Справа № 204/8133/17
Провадження № 2-о/204/16/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Черкез Д.Л.,

присяжних: ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Старостенко Т.В.,

заявника ОСОБА_3,

представника заінтересованої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа Управління соціального захисту населення Чечелівської районної у місті Дніпрі ради про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року заявник ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою, в якій просить визнати безвісно відсутнім ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування заяви зазначено, що з січня 2001 року заявник проживала разом з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. 30 березня 2002 року у них народився син - ОСОБА_6. 17 жовтня 2003 року між заявником та ОСОБА_5 було укладено шлюб. Після укладення шлюбу у них народилась дочка - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20.12.2013 року шлюб між заявником та ОСОБА_5 було розірвано. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25.11.2013 року було стягнуто з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного, до повноліття дітей або зміни стану здоров'я дітей чи сторін, або до зміни матеріального становища сторін, починаючи стягнення з 22 серпня 2013 року. На той час колишній чоловік працював електромонтажником у ТОВ «Охоронні системи» та міг сплачувати аліменти на неповнолітніх дітей. В серпні 2016 року заявник останній раз отримала від ОСОБА_5 аліменти, та з того часу аліменти вона не отримувала жодного разу. ОСОБА_5 звільнився з роботи, з того часу від нього не було жодних відомостей, місце реєстрації він не міняв. У звязку з цим 27 червня 2017 року вона звернулась до Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою про його розшук, однак встановити його місце перебування не вдалося. Також, звернення заявника про зникнення ОСОБА_5 зареєстровано в Журналі Єдиного обліку Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 03.11.2017 року за № 27088. За місцем реєстрації ОСОБА_5 немає відомостей про місце його перебування більше одного року, у звязку з чим вважає, що він може бути визнаний безвісно відсутнім. Зазначила, що задоволення даної заяви має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить їй отримати тимчасову державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. Також, необхідно зняти ОСОБА_5 з реєстрації в квартирі заявника для отримання субсидії на оплату комунальних послуг. Заявник з дітьми знаходиться у скрутному матеріальному становищі, не отримуючи ніякої допомоги або аліментів. У звязку з викладеним заявник звернулась до суду з даною заявою.

Допитана в судовому засіданні 13.02.2018 року в якості свідка ОСОБА_8 суду пояснила, що вона є матірю заявника. Заявник ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі та від шлюбу мають двох спільних дітей. У 2013 році шлюб між ними було розірвано. Останній раз вона бачила його на початку 2014 року. Влітку 2016 року донька ОСОБА_3 повідомила їй, що ОСОБА_5 зник. Також, від сусідів вона чула, що ОСОБА_5 ніхто вже давно не бачив.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 суду пояснила, що вона проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 та є сусідкою по підїзду з заявником. Її діти та діти заявника підтримують дружні стосунки. Раніше вона часто бачила ОСОБА_5, однак останні 3-4 роки вона його жодного разу не бачила, до квартири заявника він приходити перестав та зник з соціальних мереж.

У судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги та просила суд їх задовольнити. Додатково пояснила суду, що ОСОБА_5 на теперішній час значиться зареєстрованим у квартирі разом з заявником. При цьому, з 2015 року він за місцем реєстрації не проживав. Останнього разу вона бачила ОСОБА_5 влітку 2016 року та з того часу вона його жодного разу не бачила.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог не заперечував.

Вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставин справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з 17 жовтня 2003 року перебували в зареєстрованому шлюбі.

Від спільного життя ОСОБА_3 та ОСОБА_5 мають двох неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 161130, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська 28 травня 2002 року, актовий запис № 352 (а.с. 13); доньку - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 398048, виданим Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 28 серпня 2012 року, актовий запис № 873 (а.с. 14).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2013 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було розірвано (а.с. 16).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2013 року з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7, у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного, до повноліття дітей або зміни стану здоровя дітей чи сторін, або до зміни матеріального становища сторін, починаючи стягнення з 22 серпня 2013 року (а.с. 15).

Згідно інформації з Відділу адреснодовідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, наданої на запит суду, ОСОБА_5 значиться зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 45).

Однак, з січня 2014 року ОСОБА_5 за зареєстрованим місцем проживання, тобто за адресою: АДРЕСА_1, не проживає, його матеріальних цінностей та інших речей у вищевказаній квартирі не має, що підтверджується Актом про непроживання від 21 березня 2017 року, складеним гр. ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 (а.с. 8).

Починаючи з 09 вересня 2016 року ОСОБА_5 перестав виплачувати на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання їх спільних неповнолітніх дітей, що підтверджується Довідкою про неотримання аліментів № 7207107 від 20 червня 2017 року, виданою державним виконавцем Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 22).

З пояснень заявника та свідків, допитаних в судовому засіданні, судом встановлено, що з вересня 2016 року по теперішній час ОСОБА_5 вони не бачили, на зв'язок він жодного разу не виходив.

У звязку з цим у червні, вересні та листопаді 2017 року ОСОБА_3 зверталась до Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області з заявами щодо розшуку її колишнього чоловіка ОСОБА_5, місцезнаходження кого невідоме і який не виходить на зв'язок, та який не виплачує на її користь аліменти на утримання спільних дітей.

Однак, Чечелівським ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області місцезнаходження ОСОБА_5 встановлено не було, тривають розшукові заходи, що вбачається з відповідей Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області № 45.6/5521 від 08 серпня 2017 року (а.с. 17), № 45.6/7033 від 12 жовтня 2017 року (а.с. 19) та довідки, виданої на звернення ОСОБА_3 (номер та дата довідки не зазначені) (а.с. 21).

Крім того, згідно відповіді Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 27 лютого 2018 року № 45.6/1412 встановлено, що оперативно-розшукова справа «Розшук» з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у Чечелівському ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області не заводилась. За зверненням ОСОБА_3, зареєстрованим до Журналу єдиного обліку за № 27088, про отримання довідки, що її чоловік ОСОБА_5 не мешкає тривалий час за адресою реєстрації: АДРЕСА_1, проводились першочергові розшукові заходи, а саме: відпрацьовані морги, медичні заклади, перевірено особу за наявними обліками (а.с. 56).

З листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронні системи» від 31 січня 2018 року № 5 встановлено, що на даний час ОСОБА_5 на даному підприємстві не працює, був звільнений 31 серпня 2016 року на підставі його заяви згідно п. 1 ст. 36 КЗпП, на підтвердження чого надано копію наказу (розпорядження) № 0004-к про припинення трудового договору (контракту) від 31 серпня 2016 року (а.с. 57-58).

Згідно відповіді Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори від 30 січня 2018 року №393/01-16 встановлено, що із заявою про відмову/прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори ніхто не звертався, спадкова справа не відкривалась та свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом не видавались (а.с. 48).

Відповідно до листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області № 655/03.1-41 від 01 лютого 2018 року встановлено, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про смерть на ОСОБА_5, 26 лютого 1979 троку народження, станом на 30 січня 20018 року по районних, районних у містах, міських, міськрайонних відділах державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області не виявлено (а.с.49).

Згідно ч. 1 ст. 43 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Згідно ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Визнання фізичної особи ОСОБА_5 безвісно відсутнім для заявника має юридичне значення, оскільки від цього залежить виникнення майнових прав у заявника та її дітей, а саме права на отримання тимчасової державної допомоги сімям з дітьми, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання яких не відоме, зняття його з місця реєстрації, а також необхідно для отримання субсидії на оплату житлово-комунальних послуг.

Згідно ч. 2 ст.43 Цивільного кодексу України, у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Враховуючи, що останні відомості про місцеперебування ОСОБА_5 були отримані заявником у серпні 2016 року, оскільки саме у серпні 2016 року ОСОБА_5 останній раз здійснював платіж по аліментам на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_6 та ОСОБА_7, звільнився з колишнього місця роботи за власним бажанням 31 серпня 2016 року, та саме з цього часу жодного разу на зв'язок не виходив та про місцезнаходження не повідомляв, суд вважає, що початком строку його безвісної відсутності слід вважати 01 вересня 2016 року.

З огляду на вищевикладене, оскільки з січня 2014 року ОСОБА_5 не проживає за зареєстрованим місцем проживання та з серпня 2016 року відсутні будь-які відомості про його місцезнаходження, суд приходить до переконливого висновку про наявність підстав для задоволення заяви та визнання ОСОБА_5 безвісно відсутнім.

Також суд вважає за потрібне розяснити учасникам справи та усім заінтересованим особам положення ч. 1 ст. 309 ЦПК України, згідно яких у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

На підставі ст.ст. 43 Цивільного Кодексу України, та керуючись ст. ст. 19, 76-81, 263-265, 293, 305-309 ЦПК України (у редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року), -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_3, заінтересована особа Управління соціального захисту населення Чечелівської районної у місті Дніпрі ради про визнання фізичної особи безвісно відсутньою задовольнити.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився у Ростовській області Російської Федерації, РНОКПП НОМЕР_1, останнє відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, - безвісно відсутнім.

Початком строку безвісної відсутності ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, вважати 01 вересня 2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Л. Черкез

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2