Провадження № 22-ц/790/796/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2018 року Апеляційний суд Харківської області в складі:

Головуючого - судді Бровченко І.О.,

суддів колегії - Хорошевського О.М., Кружиліної О.А.,

при секретарі - Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 15 листопада 2017 року у справі № 619/2887/17 (суддя Болибок Є.А.) за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поновлення меж земельної ділянки, зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Пересічанська селищна рада Дергачівського району Харківської області, про скасування державної реєстрації земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5, в якому просили відновити межу, яка поділяє земельні ділянки домоволодінь по АДРЕСА_1 у відповідності з даними земельно-кадастрової документації.

Позовні вимоги мотивують тим, що 15 січня 2014 року вони придбали у власність будинок та будівлі у ТОВ «Континент- Авіа» за адресою: АДРЕСА_1. 15 лютого 2014 року начальником КП «БТІДРР» ОСОБА_6 був виготовлений технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок за вказаною адресою на власників: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Право власності на будинок і будівлі підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 індексний номер: НОМЕР_1 від 25 березня 2014 року та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_3 індексний номер: НОМЕР_2 від 25.03.2014 та ОСОБА_4 індексний номер 19482654 від 25 березня 2014 року, зареєстрованих Реєстраційною службою Дергачівського районного управління юстиції Харківської області.

19 грудня 2007 року рішенням XXIV сесії V скликання Пересічанської селищної ради було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, для обслуговування нежилої будівлі ТОВ «Континент-Авіа». Згідно Витягу із Державного земельного кадастру №НВ-016, виданого 28 липня 2016 року на заяву ОСОБА_3 земельна ділянка площею 0,1503 га, на якій знаходяться придбані ними будинок і будівлі має кадастровий номер НОМЕР_3. 01 квітня 2008 року земельна ділянка була зареєстрована Дергачівським районним відділом Харківської районної філії центрального Державного земельного кадастру. При виготовленні кадастрової документації була погоджена межа про що свідчить Акт встановлення та погодження меж земельної ділянки від 18 квітня 2006 року.

15 квітня 2014 року Пересічанська селищна рада на XLIII сесії VI скликання прийняла рішення про надання їм дозволу на виготовлення проектно-технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки. По сусідству з ними, за адресою: АДРЕСА_1 розташований житловий будинок, власником якого є ОСОБА_5. Порушивши межі земельної ділянки, закріпленої згідно кадастру за їх житловим будинком та будівлями, він самовільно захопив частину землі (близько двох соток) та майже третину їх будівлі (гаража), перемістивши свою огорожу на координатних точках 6-7 кадастрового плану на 5 м 63 см на територію їхнього двору, перекривши своїм парканом доступ до стін гаража для його обслуговування. У витязі із Державного земельного кадастру про земельну ділянку не зареєстровані відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051. Ускладнення під час використання земельної ділянки та обслуговування будівлі стало причиною земельного конфлікту. Згідно технічної та кадастрової документації на домоволодіння позивачів гараж стоїть на земельній ділянці, закріпленій за будинком та будівлями і за гаражем є земля для вільного підходу до його стін. На теперішній час позивачі є третіми власниками придбаного будинку. У технічному паспорті першого власника будівлі, Пересічанської селищної ради, виготовленого за станом на 28 вересня 2005 року також зазначено, що побудований у 1991 році гараж, розташований на земельній ділянці закріпленій за вказаною будівлею і сусідський паркан знаходиться на відстані за гаражем. Згідно кадастрового плану від 30 червня 2006 року з висновком про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, та наявність обмеженого права користування, ТОВ «Континент-Авіа» гараж також знаходиться на земельній ділянці кадастрового плану і паркан з боку домоволодіння ОСОБА_5 знаходиться на відстані від гаража. Згідно кадастрового плану на замовлення ТОВ «Континент-Авіа» 2013 року кадастрові межі земельної ділянки залишилися без змін. Згідно ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. На вимоги до сусіда ОСОБА_5, стосовно відновлення межі, відповідач категорично відмовляється усунути перешкоди в користуванні незаконно захопленої ним частиною земельної ділянки.

12 травня 2014 року позивачі звернулися до Пересічанської селищної ради з заявою про вирішення земельного спору. 16 травня 2014 року землевпорядником ОСОБА_9 та юристом селищної ради ОСОБА_10 було проведено обстеження меж їхнього та суміжного домоволодіння ОСОБА_5 та складено акт, згідно якого було зроблено висновок, що гараж нібито є спірною будівлею з сусідом ОСОБА_5 і його паркан розділяє їх гараж навпіл, а огорожа між земельними ділянками встановлена не по межі. 23 травня 2014 року їм був направлений лист № П-148 за підписом в.о. Пересічанського селищного голови ОСОБА_12. в якому вона повідомила, що для вирішення спору по відновленню суміжних меж їм треба звернутися до суду по вирішенню питання про право власності на гараж, який вона вважає нібито спірною будівлею, посилаючись на акт обстеження меж та надані власником суміжного домоволодіння ОСОБА_5 технічної документації. Стосовно цього пояснюють, що у 2009 році КП «БТІДРР», без виходу на місцевість та урахування суміжних кадастрових меж, користуючись офіційним бланком БТІ виготовило фіктивний технічний паспорт на домоволодіння ОСОБА_5, який містить неіснуючу будівлю, а саме: сарай літ. «В» інвентарної справи №402, який накреслено на третині нашого існуючого гаража літ. «Г» інвентарної справи №2549. Використавши службове становище в інтересах власника домоволодіння ОСОБА_5, працівниця БТІ склала і видала завідомо неправдивий документ, в який внесла надані їй дані, які не відповідають дійсності, і своїми злочинними діями завдала істотної шкоди позивачам. Відповідач ОСОБА_5 знав про підробку у технічному паспорті на своє домоволодіння та подав його до селищної ради щоб визнати будівлю позивачів спірною та умисно перешкодити їм у відновленні меж та виготовленні технічної документації на земельну ділянку. У даному випадку необхідно здійснити відновлення меж земельної ділянки. Основою для відновлення меж, згідно законодавства, мають бути дані земельно-кадастрової документації. Їх зареєстровані права (витяг з реєстру речових прав на нерухоме майно та витяг з Державного земельного кадастру) мають пріоритет над незареєстрованою земельною ділянкою сусіда ОСОБА_5 26 травня 2015 року між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_8 та ОСОБА_3 був укладений Договір «Про надання послуг з питань землеустрою» щодо виготовлення технічної документації із землеустрою та встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Під час укладення договору були надані всі необхідні документи та сплачені кошти за надання послуг. Але, за поясненням інженера землевпорядної організації ОСОБА_11, договірні роботи не можна виконати через нібито спірність будівлі та погрози власника суміжного домоволодіння ОСОБА_5 не дати геодезистам можливості провести заміри про що їй було повідомлено Пересічанською селищною радою, куди вона звернулася з попередженням про проведення геодезичних робіт. На теперішній час договірні геодезичні послуги призупинені, а вони понесли моральні та матеріальні збитки, оскільки їм до цього часу не виготовлена технічна документація на земельну ділянку по вині відповідача. 17 грудня 2015 року та повторно 22 січня 2016 року позивачі звернулися до КП «БТІДРР» з питанням про підробку у технічному паспорті ОСОБА_5 на підставі якої їх будівля вважається спірною. 09 березня 2016 року до їхнього та суміжного домоволодіння ОСОБА_5 прибула комісія Пересічанської селищної ради, представника КП «БТІДРР», спеціаліста КП «ПБ» та спеціаліста-геодезиста ДП «Земельно проектне бюро» ТОВ «АГ РІЄЛТІ». Із замірами їх не ознайомили, акт прийому-передачі зафіксованих меж у їх присутності не складався і на підпис їм не надавався. 12 квітня 2016 року їм був направлений лист №111 за підписом начальника КП «БТІДРР» ОСОБА_6 та доданий до нього Акт обстеження суміжних домоволодінь з підписами членів комісії. 13 червня 2016 року начальник КП «БТІДРР» ОСОБА_6 направила лист №225 та завірену копію акту обстеження суміжних домоволодінь від 09 березня 2016 року. Обстеженням встановлено відповідність будівель та споруд даним вказаним в інвентарній справі №2549 станом на 2014 рік та правовстановлюючим документам на домоволодіння. Також встановлено, що їх гараж не відноситься до надвірних будівель домоволодіння ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2, і не є спірною будівлею, як це стверджували в акті про обстеження дотримання меж в.о. Пересічанського селищного голови ОСОБА_12, юрист ОСОБА_10 та землевпорядник ОСОБА_9 Крім того, обстеженням встановлено, що надвірна будівля - сарай літ. «В» 1906 року забудови, вказаний в інвентарній справі №402 домоволодіння ОСОБА_5 станом на 2009 рік, фактично відсутня, знесена власником. Але вона залишається вказаною в інвентарній справі №402 домоволодіння ОСОБА_5 Жодних заходів по виправленню підробки у технічному паспорті ОСОБА_5 не було вжито. Неіснуюча споруда залишається накресленою на місці їхнього гаража, що надає підстави відповідачу ОСОБА_5 вважати будівлю спірною. Та не зважаючи на це, органами місцевого самоврядування до сьогоднішнього дня так і не вирішено по суті спір, стосовно меж земельної ділянки.

Через невирішене питання по земельному спору позивачі не можуть виготовити технічну документацію на земельну ділянку та приватизувати її, не можуть поновити межі та встановити паркан по межі згідно технічного та кадастрового плану, не мають можливості користуватися земельною ділянкою в повному обсязі та сплачувати за неї земельний податок, не можуть обслуговувати свою власну будівлю (гараж). Всі ці проблеми створені протиправними діями відповідача ОСОБА_5, який умисно завдає позивачам протягом тривалого часу моральної та матеріальної шкоди. Пересічанський селищний голова ОСОБА_13 не вжив заходів по врегулюванню земельного конфлікту в межах селища та надіслав лист №П-194 від 08 червня 2017 року, в якому черговий раз відмовив у вирішенні земельного питання і ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вимушені звернутися до суду за захистом порушених конституційних прав.

До початку розгляду справи по суті ОСОБА_5 подав зустрічний позов до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа: Пересічанська селищна рада Дергачівського району Харківської області, в якому просить скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_3, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, відновивши межу з домоволодінням НОМЕР_4 по фактичному користуванню, яке склалось з 1900 року, відповідно до технічного паспорту від 15.07.1958 року.

В обґрунтування позову зазначив, що він є власником домоволодіння АДРЕСА_2 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.01.2010 року, після смерті матері ОСОБА_14 Відповідно до технічного паспорту на вказаний житловий будинок, виготовлений КП «Дергачівське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 14 серпня 2009 року, будинок АДРЕСА_1 був побудований ще у 1900 році його дідом на земельній ділянці площею 0,2004 га про свідчить план земельної ділянки та його конфігурація, що також підтверджується технічним паспортом на вказане домоволодіння від 15 липня 1958 року. У відповідності до вказаних документів його мати, а тепер і він фактично користуюся даною земельною ділянкою. У 90-х роках минулого століття, власником суміжного домоволодіння НОМЕР_5 була Пересічанська селищна рада. За будівлею селищної ради колишнім головою було прийняте рішення про будівництво тимчасових споруд-гаражів для зберігання інвентарю та тракторів. Оскільки конфігурація земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 не дозволяла заїжджати тракторами у тимчасові гаражі, його матір, яка працювала на той час у Пересічанській селищній раді, усно дозволила селищному голові будівництво тимчасового дерев'яного гаражу з виступом на свою земельну ділянку. Згодом Пересічанська селищна рада продала домоволодіння НОМЕР_5 приватній фірмі «Континент-Авіа», яка жодного дня не користувалась підсобними приміщеннями, які і на даний час є самовільним будівництвом. Землевпорядна документація, на яку посилаються позивачі у справі, була виготовлена ПФ «Континент-Авіа» для отримання кадастрового номеру для продажу домоволодіння НОМЕР_5 позивачам у справі. Як вбачається з копії Акта встановлення та погодження меж земельної ділянки від 18 квітня 2006 року, межі домоволодіння АДРЕСА_1, окрім Пересічанського селищного голови ніхто із сусідів, в т.ч. і він, не підписували і не погоджували, що грубо порушує його права та права суміжних землекористувачів. Більш того, його мати і він постійно мешкали та мешкають у домоволодіння АДРЕСА_1 і жодного разу до них не звертались власники домоволодіння НОМЕР_5 стосовно погодження меж, а селищним головою неправомірно було підписано замість них. Даний факт є підставою для скасування державної реєстрації земельної ділянки і, як наслідок, скасування кадастрового номера даної земельної ділянки.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 15 листопада 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просять скасувати рішення суду першої інстанції в частині їх первісного позову та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі. В обгрунтування скарги посилаються на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначають, що вони з позовом про визначення розміру земельної ділянки необхідної для обслуговування житлового будинку не звертались, у зв'язку з чим для відновлення меж земельної ділянки проведення експертизи не потрібно. Вважають, що суддя не сприяв у подачі сторонами доказів, оскільки не засвідчив в матеріалах справи копії документів, які наддавались йому для огляду в судовому засіданні. Вважають, що суд першої інстанції наддав неналежну оцінку доказам, які були надані позивачами в обгрунтування своїх позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення з'явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 грудня.

Згідно з Перехідними положеннями ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанції розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що згідно рішення ХХІV сесії V скликання Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 19 грудня 2007 року, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, для обслуговування нежилої будівлі ТОВ «Континент-Авіа», та надано в оренду земельну ділянку площею 0,1503 га за вказаною адресою для обслуговування нежилої будівлі строком на 50 років з право викупу. ТОВ «Континент-Авіа» приступити до використання земельної ділянки після укладання договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації.

Згідно свідоцтва про право власності індексний номер НОМЕР_1 від 25 березня 2014 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є власниками житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, форма власності: приватна, вид спільної власності: спільна часткова, розмір частки: по 1/2 за кожним.

Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25 березня 2014 року, за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по ? частині зареєстровано право власності на житловий будинок літ. «А-1», прибудову літ. «А1-1», тамбур літ. «а», ганок літ. «а1», сарай літ. «Б», гараж літ. «Г», огорожа літ. «№1-3», які знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно технічного паспорту від 15 лютого 2014 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 належить житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, частка власності складає по 1/2 частині кожному, площа земельної ділянки становить 1503 кв.м.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-016 від 28 липня 2016 року, цільове призначення земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_3, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, вид використання: для обслуговування нежилої будівлі, форма власності: комунальна.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 січня 2010 року, посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області (зареєстровано в реєстрі за №1-20), зареєстрованого 05 березня 2010 року в КП «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради», ОСОБА_5 є власником житлового будинку, який розташований за адресою: Харківська область Дергачівський район АДРЕСА_2.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є власниками житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

При цьому, земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_3, яка знаходиться за вищевказаною адресою, знаходиться у комунальній власності, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-016 від 28 липня 2016 року.

15 квітня 2014 року Пересічанська селищна рада на XLIII сесії VI скликання прийняла рішення про надання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 дозволу на виготовлення проектно-технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки, яка знаходиться в АДРЕСА_1 в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, орієнтовною площею 0,1500га.

Відповідно до ст. 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації.

Статтею 56 Закону України «Про землеустрій» передбачається, що технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, повинна включати матеріали польових геодезичних робіт і план земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки.

Відповідно до ч.1 ст. 193 ЗК України в редакції, чинній на час розробки документації з землеустрою ТОВ «Контінент - Авіа», державний земельний кадастр - це єдина державна система земельно-кадастрових робіт, яка встановлює процедуру визнання факту виникнення або припинення права власності і права користування земельними ділянками та містить сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим цих ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристику, розподіл серед власників землі та землекористувачів.

Складовою частиною державного земельного кадастру згідно ст. 196 ЗК України є кадастрові зйомки.

Відповідно до ст. 198 ЗК України кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: а) геодезичне встановлення меж земельної ділянки; б) погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; в) відновлення меж земельної ділянки на місцевості; г) встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; ґ) виготовлення кадастрового плану.

Згідно ч.2 ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Матеріали справи не містять кадастрові зьомки земельної ділянки та позивачами за первісним позовом суду першої інстанції в обгрунтування позовних вимог не надано. Крім того, з акту встановлення та погодження меж земельної ділянки від 18 квітня 2006 року, наданого позивачами за первісним позовом в обгрунтування позовних вимог вбачається, що останній не погоджено з власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок, в тому числі і з ОСОБА_5

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст.15 ЦК України, ч.1 ст.3 ЦПК України, в редакції на час звернення до суду з позовом).

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого ст.11 ЦПК України, в редакції на час розгляду справи в суді першої інстанції, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно вимог ст. ст.10,60 ЦПК України, в редакції на час розгляду справи у суді першої інстанції, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами, встановленими ч.4 ст.10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 143 ЦПК України, в редакції на час розгляду справи в суді першої інстанції, встановлено, що для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб.

В ході розгляду справи суд першої інстанції роз'яснив позивачам право на заявлення клопотань, в тому числі і про призначення відповідної експертизи для вирішення спірних питань щодо відновлення меж земельної ділянки. Під час розгляду справи у суд першої інстанції вказане клопотання сторонами у справі не заявлялось. Клопотання про призначення відповідної експертизи апелянти не заявляли і в суді апеляційної інстанції, оскільки вважали, що в матеріалах справи достатньо доказів в обгрунтування їх позовних вимог.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачі за первісним позовом не надали належних та допустимих доказів для встановлення факту порушення меж земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та відповідно до ст.377 ЦК України перейшла у користування ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів та непогодження з їх оцінкою судом першої інстанції, і на правильність висновків суду не впливають.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про постановлення районним судом рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, у відповідності з обставинами справи, наданими сторонами доказами та, відповідно, про відсутність підстав для зміни чи скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, , 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 15 листопада 2017 року залишити без змін.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2016 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення буде складено 12 лютого 2018 року.

Головуючий:

Судді -

Повний текст судового рішення складено 12 лютого 2018 року.