УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року м.Чернігів

Справа№751/8734/17

Провадження №4-с/751/1/18

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Маслюк Н. В.

секретаря судового засідання Дасюк Н. В.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1

заінтересовані особи: державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2, публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк»

представник заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Чернігова в режимі відеоконференції справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного Територіального Управління юстиції у Запорізькій області, заінтересована особа: публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», -

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною скаргою та просила визнати незаконними постанови №39190686 від 05.10.2017 року та №39190492 від 05.10.2017 року про звернення стягнення на заробітну плату боржника, які винесені державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 на підставі виконавчих листів №5-578/10 та відповідно №6-2218 про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 на користь ЗАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №SME0016500 у сумі 25501,15 грн та судових витрат у сумі 400 грн, пені за договором поруки № SME0016500/2 у розмірі 2320.49 грн, а також заборгованість за кредитним договором № SME0008950 у сумі 119 313,49 грн та судових витрат у сумі 800 грн, пені за договором поруки № SME0008950/2 у розмірі 1780.89 грн; зобовязати державного виконавця Москаленко Л.П. зупинити проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні №39190686 та №39190492 щодо звернення стягнення на заробітну плату відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що на виконанні у Дніпровському відділі державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного Територіального Управління юстиції у Запорізькій області знаходяться два виконавчі провадження №39190492 та №39190686 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 25 901,15 грн та 112 113,49 грн. По вказаним виконавчим провадженням проводились виконавчі дії. 25.12.2013 року з підстав п.4 ч.1 ст.38 Закону України "Про виконавче провадження" зупинено виконавче провадження. Не поновлюючи виконавче провадження, в порушення ст. 35 вищевказаного закону, державний виконавець 05.10.2017 року виносить постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника. Крім того, у матеріалах виконавчих проваджень №39190492 та №39190686 наявні розбіжності між паперовими матеріалами та матеріалами сформованими автоматизованою системою виконавчого провадження, а саме: різниться дата у зупиненні виконавчого провадження. Також, у порушення ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» вказані виконавчі провадження не об'єднані у зведене виконавче провадження, хоча стягнення відбувається з одного боржника. Крім того, у відділі ДВС її ознайомили з матеріалами одного виконавчого провадження №39190492, а через деякий термін їй надали для ознайомлення матеріали виконавчого провадження №39190686. Таким чином, 24.11.2017 року вона отримала копії оскаржуваних постанов, а тому просить поновити строк звернення до суду зі скаргою, як такий, що пропущено з поважних причин.

Представник заявника в судовому засіданні підтримала заяву, просила її задовольнити, з підстав викладених у скарзі та письмових поясненнях (а.с.167-168).

Державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 в судове засідання не прибув. На адресу суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність та заперечення на скаргу, у відповідності до яких заяву не визнають (а.с.39-50, 56).

Представник стягувача ПАТ «Альфа-Банк» в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Станом на час відкриття виконавчих проваджень №39190686 та №39190492, а саме 05.08.2013 року, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначались Законом України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року №606-XIV, який втратив чинність 05.10.2016 року.

Відповідно до ст. 1 Закону №606 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як вбачається із матеріалів справи у Дніпровському відділі державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (стара назва Ленінському відділі) на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист №6-578/10, виданий Новозаводським районним судом м. Чернігова 04.06.2010 року, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «Альфа-Банк» 25501,15 грн та судових витрат у сумі 400 грн, пені за договором поруки № SME0016500/2 у розмірі 2320.49 грн (а.с.11) та виконавчий лист №6-2218 виданий Новозаводським районним судом м. Чернігова 07.12.2009 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 119 313,49 грн та судових витрат у сумі 800 грн, пені за договором поруки № SME0008950/2 у розмірі 1780.89 грн (а.с.18).

На підставі заяв ПАТ «Альфа-Банк» від 02.08.2013 року (а.с.79, 114), 05.08.2013 року державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень №39190686 та №39190492 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за кредитними договорами та судові витрати на суму 28 221,64 грн та 120 113,49 грн (а.с.77, 113).

Відповідно ч.1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 1991 року зі змінами), у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження.

У наступному, 25.12.2014 року державним виконавцем Смірновою С.М. винесено постанову про зупинення виконавчих проваджень №39190686 та №39190492 на підставі п.4 ч.1 ст.38 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.74,101).

Відповідно ч.4, 5 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 1991 року зі змінами ), протягом строку, на який виконавче провадження зупинено, виконавчі дії не провадяться. У період зупинення виконавчого провадження державний виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів щодо розшуку боржника (його майна) або перевірки його майнового стану.

Після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох днів з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов'язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або за заявою стягувача. Копії постанови надсилаються сторонам у триденний строк.

З 05.10.2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, згідно Прикінцевих та перехідних положень якого виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно ч.4 ст.35 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII у період зупинення вчинення виконавчих дій виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів до розшуку боржника (його майна) або проведення перевірки його майнового стану.

Втім, після проведення перевірки майнового стану боржника, надходження 27.06.2017 року відомостей щодо отримання боржником ОСОБА_1 заробітної плати (а.с.72-73, 97-99), державний виконавець Москаленко Л.П., в порушення ч.4, 5 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, не поновлюючи виконавче провадження, 05.10.2017 року виніс постанови у виконавчих провадженнях №39190686 та №39190492 про звернення стягнення на заробітну плату боржника (а.с.68, 91).

Як свідчать матеріали справи, виконавчі провадження були поновлені лише 22.12.2017 року (а.с.60, 82) з підстав того, що згідно відповідей УПФУ та ДПІ стало відомо, що боржник працює, у звязку з чим необхідно поновити виконавче провадження та направити на утримання із заробітної плати боржника.

Постанова про об'єднання виконавчих проваджень №39190492 та №39190686 у зведене виконавче провадження №55447519 була винесена державним виконавцем 22.12.2017 року (а.с.59).

За вищезазначених обставин, суд приходить до висновку, що державним виконавцем постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника від 05.10.2017 року винесені незаконно та передчасно в період зупинення виконавчого провадження, з порушенням ч.4, 5 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, а тому вимоги в частині визнання незаконними постанов від 05.10.2017 року підлягають задоволенню.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст.447 ЦПК України).

У відповідності з ч.2 статті 451 ЦПК України - у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Щодо вимог ОСОБА_1 зобовязати державного виконавця Москаленко Л.П. зупинити проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні №39190686 та №39190492 про звернення стягнення на заробітну плату відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», суд вважає за необхідне у їх задоволенні відмовити, виходячи з наступного.

Згідно положень п.18 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» зазначено, що виходячи зі змісту ст.387 ЦПК (в редакції 2004 року), у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. При цьому суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Таким чином, вимога щодо зобовязання державного виконавця Москаленко Л.П. зупинити проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні №39190686 та №39190492 щодо звернення стягнення на заробітну плату задоволенню не підлягає як така, що є передчасною.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Враховуючи те, що оскаржувані постанови було винесено 05.10.2017 року, копії яких боржнику не направлялись, в матеріалах виконавчого провадження наявні докази, що заявник лише 09.11.2017 року ознайомився з виконавчими провадженнями (а.с.66), а тому виходячи з положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 55 Конституції України, суд вважає, що строк звернення до суду пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 258-260, 355, 448-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

Ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного Територіального Управління юстиції у Запорізькій області.

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконною постанову державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 про звернення стягнення на заробітну плату боржника №39190686 від 05.10.2017 року, винесену у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа № 5-578/10, виданого 04.06.2010 року Новозаводським районним судом и. Чернігова про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором №SME0016500 у сумі 25501,15 грн, судових витрат у сумі 400 грн, пені за договором поруки № SME0016500/2 у розмірі 2 320,49 грн.

Визнати незаконною постанову державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 про звернення стягнення на заробітну плату боржника №39190492 від 05.10.2017 року, винесену у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа № 6-2218, виданого 07.12.2009 року Новозаводським районним судом и. Чернігова про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № SME0008950 у сумі 119 313,49 грн, судових витрат у сумі 800 грн, пені за договором поруки № SME0008950/2 у розмірі 1780,89 грн.

В іншій частині скарги - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Чернігівської області протягом пятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 27.02.2018 року.

Суддя Н.В. Маслюк