Справа № 351/2562/17
Номер провадження №2/351/210/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Собка В.М. ,

секретар Нагірняк В.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до Заболотівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до Заболотівської селищної ради про визнання права власності на земельні ділянки площею 0,102 га та площею 1,83 га, загальною площею 1,93 га, що знаходиться на території Заболотівської селищної ради Снятинського району, які, відповідно до Державного акту про право приватної власності на землю, належали її матері ОСОБА_2.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. її мама ОСОБА_2 померла. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається із права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності приватної агрофірми «Кобзар», с-ще Заболотів, розміром 2,16 (дві цілих шістнадцять сотих) в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Право на зазначену земельну частку (пай) належало ОСОБА_2 на підставі сертифікату серії НОМЕР_1, виданого Снятинською районною державною адміністрацією Івано-Франківської області 20 листопада 2000 року па підставі рішення Снятинської райдержадміністрації №88 від 17.02.2000 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) - 20 листопада 2000 року за №9. А також із земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,93 га, розташованих на території Заболотівської селищної ради, на які на підставі рішення Заболотівської селищної ради від 19.09.2000р. Заболотівською селищною радою 26.02.2001р. був виданий Державний акт НОМЕР_2, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_3.

У встановлений законом шестимісячний строк позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріус видав лише Свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) розміром 2,16 (дві цілих шістнадцять сотих) в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало ОСОБА_2 на підставі сертифікату серії НОМЕР_1, виданого Снятинською РДА Івано-Франківської області 20 листопада 2000 року па підставі рішення Снятинської РДА №88 від 17.02.2000 року, та відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки загальною площею 1,93 га, що знаходиться на території Заболотівської селищної ради Снятинського району, на які на підставі рішення Заболотівської селищної ради від 19.09.2000р. Заболотівською селищною радою 26.02.2001р. був виданий Державний акт НОМЕР_2, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_3, належали її матері ОСОБА_2, оскільки вище вказаний Державний акт про право приватної власності на землю був виданий після смерті ОСОБА_2

Позивачка вступила в управління спадковим майном після смерті матері, користується земельною ділянкою (паєм), що належав матері позивачки з часу її смерті по даний час, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину, позивачка і звернулася у суд і з даним позовом, який просила задоволити із наведених вище підстав.

Позивачка подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задоволити, справу просила розглядати без її участі.

Голова Заболотівської селищної ради ОСОБА_3 подав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав повністю, просив їх задоволити, справу просив розглядати без участі представника сільської ради.

Суд, дослідивши матеріали справи, зокрема: Державний акт НОМЕР_2, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_3; Сертифікат серії НОМЕР_1, виданий Снятинською районною державною адміністрацією Івано-Франківської області 20 листопада 2000 року па підставі рішення Снятинської райдержадміністрації №88 від 17.02.2000 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) - 20 листопада 2000 року за №9; Свідоцтво про право на спадщину за законом від 22.11.2000р. на земельну частку (пай) розміром 2,16 (дві цілих шістнадцять сотих) в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало ОСОБА_2; Свідоцтво про народження ОСОБА_4, згідно якого її матір'ю зазначена ОСОБА_2; Свідоцтво про шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4; Свідоцтво про смерть ОСОБА_2; Довідку Заболотівської селищної ради №61 від 29.12.2017р.; Матеріали спадкової справи №357 після смерті ОСОБА_2; приходить до переконання, що позов є обґрунтованим і підставним, а тому підлягає до задоволення.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Із ч.1 ст.1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною третьою цієї статті зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Дані факти ніким не спростовано в судовому засіданні.

Визнання відповідачем даного позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб.

Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи все вищевикладене, дослідивши матеріали справи, зважаючи на визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про те, що є підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності на земельні ділянки загальною площею 1,93 га, що знаходяться на території Заболотівської селищної ради Снятинського району, які належали її матері ОСОБА_2 на підставі Державного акту НОМЕР_2 про право приватної власності на землю, виданого Заболотівською селищною радою 26.02.2001р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_3.

На підставі наведеного, ст.ст. 328, 392, 1218, 1225, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 268 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки площею 0,102 га та площею 1,83 га, загальною площею 1,93 га, що знаходяться на території Заболотівської селищної ради Снятинського району, які належали її матері ОСОБА_2 на підставі Державного акту НОМЕР_2 про право приватної власності на землю, виданого Заболотівською селищною радою 26.02.2001р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Собко В.М.