МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Пр. № 2/521/1559/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Сегеда О.М.,

при секретарі Пасічник О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення обєкта самочинного будівництва,

встановив:

У грудні 2016 року Одеська міська рада звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення обєкта самочинного будівництва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями Малиновського районного суду м. Одеси від 28 грудня 2016 року справу передано на розгляд судді Леонову О.С. (а.с. 29).

Ухвалою суду від 16 лютого 2017 року провадження у справі було відкрите та призначене судове засідання (а.с. 40).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями Малиновського районного суду м. Одеси від 03 серпня 2018 року, у звязку із закінченням терміну повноважень судді Леонова О.С., справу було передано на розгляд судді Сегеді О.М. (а.с. 76).

Справа отримана суддею 04 серпня 2017 року.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2017 року було відкрито провадження у справі та призначене відкрите судове засідання на «29» серпня 2017 року о 12 годині 00 хвилин (а.с. 78).

Судовий розгляд по справі призначався неодноразово.

Судові засідання по справі призначалися на 30 листопада 2017 року, 13 грудня 2017, 18 січня 2018 року, 20 лютого 2018 року, 01 березня 2018 року.

30 листопада 2017 року, 13 грудня 2017, 18 січня 2018 року, 20 лютого 2018 року, 01 березня 2018 року представник позивача в судові засідання не зявився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України. В судове засідання, призначене на 18 січня 2018 представник позивача надав суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення судового засідання, однак заяви про розгляд справи за відсутності представника позивача надано не було (а.с. 103, 127, 134, 142, 152).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовну заяву Одеської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення обєкта самочинного будівництва слід залишити без розгляду з наступних підстав.

Частиною 5 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його незявлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

При цьому, діюче цивільно-процесуальне законодавство не повязує обовязок суду залишити заяву без розгляду з поважністю повторної неявки позивача в судове засідання, яке в даному випадку до уваги не береться.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У рішенні Європейського Суду від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Ухвалою ВССУ від 31 серпня 2015 року в справі № 6-24063ск15 було зазначено, що суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, правильно застосувавши норми ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, дійшов правильного висновку про те, що позивачка, будучи належним чином повідомленою, повторно не зявилась до суду, що є підставою для залишення її позовної заяви без розгляду.

При цьому причини повторної неявки процесуального правового значення не мають, оскільки це положення закону спрямоване на дотримання розумних строків розгляду справи і недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які зявляються до суду, а позивачка і не зявляється в судове засідання, і не використовує положення про процесуальне представництво в суді.

Аналіз викладених вище обставин, неявки в судові засідання представника позивача, якому було відомо про провадження у справі, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення ним своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов'язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданого до суду позову, що в свою чергу призвело до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті виниклого спору.

На підставі наведеного, беручи до уваги підстави для залишення позову без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача, встановлені ЦПК України, який не пов'язує причини повторної неявки з їх поважністю, а також розумність строків розгляду справи, суд приходить до висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

Згідно ч. 3 ст. 2 ЦПК України, основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи судом.

Суд розяснює сторонам, що відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись п.3, ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги Одеської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення обєкта самочинного будівництва - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області на період дії перехідних положень через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя: О.М. Сегеда