АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/7536/16Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л.
Провадження № 22-ц/789/56/18 Доповідач - Ходоровський М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2018 року м. Тернопіль

Апеляційний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - Ходоровського М.В.

суддів - Щавурська Н. Б., Загорський О. О.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

з участю позивачки ОСОБА_1 її представника

ОСОБА_2, представника Тернопільської міської ради

Михальчук О.Ю. представника третьої особи -

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/7536/16 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 15 листопада 2017 року (головуючий суддя Дзюбич В.Л.) по справі за позовом ОСОБА_5 до Тернопільської міської ради з участю третьої особи ОСОБА_6 про визнання незаконними та скасування рішень сесії Тернопільської міської ради від 28 лютого 2002 року, №4/7/97 від 29 травня 2003 року, №4/11/136 від 24 червня 2004 року, №5/14/73 від 03 грудня 2007 року, №6/22/140 від 06 липня 2012 року, №7/9/99 від 16 червня 2016 року, які приймались щодо ОСОБА_6,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Тернопільської міської ради, третя особа-Бригідир З.С. про визнання незаконними та скасування рішень сесії Тернопільської міської ради:

1) від 28 лютого 2002 року «Про дозвіл на підготовку матеріалів попереднього погодження місця розташування торгових павільйонів суб»єктів підприємницької діяльності» пунктом 2 якого вирішено: «Дати дозвіл на підготовку матеріалів попереднього погодження місця розташування літньої площадки кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» суб»єкту підприємницької діяльності ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2 на земельній ділянці площею до 65,0 кв.м. з наданням в оренду терміном на три роки;

2) №4/7/97 від 29 травня 2003 року, яким погоджено місце розташування літньої площадки кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_6 на земельній ділянці площею до 65,00 кв.м за адресою АДРЕСА_2 з наданням дозволу на складання проектно-кошторисної документації на розташування літньої площадки кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" та складання проекту відведення земельної ділянки після затвердження проектно-кошторисної документації у встановленому порядку;

3) №4/11/136 від 24 червня 2004 року, яким вирішено: Затвердити проект відведення земельної ділянки під розташування літньої площадки кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою АДРЕСА_2 суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_6. Вилучити з користування комунального підприємства житлово - експлуатаційної контори № 3 (код 21166934) земельну ділянку площею 0,005530 га за адресою АДРЕСА_2, враховуючи письмову згоду землекористувача. Надати суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,005530 га в оренду терміном на три роки під розташування літньої площадки кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою АДРЕСА_2;

4) №5/14/73 від 03 грудня 2007 року, про надання в оренду терміном на три роки суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_6 земельну ділянку площею 55,30 кв.м для обслуговування літньої площадки кафе "ІНФОРМАЦІЯ_2" за адресою АДРЕСА_2;

5) 6/22/140 від 06 липня 2012 року, про надання суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_6 в оренду терміном на два роки земельну ділянку площею 0,005530 га для обслуговування літньої площадки кафе "ІНФОРМАЦІЯ_2" за адресою АДРЕСА_2;

6) №7/9/99 від 16 червня 2016 року про поновлення фізичній особі-підприємцю ОСОБА_6 договору оренди землі (кад. Номер НОМЕР_1) площею 0,00553 га з моменту його закінчення, терміном на два роки для обслуговування приміщення громадського харчування, кафе за адресою АДРЕСА_2.

Позивачка зазначила, що вказані рішення Тернопільської міської ради є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки згідно генерального плану-схеми від 28.10.1980 року земельна ділянка площею 595 кв.м. зазначена як прибудинкова територія будинку АДРЕСА_2, будь-якої згоди на передачу вказаної ділянки чи її частини в оренду співвласники квартир даного будинку не надавали, а тому Тернопільська міська рада протиправно розпорядилась земельною ділянкою на власний розсуд, порушивши вимоги Конституції України та ст.42 ЗК України. Окрім цього, при винесенні рішення №6/22/140 від 06 липня 2012 року міською радою не проводились земельні торги, в той час як термін дії договору оренди спірної земельної ділянки згідно рішення ради №5/14/73 від 03 грудня 2007 року закінчився ще у 2010 році, а тому у 2012 році зазначений договір не міг бути поновлений, а фактично був укладений новий договір оренди із порушенням процедури його укладення. Також зазначила, що при поновленні ОСОБА_6 договору оренди земельної ділянки у 2016 році було змінено цільове призначення вказаної ділянки, яка виділялась вже не для обслуговування літньої площадки кафе, а для обслуговування приміщення громадського харчування-кафе за адресою АДРЕСА_2 у м.Тернопіль. Однак, зазначене кафе в установленому законом порядку не здане в експлуатацію, оскільки реєстрація Декларації про готовність об"єкта до експлуатації №ТП5 була скасована в результаті проведеної перевірки у зв"язку із поданням ОСОБА_6 не достовірних даних, що підтверджується листом Інспекції ДАБК у Тернопільській області № 01-15/2425 від 10 липня 2014 року. Таким чином експлуатація проведеної ОСОБА_6 добудови є незаконною, як і виділення йому в оренду земельної ділянки для обслуговування даного об"єкту нерухомості. Міською радою не взято до уваги лист, підписаний усіма мешканцями будинку АДРЕСА_2 від 15 червня 2016 року, яким до відома відповідача було доведено, що прийняття зазначеного проекту рішення про надання в оренду земельної ділянки ОСОБА_6 є незаконним та порушує права співвласників квартир будинку і відповідно розпорядників прибудинкової території, оскільки останній фактично здійснив самочинне будівництво кафе у вигляді прибудови до будинку та вимагав надати йому в оренду земельну ділянку в оренду для обслуговування даного об"єкта без будь-яких законних підстав. Із врахуванням наведеного позивач просить позов задовольнити та скасувати вищезазначені рішення Тернопільської міської ради, як незаконні.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 15 листопада 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з"ясування судом обставин справи. Зокрема зазначила, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги її доводи про обставини, на які вона посилалася як на підставу своїх вимог.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник апеляційну скаргу підтримали, посилаючись на доводи викладені у ній.

Представник Тернопільської міської ради та третьої особи заперечили відносно апеляційної скарги та пояснили, що рішення суду є законним, обгрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1.

Відповідно до договору купівлі-продажу приміщення від 12.10.2004 року, укладеного між управлінням обліку та контролю за використанням комунального майна департаменту економіки тернопільської міської ради та ФОП ОСОБА_6, останньому належить на праві власності нежитлове приміщення площею 43,5 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 у м. Тернополі.

22 червня 2001 року ФОП ОСОБА_6 звернувся до міського голови м. Тернополя і з клопотанням про виділення земельної ділянки по АДРЕСА_2 у м.Тернополі, яка прилягає до кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» для розміщення критої літньої площадки з легких конструкцій.

Пунктом 2 рішення Тернопільської міської ради від 28 лютого 2002 року «Про дозвіл на підготовку матеріалів попереднього погодження місця розташування торгових павільйонів суб'єктів підприємницької діяльності» суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_6 надано дозвіл на підготовку матеріалів попереднього погодження місця розташування літньої площадки кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою АДРЕСА_2 у м. Тернополі на земельній ділянці площею до 65,0 кв.м. з наданням в оренду терміном на три роки.

На виконання рішення міської ради 05 квітня 2002 року складено акт погодження та вибору земельної ділянки, визначеної під розташування літньої площадки кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою АДРЕСА_2 за рахунок земель КП ЖЕК №3, який затверджено розпорядженням міського голови №1066 від 22 жовтня 2002 року.

Рішенням Тернопільської міської ради від 29 травня 2003 року №4/7/97 «Про погодження місця розташування літньої площадки кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» суб»єкту підприємницької діяльності ОСОБА_6.» погоджено місце розташування літньої площадки кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» на земельній ділянці площею до 65,00 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 з наданням дозволу на складання проектно-кошторисної документації на розташування літньої площадки кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» та складання проекту відведення земельної ділянки після затвердження проектно-кошторисної документації. Зобов»язано ФОП ОСОБА_6 погодити проектну документацію на розташування літньої площадки кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» в управлінні містобудування та архітектури.

Рішенням Тернопільської міської ради №4/11/136 від 24 червня 2004 року «Про затвердження проекту відведення земельної ділянки під розташування літньої площадки кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» суб»єкту підприємницької діяльності ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2» затверджено проект відведення земельної ділянки під розташування літньої площадки кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою АДРЕСА_2 у м. Тернополі із вилученням з користування КП ЖЕК №3 земельної ділянки площею 0,005530 га за адресою АДРЕСА_2, за згодою землекористувача та зобов»язано ФОП ОСОБА_6 у місячний термін оформити право користування земельною ділянкою.

26 липня 2004 року СМП «Геодезія» складено акт визначення та погодження на місцевості зовнішніх меж земельної ділянки для розташування літньої площадки кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою АДРЕСА_2 та акт перенесення в натуру проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,00553 га.

Відведення земельної ділянки під розташування літньої площадки кафе було погоджено із мешканцями житлового будинку по АДРЕСА_2 у м.Тернополі, серед яких був і чоловік позивача ОСОБА_8, які надали свою згоду на встановлення літньої критої площадки кафе, що засвідчили своїми підписами у відповідному списку.

25 листопада 2005 року ФОП ОСОБА_6 отримано дозвіл №200/05 на виконання будівельних робіт з влаштування літнього майданчика по АДРЕСА_2 у м.Тернополі.

Рішенням №5/14/73 від 03 грудня 2007 року Тернопільська міська рада вирішила надати в оренду терміном на три роки суб»єкту підприємницької діяльності ОСОБА_6 земельну ділянку площею 55,30 кв.м. для обслуговування літньої площадки кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою АДРЕСА_2 у м.Тернополі.

Відповідно до рішення Тернопільської міської ради №6/22/140 від 06 липня 2012 року «Про продовження договору оренди земельної ділянки площею 0,005530 га за адресою АДРЕСА_2 суб»єкту підприємницької діяльності ОСОБА_6.» останньому надано в оренду терміном на два роки земельну ділянку площею 0,005530 га для обслуговування літньої площадки кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою АДРЕСА_2 у м.Тернополі.

13 серпня 2012 року між Тернопільською міською радою та ФОП ОСОБА_6 був укладений договір оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення-землі житлової та громадської забудови загальною площею 0,00553 га за адресою АДРЕСА_2 у м.Тернополі, терміном на два роки, для обслуговування літньої площадки кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2».

16 жовтня 2013 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області за №ТП 65 було зареєстровано Декларацію про готовність об»єкта до експлуатації, подана ОСОБА_6 щодо реконструкції нежитлових приміщень під приміщення громадського призначення-кафе по АДРЕСА_2 у м.Тернополі, яка в подальшому була скасована за результатами позапланової перевірки у зв»язку із внесенням ФОП ОСОБА_6 недостовірних даних, що підтверджується наказом ДАБІ у Тернопільській області №33 «Д» від 24 липня 2016 року.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року, визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень від 04 листопада 2013 №7547960, відповідно до якого за ОСОБА_6 зареєстровано на праві приватної власності об»єкт нерухомого майна: приміщення громадського харчування, кафе, загальною площею 103 кв.м., що розташоване за адресою АДРЕСА_2 у м.Тернополі.

13 червня 2016 року позивач ОСОБА_1 за підписом мешканців будинку АДРЕСА_2 у м.Тернополі направила у Тернопільську міську раду заяву із клопотанням відмовити ФОП ОСОБА_6 у поновленні договору оренди землі площею 0,00553 га для обслуговування приміщення громадського харчування за адресою АДРЕСА_2 у м.Тернополі з посиланням на те, що останнім проведено самочинну добудову до житлового будинку, яка не прийнята в експлуатацію.

Рішенням Тернопільської міської ради №7/9/99 від 16 червня 2016 року «Про поновлення договору оренди землі площею 0,00553 га за адресою АДРЕСА_2 ФОП ОСОБА_6.» поновлено ФОП ОСОБА_6 договір оренди землі кадастровий номер:НОМЕР_1 площею 0,00553 га з моменту його закінчення терміном на два роки для обслуговування приміщення громадського харчування, кафе за адресою АДРЕСА_2.

12 липня 2016 року між Тернопільською міською радою та ФОП ОСОБА_6 укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,00553 га за рахунок земель житлової та громадської забудови за адресою АДРЕСА_2 у м.Тернополі терміном на два роки.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що підстав для визнання незаконними та скасування рішень Тернопільської міської ради не має, рішення Тернопільської міської ради прийняті у відповідності до вимог законодавства, відведення земельної ділянки під розташування літньої площадки кафе ФОП ОСОБА_6 було погоджено із мешканцями житлового будинку по АДРЕСА_2 у м.Тернополі, серед яких був і чоловік позивача ОСОБА_8, даними рішеннями права позивача не порушено.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону та грунтується на матеріалах справи.

Відповідно до ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

У відповідності до ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють певні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції та повноваження місцевого самоврядування визначені Конституцією України, цим Законом та іншими Законами України.

Статтею 143 Конституції України визначено, що територіальні громади міста безпосередньо або через утворювані ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Відповідно до ч.1 ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність та користування громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно з ч.1,2 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Як передбачено ч.1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно ч.1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Таким чином з врахуванням встановлених обставин по справі та зазначених норм права суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що земельна ділянка згідно рішень міської ради надана ОСОБА_6 в установленому законом порядку, а тому суд правильно відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів не приймає доводи ОСОБА_1 про надання земельної ділянки з порушенням вимог ст. 42 ЗК України, з огляду на таке.

Згідно ст. 42 ЗК України, в редакції станом на час прийняття рішення від 24 червня 2004 року:

земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками;

у разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників;

порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

Як вбачається із матеріалів справи станом на дату винесення первинного рішення спірна земельна ділянка знаходилася у користуванні в підприємства, яке здійснювало управління будинком - КП ЖЕК №3. Вона була вилучена в КП ЖЕК №3 враховуючи письмову згоду землекористувача, про що свідчить п. 2 рішення ТМР від 24.06.2004 року №4/11/36.

Твердження позивача про відсутність у КП ЖЕК №3 повноважень землекористувача є голослівними, вони не підтверджені будь-якими доказами.

Не можна погодитись також із доводами ОСОБА_1 щодо відсутності згоди мешканців будинку на влаштування ОСОБА_6 літнього критого майданчика біля кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», оскільки вони спростовуються наявним у справі списком мешканців будинку АДРЕСА_2, які надали відповідну згоду на влаштування ОСОБА_6 літнього критого майданчика біля кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» (т.1 а.с. 100). Твердження позивача про відсутність у даному списку дати його складання, що її чоловік та інші мешканці не підписувалися у ньому, що вказує на відсутність волевиявлення мешканців будинку, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки на підтвердження відсутності згоди згідно списку мешканців будинку, позивачкою не надано належних та допустимих доказів, які б спростували зазначений список.

Суд першої інстанції правильно не прийняв до уваги посилання ОСОБА_1 про незаконність проведеної ФОП ОСОБА_6 добудови в ході реконструкції нежитлових приміщень під приміщення громадського призначення-кафе по АДРЕСА_2 у м.Тернополі, допущені порушення при виготовленні проектної документації, скасування Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області поданої ОСОБА_6 декларації про готовність об»єкта до експлуатації №ТП 65 та державної реєстрації за ОСОБА_6 права приватної власності на об»єкт нерухомого майна: приміщення громадського харчування, кафе, загальною площею 103 кв.м., що розташоване за адресою АДРЕСА_2 у м.Тернополі, так як правомірність виконання ОСОБА_6 будівельних робіт на наданій в оренду земельній ділянці не входить до предмету доказування у даній справі.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що не стосуються предмета доказування.

Окрім цього, як вбачається із матеріалів справи зазначені позивачкою обставини неодноразово були предметом дослідження в ході розгляду інших справ за участю сторін, як в порядку адміністративного так і господарського судочинства. Зазначені докази жодним чином не свідчать про протиправність ухвалення Тернопільською міською радою оскаржуваних ОСОБА_1 рішень щодо передачі ОСОБА_6 в оренду земельної ділянки площею 0,00553 га за адресою АДРЕСА_2 та не можуть слугувати належною підставою для їх скасування.

Встановлено, що згідно рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 19 травня 2016 року, залишеного без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 жовтня 2017 року, добудова до нежитлового приміщення у житловому будинку по АДРЕСА_2 у м.Тернополі проведена ФОП ОСОБА_6 у 2003-2006 роках на підставі проектної документації, затвердженої та зареєстрованої 10 липня 2003 року управлінням містобудування та архітектури Тернопільської міської ради на підставі рішення сесії ради від 28.02.2002 року, а тому зазначений об»єкт не є самочинним будівництвом.

Згідно ч.1, 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку поновлення дії договору оренди відбувається без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення вказаного договору. Таким чином, норми ст. 33 Закону України «Про оренду землі» дозволяють продовжувати орендні відносини у разі продовження орендарем користування землею за відсутності заперечення іншої сторони протягом визначеного строку після закінчення строку договору оренди.

Як встановлено судом, ФОП ОСОБА_6 в період з 2010 року по 2012 рік продовжував користуватися земельною ділянкою площею 0,00553 га кв.м наданою йому в оренду згідно рішення відповідача №5/14/73 від 03 грудня 2007 року терміном на три роки для обслуговування літньої площадки кафе «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою АДРЕСА_2 у м.Тернополі. Будь-яких заперечень з боку орендодавця-Тернопільської міської ради щодо поновлення договору оренди землі не надходило, а відтак вказаний договір оренди землі після закінчення його строку в грудні 2010 року, фактично був поновлений на той самий строк та на тих самих умовах.

Виходячи з наведеного, твердження позивача про те, що у 2010 році укладений між Тернопільською міською радою та ФОП ОСОБА_6 договір оренди землі був розірваний та не міг бути продовжений відповідно до рішення міської ради №6/22/140 від 06 липня 2012 року без проведення земельних торгів є безпідставними та необґрунтованими.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 05 травня 2015 року, яке залишено в силі постановою Вищого господарського суду України від 09 березня 2016 року, визнано поновленим і продовженим договір оренди землі, загальною площею 0,005530 га по АДРЕСА_2 у м.Тернополі (кадастровий номер земельної ділянки:НОМЕР_1), раніше укладений між Тернопільською міською радою та ФОП ОСОБА_6 та зареєстрований в Управлінні Держкомзему у м. Тернополі 17.10.2012 року за №00926, на тих самих умовах і на той самий строк, терміном до 06 липня 2016 року.

Колегія суддів також не погоджується із твердженням в апеляційній скарзі про те, що житловий будинок по АДРЕСА_2 у м.Тернополі є пам»яткою архітектури місцевого значення, оскільки вони повністю спростовуються наявними у матеріалах справи листами Міністерства культури України №64/10-2/55-15 від 07 квітня 2015 року, Управління культури Тернопільської обласної державної адміністрації №01-874/03-50 від 14 вересня 2016 року та висновком управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Тернопільської міської ради №2260/09 від 13 вересня 2002 року з яких слідує, що житловий будинок по АДРЕСА_2 у м.Тернополі як об»єкт культурної спадщини не включений до Державного реєстру нерухомих пам»яток України ні за категорією місцевого значення, ні за категорією національного значення, а також не занесений до відповідного переліку об»єктів культурної спадщини міста Тернополя. Земельна ділянка по АДРЕСА_2 не належить до охоронних зон, пам»яток культури, містобудування та архітектури, археології, зон регулювання забудови, «червоних ліній» вулиць і доріг, інших зон.

Рішення суду є законним, обгрунтованим, підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 374, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 15 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 лютого 2018 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області М.В. Ходоровський