник керівника Городоцької місцевої прокуратури заінтересованих осіб у справі не вказав, у поясненнях від 23.02.2018р. покликається на право суду з власної ініціативи залучити заінтересовану особу до участі у справі.

Звернувшись в суд із заявою в інтересах держави в особі Речичанської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. про визнання спадщини відумерлою, заступник керівника Городоцької місцевої прокуратури, належно не обгрунтував підстави для такого представництва, із зазначенням доказів про те, що орган місцевого самоврядування не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження.

Так, роль прокурора у сфері представництва інтересів держави має допоміжний характер і основну роль згідно чинного законодавства України відіграють профільні органи державної влади чи органи місцевого самоврядування, які самостійно звертаються до суду.

Згідно положень ч. 1 ст. 167 ЦК України держава діє у цивільних правовідносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

З метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з дотриманням вимог процесуального закону, та зобов'язаний надати суду документи, які підтверджують наявність поважних причин, що унеможливлюють самостійне звернення цих осіб до суду для захисту своїх прав, свобод та інтересів.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) повинен визначити, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві (заяві) необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (Рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року N 3-рп/99)

Із змісту заяви убачається, що заступник керівника Городоцької місцевої прокуратури Львівської обл. ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою в порядку ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» в інтересах Речичанської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл.

Предметом означеного судового розгляду є по суті вимога прокурора про визнання спадщини відумерлою, яка складається із земельної ділянки призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території Речичанської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. та передачу такої ділянки територіальній громаді села.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

15.07.2015р. набрав чинність розділ IV Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. № 1697-VII, який визначає повноваження прокурора з виконання покладених на нього функцій, в тому числі, ст. 23, що встановлює підстави представництва інтересів громадянина або держави в суді.

Інтереси держави мають чітко формулюватися й умотивовуватися прокурором.

Звертаючись до суду, прокурор повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва у порядку, передбаченому ч. 2 або 3 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру».

Слід враховувати, що прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду із представництвом інтересів держави або громадянина, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень.

Отже, після 15.07.2015р., прокурор звертаючись до суду з позовом (заявою) в інтересах держави, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва.

Відповідно, наявність одного факту порушення інтересів держави недостатньо для здійснення представництва прокурором інтересів держави в суді.

Таке право, в т.ч. на звернення із позовом (заявою), прокурор має лише, якщо орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження.

При цьому, у випадках відсутності органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або відсутності у такого органу повноважень щодо звернення до суду, прокурор безсумнівно має право на подання позову в інтересах держави.

Якщо ж такий орган існує, то в такому разі прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, повинен обґрунтувати та довести наявність підстав для здійснення представництва.

За положеннями ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях відстоює позицію про можливість участі прокурора у справі тільки за наявності на це підстав.

Так, Європейський суд у низці справ роз'яснював, що одна лише участь ("активна" чи "пасивна") прокурора або іншої співмірної посадової особи може розглядатися як порушення п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення у справі "Мартіні проти Франції" від 12.04.2006 року). Оскільки прокурор, висловлюючи думку з процесуального питання, займає одну зі сторін спору, його участь може створювати для сторони почуття нерівності (рішення у справі "Кресс проти Франції" від 07.06.2001 року). Підтримка прокуратурою однієї зі сторін, безумовно, може бути виправданою за належних обставин, наприклад, зокрема, коли захисту потребують державні інтереси.

Отже, саме лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, не достатньо для прийняття судом цієї заяви до розгляду та ухвалення рішення по суті, оскільки за змістом абз. 2 ч. 4 ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після встановлення судом правових підстав для представництва.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене, заяву слід визнати неподаною та повернути заявнику.

Заявникові слід роз'яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, -

у х в а л ю ю:

заяву заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури Львівської обл. ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Речичанської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. про визнання спадщини відумерлою визнати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів.

Суддя Українець П.Ф.