Справа № 195/1776/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

14.02.2018 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді -Кондус Л.А., при секретарі - Музичук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Томаківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області в особі Виконавчого комітету про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області в особі Виконавчого комітету про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він звернувся до Державного нотаріуса Другої Нікопольської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, розташовану на території Михайлівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, яка належала його матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Державний нотаріус, листом за вих. № 1098/02-14 від 28.04.2017 року, відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене нерухоме майно, так як крім нього спадщину прийняла донька спадкодавця ОСОБА_4, а також у нього відсутні правовстановлюючі документи, а саме відсутній оригінал Державного акту на зазначену земельну ділянку і місцезнаходження його йому невідоме, тому нотаріус запропонував йому звернутися до суду для вирішення цього питання.

ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м. Сочі Російської Федерації, за життя не використавши своє право на спадщину.

За його зверненням Відділ Держгеокадастру у Томаківському районі Дніпропетровської області надав належним чином завірену ксерокопію Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю НОМЕР_2, виданого 03.09.2002 року, зі змісту якого вбачається, що у власності ОСОБА_3 на території Михайлівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, знаходиться земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,830 га (пай № НОМЕР_8).

У зв'язку з припиненням з 01.01.2013 року повноважень територіальних органів Держземагенства, а надалі його правонаступника Держгеокадастру, у частині реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку, він не може отримати дублікат Державного акта на земельну ділянку, про що зазначено в наведеному листі.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, при цьому подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, але подано до суду також заяву про розгляд справи за відсутності відповідача, при цьому зазначено, що проти даного позову не заперечує.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження матеріалами справи, що підтверджують вказані факти та викладені правовідносини.

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області вбачається, що спадкодавець ОСОБА_5 дійсно померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року /актовий запис № 4/.

Позивач у справі є сином спадкодавця ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4, де в графі «мати» зазначено «ОСОБА_3».

Свідоцтвом про народження матері позивача серії НОМЕР_5, виданого на ім'я «ОСОБА_3» та свідоцтвом про одруження матері позивача серії НОМЕР_6, підтверджується той факт, що остання після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище «ОСОБА_3» на прізвище «ОСОБА_3».

З письмового повідомлення державного нотаріуса за вих. № 1098/02-14 від 28.04.2017 року, суд вбачає, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, розташовану на території Михайлівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, яка належала матері позивача ОСОБА_3, так як крім нього спадщину прийняла донька спадкодавця ОСОБА_4, а також, як зазначає позивач, у нього відсутні правовстановлюючі документи, а саме відсутній оригінал Державного акту на зазначену земельну ділянку.

ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м. Сочі Російської Федерації, за життя не використавши своє право на спадщину і відповідно зі смертю його втратила, що підтверджується свідоцтвом про смерть (в перекладі з російської мови на українську) серії НОМЕР_7, виданого Відділом ЗАЦС селища Дагомис, Лазаревського району міста-курорту Сочі, управління ЗАЦС Краснодарського краю Російської Федерації.

З повідомлення завідувача Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 01.02.2018 р. № 348/01-16, та з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 50759552 від 01.02.2018 р. вбачається, що після смерті ОСОБА_3 була заведена спадкова справа № 161/2008, копія якої направлена на адресу суду і знаходиться в матеріалах справи.

З копії спадкової справи суд вбачає, що до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, окрім позивача зверталася ОСОБА_4, яка, як вище згадувалось, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

ОСОБА_3 є власником земельної ділянки, розташованої на території Михайлівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, площею 6,830 га (пай № НОМЕР_8) на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю НОМЕР_2, виданого 03.09.2002 року, копію якого додано до матеріалів справи.

Згідно висновку ТОВ «Грандторгстрой», про вартість об'єкта оцінки станом на 10.11.2017 року, оціночна вартість земельної ділянки становить 65 155,00 грн.

Викладені обставини та письмові докази свідчать про те, що ОСОБА_3 являлася власником зазначеної земельної, а після її смерті позивач, як син, має право на отримання спадщини за законом навіть при тих обставинах, що відсутній оригінал Державного акта на зазначену земельну ділянку і місцезнаходження його йому не відоме.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Визнання права власності на земельні ділянки за позивачем не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб.

Згідно ст.ст. 1216, 1218 ЦК України після смерті спадкодавця, якому на праві приватної власності належала земельна ділянка, до позивача у справі, як спадкоємця за законом, переходить право на отримання у спадщину вказаного спадкового майна.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом.

Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач просить судовий збір зарахувати до держави, звільнивши відповідача від сплати на його користь, тому суд вважає можливим звільнити відповідача від відшкодування витрат та залишити сплачений судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст.ст. 3, 4,9, 83, 229, 235, ч.2 ст. 247, 258, 259, 265 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1218, 1233, 1247, 1251, 1261, 1268, 1272 ЦК України", суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_6 (прож. за адресою: АДРЕСА_1) до Новокиївської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області (адреса місцезнаходження: с.Новокиївка, вул. Центральна, 2а Томаківського району Дніпропетровської області) про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_3, право власності в порядку спадкування, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,830 га, відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, яка розташована на території Михайлівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області і належала ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Сплачений по справі ОСОБА_1 судовий збір в сумі 651,55 грн. залишити в дохід держави звільнивши від відшкодування таких витрат Томаківську селищну раду Томаківського району Дніпропетровської області в особі Виконавчого комітету.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпропетровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Суддя:/підпис/Л. А. Кондус

З оригіналом згідно: Суддя Л.А.Кондус