Справа № 646/7976/17
№ провадження 2/646/426/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.02.18 року м.Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - Сорока О.П.,
за участю секретаря Сімоненко К.Ю.,
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна особистою приватною власністю,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, яким з урахуванням уточнень просить визнати за ним право особистої приватної власності на квартиру № 98 в житловому будинку літ. А-14, що розташована за адресою: м.Харків, вул. Греківська, 5.
В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 17.07.1999 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 11.10.2013 року. В період перебування у шлюбі позивачем за особисті гроші було придбано квартиру АДРЕСА_1. Вказані грошові кошти було отримано позивачем від продажу належної йому та батькам квартири та від позики.
Ухвалою суду від 05.01.2018 року було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 та витребувано з Головного управління ДФС у Харківській області відомості про суми отриманих доходів ОСОБА_3 за 2006-2008 рік.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов та просив його задовольнити.
Відповідач в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин.
Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 17.07.1999 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 11.10.2013 року у справі № 639/6779/13-ц (а.с.3).
Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.08.2012 рокуАДРЕСА_2 в житловому будинку літ. «А-14», по вул.Греківська, 5 у м.Харкові, належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 27.08.2012 року, що також підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав № 35523721 від 17.09.2012 року (а.с.7,8).
У листі АТ «Трест Житлобуд-1» від 14.11.2017 року № 03/1058 зазначено, що квартира АДРЕСА_1 була придбана ОСОБА_2 вартістю 372 481,93 грн. у період з травня по вересень 2008 року (а.с.13).
Факт покупки вказаної квартири за 372 481,93 грн. підтверджується копіями наданих квитанції, де платником зазначено ОСОБА_2 (а.с.9-12).
Ст. 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо ) самостійного заробітку ( доходу ).
Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй ( йому ) особисто
Отже належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що спірна квартира була ним придбана за особисті грошові кошти, отримані від продажу квартири АДРЕСА_3 та за грошові кошти взяті у борг на підставі договорів позики.
Як вбачається з копії договору купівлі-продажу, посвідченого 08.05.2008 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 продали належну їм на праві спільної сумісної власності квартиру АДРЕСА_3, за 469 650,00 грн. (а.с.4).
08.05.2008 рок між ОСОБА_6 та позивачем ОСОБА_2 було укладеного договір позики, згідно умов якого останній взяв у борг у позикодавця грошові кошти у розмірі 150000,00 грн. (а.с.5).
Крім того, 08.05.2008 рок між ОСОБА_5 та позивачем ОСОБА_2 було укладеного договір позики, згідно умов якого останній взяв у борг у позикодавця грошові кошти у розмірі 150000,00 грн. (а.с.6).
Слід звернути увагу на те, що у п.1.3 обох договорів позики містяться застереження, в яких зазначено, що вказані грошві кошти передаються позичальнику у особисту приватну власність та ці договори укладені не в інтересах сімї та одержане буде використано на особисті потреби позичальника придбання житла.
Згідно листа Головного управління Державної фіскальної служби України в Харківській області від 05.01.2018 року № 9/20-40-08-04-11, згідно відомостей з ЦБД ДРФО ДФС України про реєстраційні дані та джерела доходів ОСОБА_3 за період з 01.01.2006 року по 30.09.2008 року немає.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 пояснили суду, що є батьками позивача та підтвердили факт надання йому грошових коштів у борг для придбання особистого житла. Спірна квартира не була придбана їх сином в інтересах сімї та подружжя ніколи не проживало у ній.
У звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про те, що спірна квартира не може вважатися обєктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до обєктів права спільної сумісної власності подружжя, а позивачем в судовому засіданні було доведено факт покупки вказаної квартири за особисті кошти.
Таким чином, позов підлягає задоволенню.
На підставі ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12,13, 78, 81, 141, 263-265,280 ЦПК України, ст. 60, 68, 69, 70 Сімейного Кодексу України,
ПозовОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: м.Харків, пров.Ліднянський, 3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, про визнання майна особистою приватною власністю задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на квартиру № 98 в житловому будинку літ. А-14, що розташована за адресою: м.Харків, вул. Греківська, 5.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: м.Харків, пров.Ліднянський, 3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 3724,83 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Сорока О.П.