233 № 233/5706/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі - головуючого судді Наумик О.О., за участі секретаря Клугер Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 233/5706/17 за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівської районної державної адміністрації та Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (представник відповідача Гуторов М.В.)

«про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом»,

В С Т А Н О В И В:

21.11.2017 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Костянтинівської районної державної адміністрації та Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право на отримання земельної частки (паю) із земель колишнього КСП «Дружківське» розміром 4,78 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, на території Костянтинівського району Донецької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке належало спадкодавцю -ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2., на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_2, зареєстрованого 18.12.1996 р. за №5136 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), розміром 4,78 умовних кадастрових гектарів, виданого на підставі розпорядження Костянтинівської райдержадміністрації від 29.05.1996 р. №291,

пославшись на таке:

Він є рідним сином ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із сертифікату НОМЕР_2 на право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «Дружківське» розміром 4,78 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, на території Костянтинівського району Донецької області.

Відповідно до ст.529 ЦК УРСР 1963р., чинного на той час, право на спадкування за законом в першу чергу мав він, як син померлої.

Згідно з положеннями ст.549 ЦК УРСР 1963р., які були чинні на час відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Він прийняв спадщину, як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до п.п.4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За життя його матері сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий на ім'я ОСОБА_3, був втрачений.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв), основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Пунктом 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року № 720/95 передбачено, що видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

З метою підтвердження факту отримання його матір'ю сертифікату на право на земельну частку (пай) він звернувся з відповідною заявою до міськрайонного управління у Костянтинівському районі та м. Торецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області. У відповіді було зазначено, що у 1996 році ОСОБА_3 дійсно отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Дружківське» Костянтинівського району НОМЕР_2, зареєстрований 18.12.1996 р. за №5136 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), розміром 4,78 умовних кадастрових гектарів, виданий на підставі розпорядження Костянтинівської райдержадміністрації від 29.05.1996 р. №291, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_3

Також ним була отримана довідка від Миколайпільської сільської ради, в якій було зазначено, що земельна ділянка згідно із сертифікатом НОМЕР_2 площею 4,78 умовних кадастрових гектарів, виданого на ім'я ОСОБА_3, була передана в оренду ДП «Агрофірма Шахтар» строком на 12 років, про що свідчить запис в книзі реєстрації договорі.

З метою отримання спадщини, він звернувся з відповідною заявою до Дружківської державної нотаріальної контори, на яку отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, де було зазначено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом неможливо, оскільки ним не надано оригіналу сертифікату на земельну частку (пай), та рекомендовано звернутися до суду для підтвердження свого права на земельну частку (пай).

Крім того, оформити спадкові права у нотаріальній конторі він не може, оскільки померлою ОСОБА_3 оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) за життя був втрачений.

Позивач у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність та з посиланням на підтримання позову (а.с.41).

Відповідач - Костянтинівська районна державна адміністрація явку представника у судове засідання не забезпечив, надавши суду заяву про розгляд справи у відсутність представника з посиланням на відсутність заперечень проти задоволення позовних вимог (а.с.38).

Відповідач - Миколайпільська сільська рада Костянтинівського району Донецької області явку представника у судове засідання не забезпечив, надавши суду заяву про розгляд справи у відсутність представника з посиланням на відсутність заперечень проти задоволення позовних вимог (а.с.39).

З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків.

Судом встановлено, що у 1996 році ОСОБА_3 отриманий сертифікат на право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Дружківський» Костянтинівського району, НОМЕР_2, зареєстрований 18.12.1996 р. за №5136 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), розміром 4,78 умовних кадастрових гектарів, виданий на підставі розпорядження Костянтинівської райдержадміністрації від 29 травня 1996 року №291, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_3 у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються у Костянтинівській районні державній адміністрації по КСП «Дружківський» (відповідні відомості міськрайонного управління у Костянтинівському районі та м. Торецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області - на а.с.29,30).

Як вбачається з листа Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області від 04.10.2017 р. №2, земельна ділянка (пай) згідно із сертифікатом НОМЕР_2 площею 4,78 умовних кадастрових гектарів на ім'я ОСОБА_3 була здана в оренду ДП «Агрофірма Шахтар» строком на 12 років, про що свідчить запис №384 в книзі реєстрації договорів (а.с.13-15).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області від 05.12.2017 р. №247, згідно із сертифікатом НОМЕР_2, виданим Костянтинівською районною державною адміністрацією 18 грудня 1996 року на ім'я ОСОБА_3, колишньому члену КСП «Дружківський», виділена земельна частка (пай) в лоті №36 із земель Миколайпільської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка в оренді не перебуває (а.с.26).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, про що складено відповідний актовий запис №835, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3, зареєстрованим у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с.8).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Згідно зі ст.529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як вбачається з листа та доданої до нього з інформативної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), сформованої 18 січня 2018 року Дружківською державною нотаріальною конторою, після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р., яка на день смерті постійно мешкала в АДРЕСА_1, заведено спадкову справу №129/2004 за заявою про прийняття спадщини за законом №165 від 04.03.2004 р. від сина спадкодавця - ОСОБА_1. Заяв від інших спадкоємців за законом чи заповітом не надходило, свідоцтв про право на спадщину за законом чи за заповітом не видавалося (а.с.52-57).

Постановою державного нотаріуса Дружківської державної нотаріальної контори Алексєєвою В.Є. від 25.10.2017 р. у віддачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) в КСП «Дружківський» Костянтинівського району Донецької області ОСОБА_1 відмовлено у зв'язку з відсутністю документів, підтверджуючих право власності спадкодавця на вище згадувану земельну ділянку (а.с.16).

Відповідно до пунктів 4,5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України передбачено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)», право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, та громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай).

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією або рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Крім того, відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2008 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову (п.24).

Враховуючи те, що відповідачі визнали позов в повному обсязі, і таке визнання не суперечить діючому законодавству і не порушує права інших осіб, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, суд дістає висновків про необхідність задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання за адресою: 84204, АДРЕСА_2, паспорт НОМЕР_4, виданий Дружківським МВ ГУМВС України в Донецькій області 03 червня 2011 року, РНОКПП - НОМЕР_1),

до Костянтинівської районної державної адміністрації (місцезнаходження юридичної особи за адресою: 85143, Донецька обл., Костянтинівський район, село Іллінівка, вулиця Адміністративна, будинок 42/3, фактичне розташування за адресою: 85104, м. Костятинівка, вул. Ломоносова,156; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 05420103),

Миколайпільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (розташоване за адресою: 85189, Донецька обл., Костянтинівський район, село Миколайпілля, вулиця Гагаріна, будинок 46, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 23426210),

«про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом» - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом право на отримання земельної частки (паю) із земель колишнього КСП «Дружківське» площею 4,78 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, яка знаходиться на території Костянтинівського району Донецької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке належало спадкодавцю -ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя