Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/6435/15-ц
У Х В А Л А

іменем України

01 березня 2018 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

за участю секретаря Кондра Ю.Ю.,

заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду справу № 552/6435/15-ц, провадження № 4-с/552/6/18 за скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення та дії головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 13 лютого 2018 року звернулися до Київського районного суду м. Полтави зі скаргою на рішення головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

В своїй скарзі посилалися на те, що 30 серпня 2016 року Київським районним судом м. Полтави ухвалено судове рішення, згідно з яким з них стягнуто заборгованість на користь ТОВ «Кредитні ініціативи».

Також в своїй скарзі вказували, що судове рішення ними виконано в повному обсязі, про що повідомили стягувача та суд, а 07 лютого 2018 року ОСОБА_2 стало відомо про те, що з її заробітної плати на виконання постанови державного виконавця здійснюється відрахування на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» на виконання судового рішення.

Вказували, що відповідна постанова державного виконавця від 09 листопада 2017 року про звернення стягнення на доходи ОСОБА_2 їй не направлялася, державним виконавцем при прийнятті такого рішення було допущено ряд порушень норм Закону України «Про виконавче провадження».

В своїй скарзі просили суд визнати незаконною та скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 09 листопада 2017 року, а дії державного виконавця щодо її винесення визнати протиправними. Просили також зобовязати державного виконавця відкликати постанову та винести постанову про закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчих листів стягувачу.

23 лютого 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подано до суду доповнення до скарги, в якій вказували, що 21 лютого 2018 року стало відомо, що на грошові кошти ОСОБА_2, які знаходяться на картковому рахунку в ПАТ «ОСОБА_4 Аваль», накладено арешт на суму 38092,09 грн. відповідно до постанови державного виконавця Київського ВДВС м. Полтава Головного ТУЮ у Полтавській області ОСОБА_3

Вважають, що такі дії державного виконавця направлені на повторне стягнення грошових коштів.

Просили суд заборонити державному виконавцеві вчиняти будь-які дії в межах виконавчого провадження, зупинити стягнення на підставі виконавчого документа.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повністю підтримав вимоги поданої до суду скарги, посилаючись на викладені в ній обставини.

Державний виконавець та стягувач в судове засідання з розгляду скарги по суті не зявилися, будучи належним чином повідомлені судом про час та місце розгляду.

Суд, заслухавши пояснення боржника, дослідивши зібрані по справі докази, матеріали виконавчого провадження, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 30 серпня 2016 року, яке вступило в законну силу, позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено частково, стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором № 1601/0407/88-138 від 11 квітня 2007 року в розмірі 34555 грн. 59 коп. нарахованих відсотків. В задоволенні решти позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» понесенні судові витрати з кожного в розмірі по 689 грн.

Згідно зі ст. 124 Конституції України та ст.ст. 2,18 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Також встановлено, що судове рішення боржниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в добровільному порядку виконано не було, по справі судом за заявою стягувача видані виконавчі листи.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не оспорював тієї обставини, що з часу ухвалення судового рішення та саме на його виконання жодні грошові кошти ні ним, ні ОСОБА_2 не сплачувалися.

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень згідно зі ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Закон України «Про виконавче провадження» встановлює саме обовязок, а не право державного виконавця, відкрити виконавче провадження та прийняти виконавчий документ до виконання, якщо не закінчився строк його пред'явлення до виконання, та він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом.

Судом встановлено, що за заявою стягувача ТОВ «Кредитні ініціативи» постановою головного державного виконавця Київського ВДВС м. Полтава ГТ УЮ у Полтавській області ОСОБА_3 від 06 листопада 2017 року було відкрито виконавче провадження № 54935160 про стягнення грошових коштів з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» в розмірі 689 грн., а постановою від 07 листопада 2017 року ВП № 55081702 на суму 34555,59 грн.

В подальшому виконавчі провадження згідно з постановою державного виконавця від 09 листопада 2017 року обєднані в одне провадження.

Саме в межах зазначених виконавчих проваджень, державний виконавець, виконуючи покладені на нього обовязки, в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» здійснив заходи примусового виконання судового рішення.

Зокрема, як встановлено судом, боржник ОСОБА_2 в строк, наданий для добровільного виконання, судове рішення не виконала, тому державним виконавцем вжито заходи для виявлення належного боржнику майна та отримано відповідну інформацію про джерела отримання доходів боржником та наявність відкритих на її імя рахунків в банківських установах.

Відповідно до норм п. 7 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 68 Закону передбачено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п'яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Як встановлено судом, державний виконавець в порядку та на умовах, що визначені нормами ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» 09 листопада 2017 року виніс постанову в межах виконавчого провадження № 55081702 про звернення стягнення на доходи боржника ОСОБА_2, яка була надіслана на виконання за місцем отримання доходів до ТОВ «Медичний лікувально-діагностичний центр «МЕДІОН».

Оскільки рішення державного виконавця про звернення стягнення на доходи боржника ОСОБА_2 прийнято на підставі та в межах повноважень, наданих державному виконавцеві, суд приходить до висновку, що таке рішення є правомірним, а вимоги скаржників про визнання незаконною та скасування постанови від 09 листопада 2017 року є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Суд, здійснюючи контроль за виконанням судових рішень в порядку, визначеному Розділом VII ЦПК України, не наділений повноваженнями щодо зобовязання державного виконавця відкликати постанову про звернення стягнення на доходи боржника та зобовязання винести постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав, не передбачених нормами Закону України «Про виконавче провадження».

Окрім того суд, здійснюючи правосуддя, не наділений повноваженнями щодо заборони державному виконавцеві вживати будь-які дії по виконавчому провадженню.

Тому в цій частині вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заявлені безпідставно та не підлягають задоволенню.

Також судом дослідженими в судовому засіданні матеріалами виконавчого провадження встановлено, що 19 січня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти боржника ОСОБА_2, що знаходяться на рахунку в ХОД АТ «ОСОБА_4 банк аваль».

Зазначена постанова державного виконавця винесена відповідно до вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» для забезпечення реального виконання рішення, є правомірною.

Твердження заявників в поданій до суду скарзі про те, що арешт накладено на суму, яка перевищує розмір боргу за виконавчим провадженням, не заслуговує на увагу, оскільки арешт накладено на суму грошових коштів з урахуванням виконавчого збору, винагороди державного виконавця, витрат виконавчого провадження.

Правові підстави для зупинення вчинення виконавчих дій передбачені нормами ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено випадки, за умови яких державний виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій.

Жодні правові підстави, визначені нормами ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» для зупинення виконавчих дій з примусового виконання судового рішення в справі № 552/6435/15-ц в частині стягнення грошових коштів з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» не встановлено, вимоги заявників в цій частині є безпідставними.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є повністю безпідставною та не підлягаю задоволенню.

При вирішенні скарги судом також враховується та обставина, що в провадженні Київського ВДВС м. Полтава Головного територіального Управління юстиції у Полтавській області відсутні будь-які виконавчі провадження, де боржником є ОСОБА_1

Тому, ні державний виконавець Сиромятнікова Т.О., ні будь-який інший державний виконавець зазначеного органу ДВС жодним чином не порушував та не міг порушити прав та охоронюваних законом інтересів ОСОБА_1

Твердження заявників в поданій до суду скарзі про те, що рішення Київського районного суду м. Полтави від 30 серпня 2016 року в справі № 552/6435/15-ц є виконаним, не заслуговує на увагу.

На обґрунтування свого твердження про повне фактичне виконання судового рішення стороною заявника надано суду для огляду квитанції про сплату коштів на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» з датами перерахування коштів: 10 січня 2014 року, 06 лютого 2014 року, 25 березня 2014 року, 12 травня 2014 року, 27 червня 2014 року, 30 липня 2014 року, 24 жовтня 2014 року, 30 вересня 2014 року, 05 грудня 2013 року, 05 грудня 2013 року.

Всі зазначені платежі були здійснені боржником ОСОБА_2 (ОСОБА_1П.) до ухвалення судового рішення в справі № 552/6435/15-ц.

Окрім того, як вбачається з матеріалів цивільної справи (а.с.с 134-136) зазначені платежі були здійснені боржником ОСОБА_2 на виконання рішення Київського районного суду м. Полтави в справі № 2-3352/11, на виконання іншого судового рішення, та враховані державним виконавцем при вирішенні питання про закінчення виконавчого провадження № 33192796, ВП № 42961286 та ВП № 42961284.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про припинення виконавчого провадження, повідомлення про відмову у прийнятті виконавчого документа до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як встановлено судом дослідженими в справі матеріалами виконавчого провадження, копії відповідних постанов державним виконавцем надсилалися боржнику ОСОБА_2

Відсутність підтверджень про отримання боржником виконавчого провадження копій відповідних постанов державного виконавця не може бути оцінено судом як підстава для визнання відповідних рішень державного виконавця неправомірними та їх скасування.

Тому в задоволенні скарги слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 (місце проживання 36014, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), ОСОБА_2 (місце проживання 36014, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) на рішення та дії головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 (місцезнаходження 36039, м. Полтава, вул. Ватутіна, 29) відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_5

Суддя Н.Л.Яковенко

01.03.2018