Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2018 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Іванченко А. М. , за участю секретаря Солонської Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Маріупольської міської ради про визначення розміру часток спільної сумісної власності, визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначили, що 18.09.2003 року помер ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді частки квартири №16, розташованій в будинку №43 по пров. Правди в м. Маріуполі, яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 07.06.1994 року. Позивачі є співвласниками вказаної вище квартири. З ціллю оформлення спадщини після смерті спадкодавця позивачі звернулись до приватного нотаріуса Маріупольського міського округу ОСОБА_4 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але постановою від 23.11.2017 року їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Просили визначити розмір часток співвласників у праві власності на квартиру, визнати за ними право власності на 1/6 частки квартири №16, розташованій в будинку №43 по пров. Правди в м.Маріуполі в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 18.09.2003 року.

Позивач ОСОБА_1, яка також діє як представник ОСОБА_2 по довіреності надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5, яка діє на підставі довіреності, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно письмових матеріалів справи вбачається, що 18.09.2003 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО №765286, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівського рай управління юстиції м. Маріуполя Донецької області.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 07.06.1994 року встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_6 (ОСОБА_1 свідоцтво про шлюб серії І-НО №052616 від 05 серпня 2006 року виданий Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецькій області) та ОСОБА_7 (ОСОБА_2 свідоцтво про шлюб серії І-НО №369379 від 18 вересня 2014 року видане Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марупольського міського управління юстиції Донецькій області) належить на праві спільної сумісної власності квартира (40,8 кв.м) №16, розташована в будинку № 43 по пров. Правди в м. Маріуполі.

Встановлено, що на підставі звернення позивачів до приватного нотаріуса ОСОБА_4 було видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 896/02-31 від 23.11.2017 року та 897/02-31 від 23.11.2017 року, вмотивовані тим, що заявниками нотаріусу для видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом не були подані оригінали документів, що підтверджують право власності спадкодавця на квартиру №16, пров. Правди буд. № 43 в м. Маріуполі Донецької області.

За зверненням ОСОБА_1 до Департаменту міського майна Маріупольсьуої міської ради про видачу дублікату свідоцтва про право власності на житло, у звязку з втратою оригіналу, їй була надана відповідь №724-20433-36.1/08 від 29.08.2017 року, що вказане свідоцтво про право власності було видано совхозом «Зірка» та у звязку з тим, що Департамент не є правонаступником останнього не має можливим видати дублікат свідоцтва про право власності на квартиру №16 по пров. Правди в м. Маріуполі Донецької області.

Статтею 355 ЦК України закріплено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Квартира АДРЕСА_1, є об»єктом права спільної сумісної власності, спільними власниками якого є позивачи та померлий ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою усіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Згідно п. 224 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03 березня 2004 р. за № 20/5, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні.

Оскільки обставин, які б свідчили про існування іншої домовленості між членами сімї щодо розміру часток у придбаному ними спільному майні, судом не встановлено, а також, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивачів та виділити частки у спільному майні по 1/3 частині кожному.

Згідно ст. 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зі змісту ч. 1 ст. 1222 ЦК України слідує, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008р. № 7передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знайшли своє підтвердження наданими суду письмовими доказами та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 4, 12, 13, 81, 133, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1217, 1218, 1262, 1268, 1270 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008р. № 7, суд

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_8 Анатоліївни та ОСОБА_9 до Маріупольської міської ради про визначення розміру часток спільної сумісної власності, визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, померлим 18.09.2003 року право на частку у спільній сумісній власності у квартирі АДРЕСА_2, яка складає 1/3.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) право власності по 1/3 частини квартири №16 по пров. Правди в м. Маріуполі Донецької області.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 18.09.2003 року, право власності на спадкове майно, а саме 1/3 частку квартири №16 розташованої в будинку №43 по пров. Правди в м. Маріуполі Донецької області по 1/6 частки за кожною.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. М. Іванченко