Провадження № 2/234/992/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року суддя Краматорського міського суду Донецької області Чернобай А.О., розглянувши матеріали цивільної справи № 234/19745/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

26.12.2017 року до Краматорського міського суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, виходжу з наступного.

Частиною 2 ст. 27 ЦПК України визначено правило загальної територіальної підсудності, згідно якого позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

З матеріалів справи вбачається, що предявляючи позов до Краматорського міського суду, позивач зазначив, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована у м. Кіровське, м-р МолодіжнийАДРЕСА_1, що не відноситься до територіальної юрисдикції Краматорського міського суду Донецької області.

Згідно розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 27/0/38-14 від 02.09.2014 року «Про визначення територіальної підсудності справ», змінено підсудність справ, які мають розглядатись Кіровським міським судом м. Донецька та визначено за територіальною підсудністю - Чернігівський районний суд Запорізької області.

Згідно ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть предявлятися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоровя чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

У поданій позовній заяві не надано будь-яких доказів того, що з позивачем проживають та на його утриманні перебувають малолітні чи неповнолітні діти, а навпаки зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони не мають дітей від шлюбу.

Позовна заява не містить будь яких доказів того, що позивач не може за станом здоровя чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. Відсутні також відомості про існування домовленості подружжя для визначення підсудності за місцем проживання позивача.

Згідно з ч. 6 ст. 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є субєктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Тому, суддя, після одержання вищезазначеної позовної заяви, в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України, направила запит до відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб з метою встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача.

Згідно відомостей Відділу адресно довідкової роботи ГУ ДМС України в Донецькій області відповідач ОСОБА_2 зареєстрованою та знятою з реєстрації не значиться.

Відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, предявляються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Відповідно до частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із частиною 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Отже, суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

Відповідно до вимог ст. 377 ч. 2 ЦПК України порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обовязковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Таким чином, суд зазначає, що матеріалами справи встановлено, що останнім відомим зареєстрованим місцем проживання або перебування відповідача ОСОБА_2є м. Кіровське, м-р МолодіжнийАДРЕСА_1, що територіально підсудне Чернігівському районному суді Запорізької області, а відтак вказаний позов територіально не підсудний Краматорському міському суду Донецької області.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Спори між судами про підсудность не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана (ч.ч.1, 2 ст. 32 ЦПК України).

Враховуючи недопустимість порушення правил щодо підсудності, а також ту обставину, що позивачем позовну заяву подано з порушенням територіальної юрисдикції (підсудністю) судів та з порушенням підсудності справ за вибором позивача, суд приходить до висновку про необхідність передачі справи за підсудністю.

Суд враховує те, що позивачем не додано доказів на підтвердження наявності підстав, визначених ч. 2 ст. 28 ЦПК України, для розгляду поданого позовуКраматорським міським судом Донецької області, а останнім відомим зареєстрованим місцем проживання або перебування відповідача ОСОБА_2є м. Кіровське, м-р МолодіжнийАДРЕСА_1, то суд приходить до висновку про необхідність направлення матеріалів справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбуза підсудністю до Чернігівського районного суду Запорізької області.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 27, 28, 31, 32 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Цивільну справу № 234/19745/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбупередати на розгляд до Чернігівського районного суду Запорізької області.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше пяти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше пяти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Суддя: