Провадження № 22-ц/779/115/2018
Головуючий у 1 інстанції Островський Л. Є.
Суддя-доповідач Горейко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Мелінишин Г.П., Ясеновенко Л.В.

секретаря Возняк В.Д.

з участю апелянта, представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» філія «Лисецький РЕМ» про захист прав споживача, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду, ухвалене головуючим суддею Островським Л.Є. 20 листопада 2017 року у м. Івано-Франківську,

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго» філія «Лисецький РЕМ» про захист прав споживача, посилаючись на те, що йому належить будинок №6 по вул. Меживодівській в с. Хриплин Івано-Франківської міської ради, електропостачання в який забезпечується відповідачем на підставі договору.

Наприкінці 2016 - на початку 2017 року в роботі приладу обліку електричної енергії стався збій (різке збільшення показника лічильника), внаслідок чого він звернувся до постачальника щодо перевірки технічного стану засобу обліку. 24.04.2017 року проведено технічну експертизу приладу обліку, за результатами якої зафіксовано факт збою годинника реального часу та дати, спричинений збоєм в роботі програмного забезпечення виробника, що могло зумовити недостовірний облік спожитої електроенергії.

Зважаючи на результати проведеної експертизи та встановлення факту недостовірного обліку спожитої електроенергії, позивач зазначав, що дії відповідача щодо виставлення йому рахунку на 20 056,79 грн. за електроенергію, відмови у здійсненні перерахунку плати за електроенергію та припинення постачання електричної енергії, є незаконними та порушують його право як споживача послуг.

Крім того, позивач стверджував, що внаслідок припинення постачання електричної енергії порушено звичайний образ життя його сім'ї, чим йому заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в 2 500 грн.

Посилаючись на наведене, просив зобов'язати відповідача здійснити перерахунок оплати за послуги з постачання електричної енергії; зобов'язати відповідача відновити постачання електричної енергії до будинку; стягнути з відповідача 965,71 грн. витрат на проведення експертизи засобу обліку; стягнути з відповідача 2 500 грн. моральної шкоди.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 20 листопада 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов'язано Приватне акціонерне товариство «Прикарпаттяобленерго» філія «Лисецький РЕМ» відновити постачання електричної енергії ОСОБА_1 за договором №29030053 від 13.04.2017 року на належний ОСОБА_1 об'єкт - будинок АДРЕСА_1. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема зазначає, що, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд фактично залишив поза увагою результати технічної експертизи приладу обліку електричної енергії №39 від 24.04.2017 року, якою встановлено факт недостовірного обліку електричної енергії відповідачем.

Крім того, вважає, що суд незаконно відмовив у задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди.

З наведених підстав апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У засіданні апеляційного суду апелянт доводи апеляційної скарги підтримав з наведених у ній мотивів.

Представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків суду фактичним обставинам справи та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії, яка надається відповідачем на підставі договору про користування електричною енергією №29030053 від 13.04.2017 року. Відповідачем здійснюється постачання електроенергії в будинок позивача АДРЕСА_1 (а. с. 42-43).

У зв'язку із різким збільшенням у будинку позивача показника лічильника у лютому та березні 2017 року, останній 17.03.2017 року звернувся до постачальника із заявою про проведення позачергового обстеження розрахункової точки обліку електричної енергії, посилаючись на самохід лічильника.

21.03.2017 року представниками відповідача в житловому будинку позивача виконано роботи з перевірки приладу обліку електроенергії та встановлено, що самохід не підтверджено, лічильник працює в межах максимально допустимої похибки, виявлено збій годинникового механізму, рекомендовано виписати завдання на заміну лічильника (а. с. 7-8).

03.04.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою для проведення технічної експертизи приладу обліку, на підставі якої 13.04.2017 року лічильник споживача, типу Меркурій 231АТ01І, заводський номер 02491846 знятий для передачі на експертизу, а замість нього встановлено інший лічильник (а. с. 9-11).

Відповідно до акту технічної експертизи приладу обліку електричної енергії №39 від 24.04.2017 року спільною комісією (АТ «Прикарпаттяобленерго» та ДП «Івано-Франківськстандартметрологія») встановлено, що технічна експертиза даного лічильника засвідчила відповідність його метрологічних характеристик вимогам ДСТУ 6100:2009; на час проведення дослідження засобу обліку показники облікованої активної електричної енергії становили: сумарний - 38146 кВт*год, день - 18905 кВт*год, ніч - 12756; зафіксовано факт збою годинника реального часу та дати, спричинений збоєм в роботі програмного забезпечення виробника, що могло зумовити недостовірний облік спожитої електроенергії (а. с. 12-14). При цьому комісія вказала, що не може однозначно встановити причину збою в роботі програмного забезпечення виробника.

З метою кращого розуміння висновку експертизи, заступником директора з питань ТЗПЕЕ філії, ОСОБА_2, була подана службова записка в службу приладів обліку ПАТ «Прикарпаттяобленерго» з проханням надати роз'яснення до даного висновку технічної експертизи. Згідно відповіді начальника цеху з ремонту і обслуговування приладів обліку СПОіА ПАТ «Прикарпаттяобленерго» ОСОБА_3 встановлено, що лічильник типу Меркурій 231АТ01І, заводський №02491846, який обліковував електричну енергію у будинку позивача, зазнав збій в роботі програмного забезпечення виробника, що спричинив збій годинника реального часу та дати. Внаслідок того, що досліджуваний лічильник був запрограмований на два тарифи за періодами часу, збій годинника/дати зумовив недостовірний облік електричної енергії за двома тарифами. Загальний показник (сумарний) достовірно відображає фактичне споживання електричної енергії струмоприймачами ОСОБА_1, що засвідчує зафіксована в Акті технічної експертизи відповідність метрологічних характеристик досліджуваного лічильника вимогам ДСТУ 6100:2009. Тобто сумарний показник облікованої електричної енергії становить 38146 кВт*год. і є достовірним. Облік електроенергії за двома тарифами та періодами часу, внаслідок збою годинника не може вважатись достовірним, а отже вимагає корегування. Загальний показник облікованої електроенергії не повинен змінюватись. Перерахунок, внаслідок корегування, може торкатись тільки величини електроенергії, спожитої за кожним окремим тарифом, в межах зазначеного показника (а. с. 48).

Враховуючи висновок технічної експертизи та наданого роз'яснення було здійснено перерахунок величини спожитої позивачем електроенергії за кожним окремим тарифом, в межах зазначеного в технічній експертизі сумарного показника та надано рахунок на оплату вартості спожитої електроенергії.

Перерахунок величини спожитої електроенергії проведено наступним чином: 50% - за денним тарифом та 50% - за нічним тарифом, хоча згідно аналізу споживання по особовому рахунку позивача №29030053 у відсотках за період з 08.12.2015 р. по 09.02.2016 р. по нічній зоні становить - 37%, за період з 09.02.2016 р. по 11.03.2016 р. по нічній зоні теж - 37%.(витяг з програми додається). А це означає, що перерахунок мав би бути проведений в розмірі - 63% за денним тарифом та 37% за нічним тарифом, однак відповідач здійснив перерахунок у співвідношенні 50% на 50%, у користь позивача.

Станом на 01.09.2017 року сума до оплати по особовому рахунку позивача склала 20497,05 грн. Період виникнення заборгованості з 08.09.2016 року по 22.06.2017 року, тобто за 9 місяців (а. с. 50).

22.06.2017 року, у зв'язку з тим, що позивачем не сплачено борг за спожиту електроенергію в сумі 20 056,79 грн., відповідачем припинено подальше постачання електроенергії до будинку №6 по вул. Меживодівській в с. Хриплин Івано-Франківської міської ради, власником якого є позивач (а. с. 52).

Суд першої інстанції частково задовольнив позов, зобов'язавши відповідача відновити постачання електричної енергії позивачу на належний останньому будинок. В цій частині рішення суду не оскаржується, а тому відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України перегляду та перевірці апеляційним судом не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок оплати за послуги з постачання електричної енергії та стягнення витрат на проведення експертизи засобу обліку, суд виходив з того, що актом технічної експертизи приладу обліку електричної енергії №39 від 24.04.2017 року не встановлено факту недостовірного обліку електричної енергії. Натомість встановлено відповідність метрологічних характеристик лічильника вимогам ДСТУ 6100:2009.

Апеляційний суд з висновком суду першої інстанції в цій частині позовних вимог погоджується з наступних підстав.

Відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. №1357 (із змінами) (далі Правила).

Відповідно до п. 21 Правил, знімання показів засобів обліку провадиться електропостачальником (електророзподільним підприємством) та/або побутовим споживачем щомісяця відповідно до умов договору. Побутовий споживач, як правило, знімає покази засобу обліку на перше число місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем).

Якщо знімання показів проводиться побутовим споживачем, електропостачальник (електророзподільне підприємство) має право контролювати правильність знімання показів засобів обліку побутовим споживачем.

Судом встановлено, що позивач знімав покази засобу обліку споживання електроенергії і дані показів повідомляв контролеру відповідача по телефону. Такі пояснення позивача підтверджені витягом з журналу перевірки показників лічильника, що вівся контролером, яка закріплена за споживачем ОСОБА_1, оглянутим апеляційним судом в судовому засіданні.

Електропостачальником всупереч положень п. 21 Правил в спірний період не вівся контроль за правильністю знімання показів засобів обліку побутовим споживачем, оскільки відповідачем не надано доказів, зокрема актів про не допуск на підтвердження його доводів про те, що позивач не допускав контролера для перевірки відповідності показників лічильника та кількості значущих цифр лічильника записам, вказаних в рахунках споживача.

Відповідно до п. 16 Правил у разі сумніву побутового споживача у правильній роботі засобу обліку він може звернутися до енергопостачальника для проведення експертизи. Після оплати побутовим споживачем вартості робіт енергопостачальник протягом 20 днів проводить експертизу.

Такі ж положення містяться в п. 1.3.4. Положення про проведення експертизи приладів обліку електричної енергії у побутових споживачів, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України від 21 червня 2003 року №322 (далі Положення), відповідно до якого експертиза лічильників проводиться у разі сумніву представника енергопостачальника або споживача (за його заявою) у правильності роботи лічильника.

За змістом п. 15 Правил експертиза приладу обліку проводиться комісією у складі представників енергопостачальника та територіальних органів Держспоживстандарту або спеціалізованими організаціями (підприємствами), які мають право на проведення відповідної перевірки, із залученням представників Держспоживстандарту.

Експертиза засобу обліку, який належить побутовому споживачу або за збереження якого він відповідає, здійснюється у присутності побутового споживача.

За результатами експертизи складається акт.

Такі положення Правил кореспондуються з положеннями п. 1.5. та п. 2.2. Положення, відповідно до яких проведення експертизи лічильників енергії здійснюється комісією у складі представників енергопостачальника та територіального органу Держспоживстандарту. Експертиза лічильника, який належить споживачу або за збереження якого він відповідає, здійснюється в присутності споживача (за його бажанням).

Таким чином, чинним законодавством України передбачено, що у разі сумніву споживача у правильній роботі приладу обліку він має право звернутися до енергопостачальника для проведення представниками енергопостачальника та Держспоживстандарту експертизи приладу обліку (з метою визначення відповідності його метрологічних характеристик вимогам нормативно-технічної документації).

Судом встановлено, що технічна експертиза приладу обліку електроенергії споживача ОСОБА_1 проведена 24.04.2017 року комісією в складі представника ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» ОСОБА_4 та трьох спеціалістів по обслуговуванню приладів обліку ПАТ «Прикарпаттяобленерго» ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в присутності споживача ОСОБА_1 за заявою останнього про проведення експертизи приладу обліку у зв'язку з самоходом лічильника.

Комісія дійшла висновку, що технічна експертиза лічильника споживача ОСОБА_1 засвідчила відповідність його метрологічних характеристик вимогам ДСТУ 6100:2009. Водночас комісією зафіксовано факт збою годинника реального часу та дати, спричинений збоєм в роботі програмного забезпечення виробника, що могло зумовити недостовірний облік спожитої електроенергії. За даними технічної експертизи (а. с. 12, 13) комісією також встановлено, що «самохід» в лічильнику відсутній, поріг чутливості не перевищує допустиме значення.

Як пояснив в судовому засіданні апеляційного суду експерт ОСОБА_4, експертною комісією пошкоджень засобу обліку та пломб на ньому не було встановлено, всі метрологічні характеристики лічильника відповідали вимогам ДСТУ, самоходу лічильника не було виявлено, лічильник працював в межах допустимої похибки. При цьому було встановлено скачок споживання електроенергії, не зрозуміло чим він був викликаний. На запитання чи реально спожити вище 8 тис. кВт. електроенергії за місяць ОСОБА_4 відповів, що самоходу у лічильника не було.

Спеціаліст ОСОБА_3, який був членом експертної комісії, в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_4 неправильно висловися, що комісією встановлено скачок споживання електроенергії, адже скачок це є разове збільшення споживання електроенергії, а фактично комісією встановлено, що відбулось зростання споживання електроенергії, яке припало на зимові місяці: листопад 2016 року - лютий 2017 року. На його думку, це могло бути за рахунок включення позивачем електроопалювальних приладів.

Збій програмного забезпечення виробника стосується тарифів нічного та денного, так як лічильник запрограмований на два тарифи за періодами часу. Збій годинника/дати зумовив недостовірний облік електроенергії за двома тарифами. Сумарний показник облікованої енергії становив 38146 кВт/год. та достовірно відображав фактичне споживання електроенергії. У зв'язку з чим потрібно було провести корегування величини електроенергії, спожитої за кожним окремим тарифом, в межах зазначеного показника, що й було зроблено відповідачем.

Схема лічильника МЕРКУРІЙ 231АТ-01 І містить енергонезалежну пам'ять, в якій зберігаються всі дані про обліковану електроенергію по кожному з тарифів.

Згідно зафіксованих даних лічильника по показнику, споживанню в конкретний період, які відображені в додатку 1 до відповіді на службову записку заступника директора з питань ТЗПЕЕ філії «Лисецький РЕМ» (а. с. 48) фактично в місяці квітні 2017 року в лічильнику значився січень 2017 року, тобто з різницею в три місяці, облікований показник лічильника - 37780,538 кВт/ год., споживання 365,992 кВт/год., в березні місяці 2017 року (місяць лічильника значився грудень 2016 року) зафіксовано споживання 748,577 кВт/год., в лютому місяці 2017 року (місяць лічильника листопад 2016 року) споживання значиться 3025 кВт./год., в січні 2017 року (місяць лічильника жовтень 2016 року) споживання зафіксовано 5615,198 кВТ/год., в грудні 2016 року (місяць лічильника вересень 2016 року) споживання - 4439,391 кВТ/год., в листопаді 2016 року (місяць лічильника серпень 2016 року) споживання - 1437,184 кВт/год. Тобто збій програмного забезпечення лічильника був у годиннику реального часу та дати. Наведені дані в лічильнику можна перевірити і на сьогоднішній день.

В лічильнику, що обліковував споживання електроенергії в будинку позивача відбувся збій в часі у зв'язку з тим, що з ладу вийшла літієва батарея, яка є джерелом живлення годинника реального часу лічильника. Літієва батарея була китайського виробництва і вийшла з ладу. Після заміни літієвої батареї лічильник встановлено в іншого споживача в Калуші, скарг від якого щодо роботи лічильника не поступало.

В силу дії ст. 110 ЦПК України чинної редакції висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 212 ЦПК України в редакції, чинній на час вирішення спору судом першої інстанції жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент ухвалення оскаржуваного рішення) та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, чинної редакції, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач не надав доказів в суді першої та апеляційної інстанцій про те, що сумарний показник лічильника спожитої електроенергії на час проведення його технічної експертизи не відображав фактично спожиту енергію.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд фактично залишив поза увагою результати технічної експертизи приладу обліку електричної енергії №39 від 24.04.2017 року, спростовуються змістом судового рішення, оскільки відмовляючи в наведеній частині позовних вимог суд саме виходив з висновку технічної експертизи.

Щодо доводів апелянта, що експертизою встановлено факт недостовірного обліку електричної енергії, то такі є його трактуванням та спростовуються висновком експертизи і поясненнями в судовому засіданні членів комісії, які проводили технічну експертизу приладу обліку ОСОБА_4, ОСОБА_3 Висновок експертизи не є категоричним, а містить припущення, що факт збою годинника реального часу та дати, спричинений збоєм в роботі програмного забезпечення виробника, міг зумовити недостовірний облік спожитої електроенергії.

Як встановлено судом, у зв'язку з тим, що комісією зафіксовано факт збою годинника реального часу та дати, а досліджуваний лічильник запрограмований на два тарифи за періодами часу, то збій годинника міг вплинути на достовірність обліку електричної енергії за двома тарифами, у зв'язку з чим відповідачем було здійснено перерахунок величини спожитої позивачем електроенергії за кожним окремим тарифом, в межах зазначеного в технічній експертизі сумарного показника, який комісією було встановлено достовірним.

З огляду на встановлені обставини та наведені норми матеріального права суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовної вимоги ОСОБА_1 в частині зобов'язання відповідача здійснити перерахунок оплати за послуги з постачання електричної енергії та відмовив в позові в наведеній частині.

Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на проведення експертизи приладу обліку в розмірі 965,17 грн., то суд вірно відмовив у цій позовній вимозі, зважаючи на те, що згідно абзацу 2 п. 16 Правил енергопостачальник відшкодовує побутовому споживачу всі витрати, пов'язані з проведенням експертизи лише у разі підтвердження експертизою неправильної роботи засобу обліку. Однак технічна експертиза лічильника Меркурій 231АТ01І, заводський №02491846, засвідчила відповідність його метрологічних характеристик вимогам ДСТУ 6100:2009, а тому сплачені позивачем витрати на експертизу відшкодуванню відповідачем не підлягають.

Відмовляючи в позові ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди в сумі 2 500 грн., завданої внаслідок припинення постачання електричної енергії в його будинок, що спричинило порушення звичного способу життя його сім'ї, суд виходив з того, що позивачем не наведено підстав та не надано підтвердження спричинення йому моральної шкоди, а також не обґрунтовано розрахунок розміру моральної шкоди.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду про відмову в позові в наведеній частині, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.06.2017 року у зв'язку з виниклою заборгованістю позивача перед відповідачем по оплаті спожитої електроенергії за період з 08.09.2016 року по 22.06.2017 року в сумі 20 497,05 грн. будинок позивача за адресою с. Хриплин, вул. Меживодівська, 6 було вимкнено від постачання електроенергії в лічильнику. Однак, за даними звіту виконання рейдової роботи за 16.08.2017 року (а. с. 53) даний будинок живиться електроенергією від сусіднього будинку в с. Хриплин, вул. Меживодівська, 4, який також належить позивачу.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 5 постанови від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

За встановлених обставин та наведених норм матеріального права, суд правильно дійшов висновку про те, що позивачем не доведено, що внаслідок винних дій відповідача йому спричинено моральну шкоду.

Доводи апелянта про те, що суд незаконно відмовив у задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди є голослівними та не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з'ясовано, дано їм вірну правову оцінку, а рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381- 384, 390 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 20 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча Горейко М.Д.

Судді: Мелінишин Г.П.

Ясеновенко Л.В.