Провадження № 2/369/147/18
РІШЕННЯ

Іменем України

16.02.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Котенко О.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 23 липня 2016 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб Центральним відділом державної реєстрації шлюбу Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що зроблений актовий запис № 1631.

Від шлюбу вони мають дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя між ними не склалося, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, різних характерів, поглядів на сімейне життя, темпераментів та різного віку. Між подружжям часто виникали непорозуміння, які закінчувались скандалами. У зв'язку з цим між ними втрачено взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного. Спільне господарство між ними не ведеться з лютого 2017 року, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися, сім'ю зберегти не бажають.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_3 просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 23 липня 2016 року, Центральним відділом державної реєстрації шлюбу Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1631.

16 лютого 2018 року представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні подав уточнену позовну заяву про розірвання шлюбу, в якій просив розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 23 липня 2016 року, Центральним відділом державної реєстрації шлюбу Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1631 та стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору та професійної правничої допомоги.

Суд, з'ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 23 липня 2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, видане 18 серпня 2017 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1631.

Від шлюбу вони мають дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, видане 18 жовтня 2016 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Подружнє життя між ними виявилося неможливим, внаслідок відсутності взаєморозуміння між ними, різних характерів, поглядів на сімейне життя, темпераментів та різного віку. Між подружжям часто виникали непорозуміння, які закінчувались скандалами. У зв»язку з цим між ними втрачено взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного. Спільне господарство між ними не ведеться з лютого 2017 року, шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Примирення ними неможливе, шлюб існує лише формально. Сім'ю зберегти не бажають, строк на примирення не потрібен.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно вимог ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню.

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_3 про стягнення судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити, оскільки при вирішенні спору по суті судом не встановлено виключної вини відповідача у розпаді шлюбу і сім'ї, тому судові витрати не можуть бути покладені на відповідача у справі.

Представник позивача зазначала, що шлюб не може існувати між сторонами у справі, оскільки у позивача і відповідача різні темпераменти і значна різниця у віці.

Вказані обставини, на думку суду, не можуть бути причинами розпаду шлюбу і сім'ї з вини відповідача у справі.

Керуючись ст. 112 Сімейного кодексу України, ст. 133, ч. 3 ст. 200, 263, 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 23 липня 2016 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1631 від 23 липня 2016 року, розірвати.

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_3 про стягнення судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Ковальчук Л.М.

Повне рішення складено 26 лютого 2018 року