Справа № 466/849/17 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/783/7330/17 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Ванівського О.М., Струс Л.Б.

секретаря: Симця В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 03 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 2000 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 06.02.2017року до досягнення старшою дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 30 вересня 2007 року. На даний час ОСОБА_2 подав до Пустомитівського районного суду Львівської області позов про розірвання шлюбу ниж ними. Від шлюбу у них народилось двоє дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні, відповідач не надає їй кошти на їх утримання.

Оскаржуваним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 03 березня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 народження щомісячно в розмірі 2000 гривень на кожну дитину, які підлягають індексації, починаючи з 6 лютого 2017року до досягнення старшою дитиною повноліття.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в розмірі 620 гривень.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що жодних доказів того, що місячні витрати на утримання дітей становлять 8000 грн., позивачкою суду не надано, відтак необґрунтованим є стягнення з нього аліментів в розмірі 4000 грн. щомісячно. Вказує, що судом не враховано розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не враховано рівний обов'язок обох батьків щодо утримання дітей. Також просить врахувати, що на його утриманні знаходяться двоє непрацездатних батьків. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково та стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітніх дітей щомісячно в розмірі 900 грн. на кожну дитину.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача - ОСОБА_4 підтримав апеляційну скаргу, з підстав викладених у ній, позивачка заперечила проти задоволення скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що від шлюбу у сторін народилися діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судом встановлено, що діти проживають разом із матір'ю - позивачкою ОСОБА_3 та знаходяться на її утриманні.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, батьки або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до положення статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

На підставі ст. 183 СК України частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дитину, відповідач добровільно свого обов'язку по утриманню дитини не виконує, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача у примусовому порядку.

Проте, ухвалюючи рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей щомісячно в розмірі 2000 гривень на кожну дитину, суд першої інстанції не врахував, що позивачкою не надано доказів на підтвердження щомісячних витрат на утримання дітей у розмірі 8000 грн.

За таких обставин, колегія суддів, з врахуванням встановленого законом розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та обов'язку обох батьків утримувати дітей, прийшла до висновку, про необхідність зменшення розміру аліментів та стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей щомісячно в розмірі 1500 гривень на кожну дитину.

Належних та допустимих доказів про те, що матеріальне становище відповідача не дозволяє сплачувати аліменти на утримання дітей у визначеному розмірі, відповідачем суду не надано.

Доводи апелянта про те, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки не заслуговують на увагу, оскільки такі, як встановлено, отримують пенсію.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 03 березня 2017 року змінити в частині визначення розміру стягуваних аліментів.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячно в розмірі 1500 гривень на кожну дитину, які підлягають індексації, починаючи з 6 лютого 2017року до досягнення дітьми повноліття.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 08.02.2018р.

Головуючий

Судді: