У Х В А Л А

1 березня 2018 року

м. Київ

справа № 185/1321/16-ц

провадження № 61-9091 св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І., Антоненко Н. О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2016 року у складі головуючого - судді Палюх Т. Д. та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2016 року у складі колегії суддів: Калиновського А. Б., Гайдук В. І., Єлізаренко І. А.,

встановив:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» (далі - ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»), у якому просив визнати незаконним розпорядження директора виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 16 листопада 2015 року № 206/7к про його переведення з підземної роботи, з дільниці конвейерного транспорту № 1, де він працював машиністом підземних установок 3 розряду, на поверхню, на дільницю підготовки виробництва та матеріального складу в якості учня постачальника кріпильних матеріалів в шахту; визнати незаконними розпорядження директора «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 17 листопада 2015 року № 4727 «Про зменшення премії» і від 17 листопада 2015 року № 4729 «Про позбавлення премії», якими він повністю позбавлений премії за листопад 2015 року.

На обґрунтування своїх позовних вимог зазначав, що з 23 травня 2005 року він працював у виробничому структурному підрозділі «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» машиністом підземних установок з повним робочим днем під землею. За підсумками атестації робочих місць у грудні 2014 року підтверджено його право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36 розділ 1 пункт 1,1 «а», про що є запис в його трудовій книжці. 16 листопада 2015 року він був переведений на поверхню на дільницю підготовки виробництва та матеріального складу в якості учня постачальника кріпильних матеріалів в шахту. Підстава переведення - особиста заява. Зазначає, що заяву про переведення він написав під тиском адміністрації шахти - начальника дільниці конвейерного транспорту № 1 ОСОБА_6, з яким в нього останнім часом склалися неприязні стосунки. Директор шахти ОСОБА_7 змусив написати заяву про переведення на іншу дільницю, заявивши, що в іншому разі він буде звільнений з шахти. При цьому був присутній заступник директора по охороні праці ОСОБА_8

Станом на листопад 2015 року йому залишилось відпрацювати у підземних умовах три місяці для того, щоб було 15 років підземного стажу, від чого залежить розмір його пенсії, тому він просив директора шахти надати йому можливість відробити вказаний час на підземних роботах. Проте директор наполягав на тому, щоб він написав заяву на переведення на дільницю, робота на якій не пов'язана з підземними умовами, мотивуючи це тим, що є докладні начальника дільниці та заступника директора з охорони праці щодо порушення ним техніки безпеки.

Внаслідок неправомірних дій відповідача в нього погіршився стан здоров'я, загострились хронічні хвороби, тому він з 17 листопада 2015 року знаходився на лікарняному, надалі перебував у черговій відпустці, а 23 лютого 2016 року був звільнений за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію.

Про позбавлення його 100 % премії за листопад 2015 року він дізнався у лютому 2016 року, з даними розпорядженнями він не ознайомлений. Зі скаргою на незаконне переведення він звертався до голови Дніпропетровської територіальної організації профспілки робітників вугільної промисловості України і отримав відповідь, що неправомірних дій адміністрації не вбачається.

Таким чином, просив позов задовольнити.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано незаконним розпорядження директора виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 16 листопада 2015 року № 206/7к про переведення ОСОБА_4, машиніста підземних установок 3 розряду дільниці конвейерного транспорту № 1, з 16 листопада 2015 року учнем постачальника кріпильних матеріалів в шахту на дільницю підготовки виробництва та матеріальний склад. Визнано, що останнім місцем роботи ОСОБА_4 до його звільнення 23 лютого 2016 року є: машиніст підземних установок 3 розряду дільниці конвейерного транспорту № 1, про що зобов'язано внести відповідні зміни до розпорядження директора виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» від 23 лютого 2016 року № 35/6-к «Про звільнення ОСОБА_4» та відповідні записи в його трудову книжку. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У серпні 2016 року ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2016 та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2016 року і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п'яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

ухвалив:

Справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про визнання незаконним переведення на іншу роботу призначити до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О.Антоненко

В. І.Крат