РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Новікової Н.В., секретар судового засідання Похвалітова М.В.,

розглянувши в підготовчому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу №328/177/18 за позовом ОСОБА_1, представник позивача адвокат ОСОБА_2 (дії на підставі Ордера серії АА № 003314 від 19.12.2017 року) до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку з кадастровим №:06:002:0033, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 4,4899 га., що знаходиться на території Виноградненської сільської ради Токмацького району Запорізької області, в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_4, померлої 5 травня 2017 року в с. Виноградне Токмацького району Запорізької області.

Позов обґрунтовує наступним. 05 травня 2017 року померла його мати ОСОБА_4. За життя ОСОБА_4 склала на імя позивача заповіт, який було посвідчено секретарем Виноградненської сільської ради Токмацького району Запорізької області 15 листопада 2012 року і зареєстровано в реєстрі за №44, яким заповіла йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 4,4899 га., кадастровий номер :06:002:0033, що знаходиться на території Виноградненської сільської ради Токмацького району. Запорізької області, яка належала їй на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії II - ЗП №065967 виданого 21.12.2001 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №338.

Позивач звернувся до Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у видачі свідоцтва йому відмовлено оскільки в державному акті на право приватної власності, який належить ОСОБА_4 є виправлення її по батькові з Северіївни на Саверіївну.

Для захисту свого права на спадщину позивач звернувся до суду.

Позивач ОСОБА_1 та його представник в підготовче засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримали.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовче засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала.

Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

05 травня 2017 року померла мати позивача ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Родинні відносини позивача з померлою ОСОБА_4 підтверджуються свідоцтвом про народження, паспортом позивача.

За життя ОСОБА_4 була власницею земельної ділянки з кадастровим №:06:002:0033 площею 4,4899 га. з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Виноградненської сільської ради, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю ІІ-ЗП №065967 від 21.12.2001 року, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20.11.2017 №НВ-017, інформаційними листами.

За життя, 15.11.2012 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповіла земельну ділянку позивачу ОСОБА_1

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на все її майно, до складу якої увійшло, в тому числі, право власності на земельну ділянку.

На час відкриття спадщини позивач разом зі спадкодавцем не проживав, у встановлений законом строк, а саме 17.07.2017 року, подав заяву про прийняття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.12.2017, довідкою виконавчого комітету Виноградненської сільської ради від 13.11.2017 №360/02-03-04.

20.12.2017 року позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 У видачі свідоцтва нотаріус відмовила у зв'язку з виправленнями у правовстановлюючому документі державному акті на право приватної власності на землю ІІ-ЗП №065967 від 21.12.2001 року, що заборонене законодавством.

Позивач, відповідно до ч.1 ст.1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК), є спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_4

Відповідно до ст.1217 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частиною 1 ст.1270 ЦК встановлений строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивач у встановлений строк прийняв спадщину, подавши нотаріусу заяву про її прийняття, що підтверджено постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

В той же час, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме на спірну земельну ділянку, у звязку з невідповідністю правовстановлюючого документу на зазначене майно, вимогам законодавства, що підтверджено постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Згідно зі ст.328 ЦК України право власності надувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набути правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.392 ЦК, особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду як з позовом про визнання права власності.

Ст.16 ЦК передбачено, що звертаючись до суду позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Пунктом 1 ч.2 цієї статті визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є визнання права.

Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі, в разі відсутності правовстановлюючого документа юридичний факт набуття нерухомості у власність за зверненням зацікавлених осіб може бути визнаний, а невизнані державою права спадкоємців - захищені в судовому порядку.

Суд встановив, що спір виник в звязку з відсутністю умов для оформлення спадщини нотаріально.

Відповідно до положень п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають тільки у тому випадку, якщо наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а при відмові нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Суд встановив, що до державного акта на право приватної власності на землю ІІ-ЗП №065967 від 21.12.2001 року були внесені виправлення у по батькові спадкодавця змінене по батькові «Северіївна» на «Саверіївна», що було заборонене п.2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 №43, та п.4.1 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 №325.

В той же час суд визнає, що відповідні виправлення були внесені управлінням Держгеокадастру у Токмацькому районі Запорізької області, відповідального за заповнення державних актів, а право власності спадкодавця ОСОБА_4 в подальшому було зареєстроване у встановленому законом порядку.

Таким чином, спадкодавець ОСОБА_4 правомірно володіла спірною земельною ділянкою.

Враховуючи ту обставину, що позивач не має можливості в позасудовому порядку реалізувати свої права на спадщину після смерті матері, суд вважає встановленими обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Виходячи із наведеного, суд вважає, позовні вимоги щодо визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 10, 19, 263-265 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1,

представник позивача ОСОБА_2, місце знаходження: АДРЕСА_1,

до ОСОБА_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2,

про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку з кадастровим №:06:002:0033, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 4,4899 га., що знаходиться на території Виноградненської сільської ради Токмацького району Запорізької області, в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_4, померлої 05 травня 2017 року в с. Виноградне Токмацького району Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Суддя: