"29" січня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді Яровенко Н.О.,
при секретарі Грінкевич А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Виконавчий комітет Органу опіки та піклування Броварської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав,
В серпні позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Виконавчий комітет Органу опіки та піклування Броварської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що в період з 13 вересня 2013 року по 02 лютого 2016 рік вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. ІНФОРМАЦІЯ_7 року у них народився син - ОСОБА_3. З моменту народження сина відповідач не цікавиться його життям та здоров'ям, матеріально його не утримує, рішення суду про стягнення аліментів не виконує належним чином, самоусунувся від виховання та спілкування з ним. На сьогоднішній день дитина батька не знає, немає до нього ніяких почуттів, жодного разу його не бачив. Утриманням та вихованням дитини вона займається сама.
Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися, представник позивача надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідач до суду не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, процесуальним правом надати письмові пояснення (заперечення) по суті предмету спору не скористався.
Третя особа в судове засідання не з'явилась, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи у відсутність представника, рішення просить винести на розсуд суду.
З урахуванням вищевикладеного Дніпровським районним судом м. Києва 29 січня 2018 року в судовому засіданні постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Відповідно до положень ст. 121 СК України визначено, що права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями122 та 125 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини.
Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 13 вересня 2013 року, який розірваний рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2016 року (а.с. 28).
ІНФОРМАЦІЯ_7 року народився ОСОБА_4, батьками дитини записані: батько - ОСОБА_2, мати - ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, яке видане 07 серпня 2014 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 861 (а.с. 27).
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до положень ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Згідно ст. 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ч.4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав тощо обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який згідно з ч. 5 ст. 19 подає суду письмовий висновок щодо розв'язування спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
При цьому суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України).
Згідно Висновку виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області № 1-18/333 від 04 квітня 2017 року), Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно його малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв'язку з тим, що він ухилився від виконання батьківських обов'язків. (а.с.14-15).
Як роз'яснено у пунктах 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.
Як з'ясовано судом, підтверджується наявними справі доказами, малолітня дитина проживає разом з матір'ю та бабою, перебуває на повному утриманні позивача, батько дитини самоусунувся від виховання дитини, не дбає про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, рішення суду про стягнення з нього аліментів не виконує, у зв'язку з чим утворилася заборгованість по сплаті аліментів, протягом останніх двох років не цікавиться дитиною.
Крім того, дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_2 разом зі своєю мамою та бабою (а.с. 29, 30). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов, складеним депутатом Броварської міської ради Київської області VII скликання ОСОБА_5 від 16 листопада 2016 року, ОСОБА_1 фактично проживає разом зі своїм сином ОСОБА_4 в задовільних умовах, батько дитини ОСОБА_2, зі слів ОСОБА_1, участі у вихованні дитини не приймає, аліменти не сплачує та жодного разу протягом двох років не навідувався до дитини (а.с. 31). Згідно рішення Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області № 146 від 10 березня 2015 року, призначено порядок участі у вихованні малолітнього ОСОБА_4, який проживає разом з матір'ю ОСОБА_1, окремо проживаючому батькові ОСОБА_2, визначивши дні та години побачень з дитиною, а саме щосуботи з 10 год. до 12 год. (а.с. 74). Крім того, згідно розрахунку заборгованості по аліментах № 344/13 від 01травня 2017 року, виданого головним державним виконавцем Дніпровського РУЮ у м. Києві ОСОБА_6, заборгованість ОСОБА_2, по сплаті аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19 листопада 2014 року та до повноліття дитини становить 48 740,50 грн. (а.с. 42-44)
Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.
В судове засідання відповідач не надав свої заперечення щодо недоцільності позбавлення його батьківських прав.
Враховуючи те, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню свого малолітнього сина, суд, вважає, за можливе застосувати до ОСОБА_2 такий крайній захід впливу, як позбавлення батьківських прав.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.
З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 121, 126, 150, 164, 165 СК України, Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 10, 11, 58, 60, 131, 208, 209, 212- 215, 218, 224-233 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Виконавчий комітет Органу опіки та піклування Броварської міської ради Київської області про позбавлення батьківських правзадовольнити.
ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Чернігова, громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1, виданий Новозаводським ВМ УМВС України в Чернігівській області 27 листопада 1999 року, місце проживання: АДРЕСА_3) позбавити батьківських прав у відношенні малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження від 07 серпня 2014 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 861 від 07 серпня 2014 року).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 06 лютого 2018 року.
Суддя Н. О. Яровенко