Номер провадження: 22-ц/785/979/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2018 року м. Одеса

Справа № 522/18119/16-ц

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання спадкового договору, за апеляційною скаргою ОСОБА_6, представника ОСОБА_5, на рішення Приморського районного суду м. Одеси, ухваленого під головуванням судді Тарасова А.В. 10 серпня 2017 року о 16 годині 56 хвилин в м. Одеса,

встановила:

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила розірвати спадковий договір, укладений нею 29 липня 2016 р. із ОСОБА_5.

Позовні вимоги ОСОБА_4 обґрунтовувала тим, що 29.07.2016 р. вона уклала із ОСОБА_5 спадковий договір. Протягом двох місяців після укладення договору ОСОБА_5 не виконала жодного пункту договору щодо надання їй побутових послуг, забезпечення її ліками, оплати комунальних послуг.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10.08.2017 р. позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання спадкового договору задоволена.

Спадковий договір, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 29.07.2016 р., посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі під № 1292, розірвано.

ОСОБА_6, представник ОСОБА_5, в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити. Посилається на те, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, посилається на те, що суд не врахував, що позовні вимоги не підтверджені відповідними доказами, виконання нею своїх обовязків за договором. З 08.12.2016 р. позивачка створила умови, які перешкоджали їй виконувати обовязки за договором. Невиконання договору після подання позову, є підставою для закриття провадження у справі.

У судовому засіданні апелянт підтримав викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги.

ОСОБА_4 у письмових запереченнях на апеляційну скаргу вважає необхідним скаргу відхилити. Рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вказує, що посилання апелянта на виконання обовязків за договором іншої особою є безпідставними, оскільки за характером правовідносин виконання зобовязань носить особистий характер, вона не надавала згоди на заміну боржника. Апелянт не надала доказів виконання нею обовязків за договором.

ОСОБА_4 у судове засіданні не зявилася. Про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки не повідомила. Заяв та клопотань не надала.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до ч. ч. 2, 6 ст. 367 ЦПК України, чинного на час апеляційного перегляду рішення, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60 ЦПК України, чинного на час ухвалення рішення судом першої інстанції, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Ухвалюючи рішення задоволення позову ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконала умови спадкового договору щодо виконання розпоряджень відчужувача (а. с. 93 95).

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, на підставі наявних у справі, наданих сторонами і досліджених судом доказів, дійшов правильного висновку про задоволення позову. Висновки суду відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (ст. ст. 1302, 1305, 1308 ЦК України) та процесуального (ст. ст. 11, 60, 61, 179, 213 ЦПК України, чинного на час ухвалення рішення) права.

Висновки суду першої інстанції зроблені, відповідні правовідносини між сторонами встановлені на підставі наявних у справі, наданих сторонами і досліджених судом доказів.

Встановлено, що 29.07.2016 р. (а. с. 4 6) між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був укладений спадковий договір, посвідчений приватними нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі під № 1292 (далі Спадковий договір).

Пунктом 6 спадкового договору передбачено, що Набувач зобовязується виконувати такі розпорядження ОСОБА_8: - надавати ОСОБА_8 побутові послуги (раз на тиждень прати білизну, двічі на тиждень робити вологе прибирання в квартирі, забезпечити триразове харчування за рахунок грошових коштів Набувача); - забезпечувати ОСОБА_8 ліками незалежно від їх вартості за рахунок грошових коштів Набувача; - оплачувати комунальні послуги щодо квартири за рахунок грошових коштів ОСОБА_8; - завжди супроводжувати ОСОБА_8 при відвіданні ним підприємств, установ, організацій, органів влади та місцевого самоврядування, в тому числі закладів охорони здоровя; - у разі смерті ОСОБА_8 Набувач зобовязаний здійснити комплекс заходів та обрядових дій з поховання ОСОБА_8.

Доказів виконання таких розпоряджень ОСОБА_8 як надавання побутових послуг з прання раз на тиждень білизни, проведення двічі на тиждень вологого прибирання в квартирі, забезпечення триразовим харчуванням за рахунок грошових коштів Набувача, забезпечення ОСОБА_8 ліками незалежно від їх вартості за рахунок грошових коштів Набувача, оплати комунальних послуги щодо квартири за рахунок грошових коштів ОСОБА_8 матеріали справи не містять.

Між сторонами виникли правовідносини із спадкового договору.

За правилами, передбаченими ст. ст. 1302, 1305, 1308 ЦК України, за спадковим договором одна сторона (набувач) зобовязується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Набувач у спадковому договорі може бути зобовязаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття.

Спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.

Оскільки судом першої інстанції беззаперечно встановлено, що відповідач не виконав зобовязання з виконання розпоряджень позивача за спадковим договором, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не звернув уваги на виконання нею своїх обовязків за договором, з 08.12.2016 р. позивачка створила умови, які перешкоджали їй виконувати обовязки за договором, позовні вимоги не підтверджені доказами, колегія суддів не приймає до уваги, виходячи з наступного.

Додані відповідачем до заперечень на позов копії рецепту, квитанції про придбання ліків (а. с. 40 44), стосуються періоду до укладення договору (рецепт), деякі чеки стосуються періоду після подання позову. З вказаних чеків неможливо беззаперечно встановити, що ліки були придбані для ОСОБА_4. Доказів прання білизни, вологого прибирання у квартирі, надання триразового харчування взагалі відповідачем не надано. Суд першої інстанції правильно надав критичну оцінку поясненням свідків з боку відповідача, оскільки вони суперечать поясненням свідка з боку позивачки. За правилами, передбаченими ч. 4 ст. 61 ЦПК України, чинного на час ухвалення рішення, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_6, представника ОСОБА_5, є безпідставною, а тому її треба залишити без задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України, чинного на час перегляду рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів ОСОБА_6, представника ОСОБА_5, а також для прийняття доводів апеляційної скарги останнього у суду апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, представника ОСОБА_5, залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 05 лютого 2018 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. А. Калараш

ОСОБА_3