Справа № 158/2287/15-ц
Провадження № 4-с/0158/2/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2018 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:

в складі: головуючого-судді - Костюкевича О.К.

секретаря - Хмілевської І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в заді суду в місті Ківерці скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа ТзОВ «Лізингова компанія «Ваш авто», на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції ОСОБА_2, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі вищевказаною скаргою, в якій просить суд визнати дії державного виконавця державного виконавчої служби Печерського ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_2 неправомірними; визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Василевського О.О. державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції від 22.11.2017 року про закінчення виконавчого провадження по виконавчому листові № 2/0158/34/16 від 11.08.2016 року та зобовязати Печерський районний відділ виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Київ відновити виконання провадження № 1/0158/34/16 від 11.08.2016 року про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш авто» на його користь грошові кошти у розмірі 36128 40 коп.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що на виконанні у Печерському РВДВС у м. Києві перебував на виконанні виконавчий лист про стягнення з ТзОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» на його користь 36 128 грн. 40 коп., однак будь-які дії державний виконавець щодо стягнення заборгованості не здійснював. Він неодноразово звертався до ДВС із скаргами, однак відповіді не отримував. 25.01.2018 року ним було отримано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 22.12.2017 року, відповідно до якого встановлено, що постановою державного виконавця на транспортні засоби (встановлені відповідно до запиту) накладено арешт та оголошено у розшук. Водночас державний виконавець вказує, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку майна, виявились безрезультатними. Вважає, що державним виконавцем не було здійснено усіх можливих та передбачених законодавством заходів щодо виконання рішення суду, тому просить суд визнати дії державного виконавця державного виконавчої служби Печерського ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_2 неправомірними; визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Василевського О.О. державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції від 22.11.2017 року про закінчення виконавчого провадження по виконавчому листові № 2/0158/34/16 від 11.08.2016 року та зобовязати Печерський районний відділ виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Київ відновити виконання провадження № 1/0158/34/16 від 11.08.2016 року про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш авто» на його користь грошові кошти у розмірі 36128 грн. 40 коп.

Скаржник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, згідно із поданою заявою просив проводити розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує, просить скаргу задовольнити.

Державний виконавець та представник заінтересованої особи в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи у їх відсутності до суду не надходило, їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яких виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державних виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»).

З наведеного випливає, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом України «Про виконавче провадження», заходи для виконанні рішення суду.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», про наявність обставин, зазначених у частині першій цієї статті, державний виконавець складає акт. Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Згідно зі ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

В силу ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Судом встановлено, що Ківерцівським районним судом Волинської області 11.08.2016 року видано виконавчий лист на виконання рішення № 158/2287/15-ц, яким стягнуто з ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 36 128 грн. 40 коп.

Зазначений виконавчий лист №158/2287/15-ц перебував на виконанні в Печерському районному відділі державної виконавчої служби міста територіального управління юстиції у місті Києві.

19.08.2016 року постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження, а поставою від 22.12.2017 року виконавчий документ повернутий стягувачу.

Підставою повернення виконавчого документу стягувачу виконавець визначив п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з яким виконавчий лист підлягає поверненню стягувачу у разі, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві та оригінал виконавчого листа були отримані ОСОБА_1 25.01.2018 року, тобто стягувач був повідомлений про вчинені ДВС дії через 1 місяць. З постанови державного виконавця не вбачається чи було перевірено майновий стан боржника, чи було виконано всі виконавчі дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Крім того, до Постанови про повернення виконавчого листа не долучено акт державного виконавця.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, можливо прийти до переконання, що оскаржувана постанова винесена без дотримання вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Окрім того, Печерським районним відділ державної виконавчої служби міста Києва територіального управління юстиції у місті Києві не подано жодних належних доказів, які б свідчили про вжиття усіх, передбачених Законом, заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про неповноту виконавчих дії, що є недопустимим з огляду на ст.129-1 Конституції України.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Судом встановлено, що в порушення зазначених вимог закону постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві та оригінал виконавчого листа надійшли на його адресу лише 25.01.2018 року.

Таким чином, державною виконавчою службою було порушено права стягувача на повторне пред'явлення виконавчого листа, оскарження дій посадових осіб, оскільки він був повідомлений про вчинені ДВС дії через 1 місяць.

З постанови державного виконавця не вбачається чи було перевірено майновий стан боржника, чи було виконано всі виконавчі дії передбачені Законом України «Про виконавче провадження», також до постанови про повернення виконавчого листа не долучено акт державного виконавця.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що державним виконавцем під час виконання виконавчого провадження не було вжито всіх заходів необхідних та достатніх для виконання рішення суду, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження», а тому дії щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу є неправомірними та постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.447-453 ЦПК України, ст.ст.11, 37 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

Скаргу задовольнити.

Визнати дії державного виконавця державного виконавчої служби Печерського ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_2 неправомірними.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 у ВП № 51983913, про повернення виконавчого листа № 158/2287/15-ц від 11.08.2016 року, а виконавчий лист повернути до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва територіального управління юстиції у місті Києві для подальшого виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Волинської області.

Суддя

Ківерцівського районного суду ОСОБА_3