Апеляційний суд Житомирської області
Справа №286/2349/16-ц Головуючий у 1-й інст. Кулініч Я. В.
Категорія 48 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частини)

07 лютого 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.

суддів Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гайдамащук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 286/2349/16 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

на рішення Овруцького районного суду Житомирської області, яке ухвалено 13 грудня 2017 року суддею Кулінічем Я.В. у м. Овруч,

в с т а н о в и в :

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (т. 1 а.с. 26, т. 2 а.с. 28) просив: поділи в натурі між ним та ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1, виділивши йому згідно по варіанту №1 висновку експерта частину Співласнику 1 (зелена частина); визнати спільною сумісною власністю автомобіль «Део-Сенс» та поділити його, виділивши автомобіль йому з виплатою компенсації відповідачці в сумі 37382,5 грн., а у випадку присудження автомобіля останній, стягнути з неї на його користь вказану суму компенсації. В обґрунтування позову зазначив, що спірне майно набуто під час шлюбу з ОСОБА_2, яка не погоджується його поділити у добровільному порядку.

У2 березні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом (а.с. 139 т.1), у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 1 т. 2) просила: поділити між нею та ОСОБА_1 металевий вагончик вартістю 21400,00 грн., виділивши його на праві власності останньому; поділити спірний житловий будинок вартістю 54900 грн., виділивши його на праві власності їй. В обґрунтування позову зазначила, що спірне майно придбано в період шлюбу, відповідач відмовляється поділити його у позасудовому порядку. Під час розгляду справи не заперечувала у разі незадоволення її вимог, розділити будинок в натурі, виділивши їй частину по варіанту № 2 висновку експерта № 428/02-2017 частину Співвласнику 2 (жовта частина).

Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 22 березня 2017 року первісний та зустрічний позови об'єднані в одне провадження (т. 1 а.с. 146).

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 13 грудня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано спільною сумісною власністю сторін автомобіль ЗАЗ-DEО Т13110, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_3. Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по ? частці на житловий будинок АДРЕСА_1 та по ? частці на автомобіль ЗАЗ-DEО Т13110, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_3, без його реального поділу і залишено це майно у їх спільній частковій власності. В іншій частині вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду в частині відмови у задоволенні його позовних вимог скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

На його думку, судом безпідставно залишено у спільній частковій власності будинок та автомобіль, у зв'язку із чим він позбавлений права користування цим майном, яким фактично одноосібно користується ОСОБА_2 Вважає помилковим висновок суду щодо необхідності внесення грошової компенсації вартості часток на депозитний рахунок суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову про поділ будинку в натурі та автомобіля, поділити металевий вагончик та будинок, виділивши вагончик на праві власності відповідачу, а будинок - їй.

На її думку, суд дійшов помилкового висновку про відмову у поділі металевого вагончика, оскільки нею надано достатньо доказів на підтвердження придбання даного майна нею та відповідачем за спільні кошти під шлюбу, що також підтверджено останнім у судовому засіданні. Вважає, безпідставним висновок суду про визнання автомобіля спільною сумісною власністю подружжя, оскільки вказане рухоме майно було придбано за її особисті кошти, які отримані нею на підставі судових рішень. Крім того, на її думку, суд вийшов за межі позовних вимог, ухваливши рішення про визнання за нею та ОСОБА_1 по ? частці на житловий будинок АДРЕСА_1 без його реального поділу та залишення цього майна у спільній частковій власності сторін, оскільки ОСОБА_1 просив поділити будинок в натурі та не змінював своїх позовних вимог.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою апеляційну скаргу підтримав, апеляційну скаргу ОСОБА_2 не визнав. ОСОБА_2 надіслала заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_1, свою апеляційну скаргу підтримала, просила розглядати справу у її відсутність.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються ст. ст. 60, 62, 63, 69, 70 Сімейного кодексу України, яким встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, при розділі майна частки подружжя є рівними.

Ухвалюючи рішення про визнання права на ідеальні частки у житловому будинку та автомобілі без реального поділу та залишивши вказане майно у їх спільній частковій власності, суд першої інстанції виходив із того, що сторони не досягли згоди щодо можливого поділу цього майна, попередньо не внесли на депозитний рахунок суду грошову суму, яка відповідала б розміру грошової компенсації за різницю часток.

Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок помилковим, з огляду на наступне.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 вересня 1997 року до 29 червня 2016 року (т. 1 а.с. 16, 18).

Згідно свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_4 від 09 грудня 2005 року сторонам належить на праві приватної спільної власності по ? житлового будинку АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 6-8, 9, 10).

Таким чином, частки подружжя у вказаному майні були визначені відповідним правовстановлюючим документом, а тому додаткового визнання права за кожним на ? частину у спірному будинку немає потреби.

Крім того, висновком експерта за результатами проведеної за клопотанням ОСОБА_1 судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи №428/02-2017 від 01 лютого 2017 року запропоновано два варіанти поділу спірного будинку, господарських будівель та споруд, а саме: за варіантом № 1 запропоновано виділити співвласнику №1: коридор 1 площею 4 кв.м. вартістю 2910,00 грн., 23/50 частин кухні 3 площею 4,6 кв.м. вартістю 5207,00 грн., кімнату 4 площею 16,3 кв. м., вартістю 19244,00 грн., ганок а1 вартістю 692,00 грн., вбиральню Т вартістю 1378,00 грн., всього виділити співвласнику №1 по будинку 24,9 кв.м. вартістю 28053,00 грн., а всього по будівлям та спорудам - 29431,00 грн., що становить 27/50 часток будинку, при цьому відступ у загальній площі визначених приміщень становить на 1,45 кв.м. більше від встановленої ідеальної частки співвласника, відступ від ідеальної частки у загальній вартості вказаних приміщень також на 1981,00 грн. більша. Співвласнику №2 експертом запропоновано виділити: кімнату 2 площею 16,5 кв.м. вартістю 19244,00 грн., 27/50 частин кухні 3 площею 5,5 кв.м. вартістю 6225,00грн., всього по будинку виділити співвласнику №2 приміщення загальною площею 22 кв.м. вартістю 25469,00 грн., що становить 23/50 часток будинку вартість якого становить 54900,00 грн.

За варіантом № 2 запропоновано виділити співвласнику №1: 27/50 частин кухні 3 площею 5,5 кв.м. вартістю 6225,00грн., кімнату 4 площею 16,3 кв. м., вартістю 19244,00 грн., вбиральню Т вартістю 1378,00 грн., всього по будинку 21,8 кв.м., вартістю - 25469,00 грн., а всього по будівлям та спорудам - 26847,00 грн., що становить 49/100 часток будинку, при цьому відступ у загальній площі визначених приміщень становить на 1,65 кв.м. більше від встановленої ідеальної частки співвласника, відступ від ідеальної частки у загальній вартості вказаних приміщень також на 603,00 грн. більша. Співвласнику № 2 експертом запропоновано виділити: коридор 1 площею 4 кв.м. вартістю 2910,00 грн., кімнату 2 площею 16,5 кв.м. вартістю 19244,00 грн., 23/50 частин кухні 3 площею 4,6 кв.м. вартістю 5207,00 грн., ганок а1 вартістю 692,00 грн., всього по будинку виділити співвласнику №2 приміщення загальною площею 25,1 кв.м. вартістю 28053,00 грн., що становить 51/100 часток будинку вартість якого становить 54900,00 грн. (т. 1 а.с. 106-127).

Експерт також визначив, що за варіантом № 1 співвласник №1 повинен сплатити співвласнику №2 грошову компенсацію за відхилення від рівності часток в розмірі 1981,00 грн., а за варіантом № 2 співласник 2 має компенсувати співвласнику 1 - 603,00 грн. (т. 1 а.с. 106-123).

У судовому засіданні позивач просив поділити будинок в натурі, виділити йому частину будинку по варіанту 1, яку пропонувалося надати співвласнику 1. Відповідач погоджувалася на поділ будинку за варіантом 2 на частину, яку пропонувалося виділити співвласнику 2.

Таким чином у суду не було підстав для відмови у поділі будинку в натурі із незначним відступом від ідеальних частин.

Крім того, судом встановлено, що 09 серпня 2011 року за ОСОБА_2 зареєстровано автомобіль марки ЗАЗ-DAEWOO Т13110, реєстраційний номер НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 40). Згідно висновку експерта №428-1/12-2016 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 27 грудня 2016 року вартість вказаного транспортного засобу становить 74765 грн. (т. 1 а.с. 92-100).

Вирішуючи спір у цій частині, суд дійшов правильного висновку, що автомобіль є спільним сумісним майном подружжя, оскільки ОСОБА_2 не довела, що вказане рухоме майно придбано за її особисті кошти.

Долучені до матеріалів справи судові рішення від 10.11.2010 року та 27.04.2011 про стягнення на її користь грошової допомоги, зобов'язання перерахувати органи Пенсійного фонду додаткову пенсію та постанова про закінчення виконавчого провадження від 26.07.2013 (а.с. 34-37,41) не є достатніми доказами набуття нею спірного автомобіля за особисті кошті. Тому, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 у цій частині, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні зустрічного позову щодо поділу металевого вагончика, суд першої інстанції зазначив, що сторони не довели джерело та час придбання вказаного майна.

Проте, такий висновок не відповідає обставинам справи.

Зокрема, відповідно до довідки від 15.11.2016 №3001, виданої виконавчим комітетом Нововелідницької сільської ради Овруцького району Житомирської області вбачається, що ФОП ОСОБА_1 згідно рішення № 37 від 30.07.2015 року наданий дозвіл на відкриття торгівельної точки в АДРЕСА_2 у приватному вагончику (а.с. 144). Відповідно до розписки ОСОБА_1 від 07.09.2016 року зазначений вагончик він забрав із цього села для здійснення підприємницької діяльності (а.с. 67).

ОСОБА_1 не заперечував, що вагончик був придбаний під час шлюбу та не довів ту обставину, що це майно є його особистою власністю. Крім того, він пояснив, що після розірвання шлюбу від забрав вагончик і встановив його у іншому місці, де здійснює у ньому роздрібну торгівлю. Відповідно до висновку експерта № 517/09-2017 за результатами проведеної за клопотанням ОСОБА_2 судової товарознавчої експертизи від 28 вересня 2017 року вартість спірного металевого вагончика складає - 21400 грн. (т. 1 а.с. 172-191).

Тому, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про безпідставну відмову суду у визнанні спільним сумісним майном подружжя металевого вагончика та його поділу є обґрунтованими.

Відмовляючи у поділі спільного сумісного майна подружжя в натурі, зокрема будинку, суд першої інстанції помилково виходив із неможливості такого поділу та необхідного внесення іншим із подружжя суми грошової компенсації на депозитний рахунок суду, оскільки такий поділ не передбачав припинення права на частку у спірному майні одного з подружжя.

Так як ОСОБА_1, не заперечував проти передачі спірного автомобіля ОСОБА_2, яка фактично користується цим автомобілем, погоджувався на отримання грошової компенсації його частки у зазначеному майні, висновок суду про відмову у задоволенні позову в цій частині у зв'язку з невнесенням останньою на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми є помилковим.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції скасовує оскаржуване рішення у частині відмови у задоволенні первісного і зустрічного позовів та ухвалює нове судове рішення про часткове їх задоволення.

Здійснюючи реальний поділ майна, суд апеляційної інстанції враховує, що ОСОБА_2 є інвалідом першої групи, хворіє, потребує стороннього догляду (а.с. 53 т.1, а.с. 5-8 т.2), автомобіль зареєстрований на неї та перебуває у її користуванні, тому вважає за необхідне залишити їй це рухоме майно на праві власності зі стягненням грошової компенсації вартості його ? частки на користь ОСОБА_1

Вирішуючи спір в частині поділу металевого вагончику, суд виходить з того, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем та здійснює у цьому вагончику роздрібну торгівлю (а.с. 11 т.1), а тому залишає зазначений вагончик у його користуванні із стягненням грошової компенсації його вартості ? частки на користь ОСОБА_2.

При поділі будинку в натурі суд враховує, що поділити його відповідно до ідеальних часток сторін у цьому майні неможливо, а варіант поділу №2 суттєво не порушуватиме прав та найбільш відповідатиме інтересам сторін. Зокрема, суд також враховує стан здоров'я ОСОБА_2, виділивши їй частину будинку по варіанту, який передбачає зручний вхід до приміщення та покладає на неї меншу частину необхідних ремонтно-будівельних робіт для забезпечення ізольованого користування будинком, витрати на які кожна із сторін має провести за власний рахунок .

Переобладнання і перепланування приміщень не передбачають втручання у несучі конструкції та інженерні системи загального користування, а тому не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання.

Оскільки, відповідно до зазначеного варіанту поділу передбачається відступ від ідеальної частки позивача ОСОБА_1 у будинку на 1,65 кв.м., такий відступ від ідеальних часток сторін у будинку є незначним, то при вирішенні спору у цій частині слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 603 грн. відповідної грошової компенсації вартості його частки.

Таким чином, враховуючи вартість спірного металевого вагончика 21400 грн., автомобіля - 74765 грн., рівність часток сторін у вказаному майні та вартість збільшеної частки ОСОБА_2 у будинку на 603 грн., колегія суддів, стягує з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію ? частини спільного майна подружжя в сумі 27285,50 грн.

Задоволення вимог ОСОБА_2 за зустрічним позовом про поділ майна, шляхом виділення ОСОБА_1 вагончика, а їй будинку призведе до суттєвого порушення прав останнього, а тому суд апеляційної інстанції у цій частині вимог відмовляє.

ОСОБА_2 звільнена від сплати судового збору як інвалід першої групи, проте на звільнена від сплати понесених іншою стороною судових витрат. Тому, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню половина понесених ним судових витрат на проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 352,40 грн. Оскільки сторони понесли рівні витрати в сумі по 3082,8 грн. кожний за проведення оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи №428/02-2017 від 01 лютого 2017 року та судової товарознавчої експертизи № 517/09-2017 від 28.09.2017, вони звільняються від обов'язку сплачувати одна одній ці витрати (а.с. 105, 171 т.1).

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 13 грудня 2017 року в частині визнання спільною сумісною власністю за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 автомобіля ЗАЗ-DEО Т13110, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_3, залишити без змін.

У решті рішення суду скасувати, ухваливши нове судове рішення про часткове задоволення первісного та зустрічного позовів.

Поділити в натурі житловий будинок АДРЕСА_1 та господарські будівлі і споруди, що розташовані за вказаною адресою, за варіантом № 2 судової будівельно-технічної експертизи №428/02-2017 від 01.02.2017 року (схема розподілу житлового будинку зображена в Додатку №3 даного висновку), виділивши:

ОСОБА_1: 49/100 ідеальних частин цього домоволодіння вартістю 26847,00 грн., яка складається з 27/50 частин кухні площею 5,5 кв.м. та кімнати - 4 площею 16,3 кв.м - у житловому будинку, вбиральні літера Т- у господарських будівлях і спорудах.

ОСОБА_2: 51/100 ідеальних частин цього домоволодіння вартістю 28053,00 грн., яка складається з коридору - 1 площею 4 кв.м, кімнати -2 площею 16,5 кв.м, 23/50 частин кухні площею 4,6 кв.м, ганку - а1 - у житловому будинку.

Для відповідності вимогам будівельних норм та забезпечення ізольованого користування приміщеннями, які виділяються співвласникам у житловому будинку, необхідно провести наступні ремонтно-будівельні роботи:

ОСОБА_1:

- в кухні №3 (площею 10,1 кв.м.) демонтувати віконний блок в зовнішній стіні тильного фасаду житлового будинку (літ. «А») з подальшим пробиванням дверного прорізу та влаштуванням зовнішнього дверного блоку із штукатуренням укосів;

- між кухнею №3 (площею 10,1 кв.м) та житловою кімнатою №4 (площею 16,3 кв.м.) пробити новий дверний проріз з подальшим влаштуванням внутрішнього дверного блоку із штукатуренням укосів;

- між кухнею №3 (площею 10,1 кв.м) та житловою кімнатою №4 (площею 16,3 кв.м.) демонтувати дверний блок з подальшим закладанням дверного прорізу із штукатуренням з обох сторін;

ОСОБА_2:

- влаштувати нову глуху перегородку в кухні №3 (площею 10,1 кв.м.) на відстані 2,73 м від зовнішньої стіни тильного фасаду, яка розділить кухню №3 (площею 10,1 кв.м.) в частках: 23/50 та 27/50, з відповідним функціональним призначенням: коридор та тамбур;

ОСОБА_1 у житловій кімнаті №4 (площею 16,3 кв.м.) та ОСОБА_2 у житловій кімнаті №2 (площею 16,5 кв.м.) необхідно передбачити заходи щодо влаштування електрифікованої кухні-ніші (влаштування систем примусової вентиляції, водопостачання та каналізації).

Витрати за проведення ремонтно-будівельних робіт кожна сторона проводить за власний рахунок. Кожна сторона зобов'язана обладнати квартири окремим інженерними мережами з дозволу всіх відповідних інстанцій.

Поділити металевий вагончик та автомобіль ЗАЗ-DEО Т13110, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_3, виділивши ОСОБА_1 металевий вагончик, а ОСОБА_2 залишити на праві власності автомобіль ЗАЗ-DEО Т13110, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію ? частини спільного майна подружжя в сумі 27285,50 грн. та понесені ним судові витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 352,40 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді:

Повний текст постанови складений 09 лютого 2018 року.