Справа № 136/1883/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2018 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

секретаря судового засідання Шевчук Н.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначила, що з 21.10.2008 року по 28.07.2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який є батьком ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1). Відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти позивачу на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття дитини згідно рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 30.10.2009 року по справі № 2-593/2009. На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист, який перебуває на примусовому виконанні Липовецького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. З жовтня 2010 року по даний час відповідач аліментів не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.09.2017 року становить 52 677 грн. У зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідача пеню за несплачені аліменти за період з жовтня 2010 року по жовтень 2017 року в сумі 16 340,03 грн.

Відповідач відзив до суду не подав.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе ухвалити рішення в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року народилась ОСОБА_3, батьками якої в Свідоцтві про народження записані сторони спору.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 30.10.2009 року по справі № 2-593/2009 зобов'язано ОСОБА_2 сплачувати аліменти позивачу на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття дитини.

01.12.2009 року позивач отримала виконавчий лист (а.с. 7), який звернула до примусового виконання в державну виконавчу службу.

З жовтня 2010 року по даний час відповідач аліментів не сплачує (а.с. 8-10), внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.09.2017 року становить 52 677 грн.

Згідно із частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

З урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, за який не сплачено аліменти. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у справі у справі №6-1477цс15.

Враховуючи те, що в період з жовтня 2010 року по жовтень 2017 року ОСОБА_2 не сплачував аліменти, одержувач аліментів має право на стягнення з нього неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, що становить 16 340,03 грн.

Встановлені судом обставини свідчать про обґрунтованість позовних вимог, у зв'язку з чим позов слід задовольнити.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76, 259, 263, 268, 273, 354 ЦПК, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2) пеню за прострочення сплати аліментів в період з жовтня 2010 року по жовтень 2017 року на утримання дочки - ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1) згідно рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 30.10.2009 року по справі №2-593/2009, в розмірі 16 340 (шістнадцять тисяч триста сорок) грн. 03 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 330 (триста тридцять) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя С.І. Стадник