Ухвала

15 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 631/362/16ц

провадження № 61-6199 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Висоцької В. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 11 травня

2016 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 20 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - Ватутінська сільська рада Нововодолазького району Харківської області, про виділ частки з майна, що є у спільній частковій власності,

ВСТАНОВИВ :

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа - Ватутінська сільська рада Нововодолазького району Харківської області, про виділ частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Заочним рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області

від 11 травня 2016 року позов задоволено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 20 червня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

31 липня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою на ухвалені у справі судові рішення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 серпня 2017 року касаційну скаргу залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 вересня 2017 року касаційну скаргу повернуто заявнику у зв'язку із невиконанням нею вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

5 грудня 2017 року ОСОБА_1 повторного звернулась до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою на заочне рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 11 травня 2016 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 20 червня 2017 року.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального

кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пунктів 4 і 14 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення

змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно частини першої статті 325 ЦПК України (у редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваних судових рішень) касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

У лютому 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 передано на розгляд до Верховного Суду.

Дана касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження.

У клопотанні, яке надійшло разом із касаційною скаргою, ОСОБА_1 порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки копію оскаржуваного рішення апеляційного суду Харківської області від 20 червня 2017 року отримано за заявою її представником лише 11 липня 2017 року, про що надано докази.

Разом із тим, заявником не наведено причин пропуску строку на касаційне оскарження з моменту визнання судом касаційної інстанції раніше поданої касаційної скарги неподаною - 28 вересня 2017 року і до моменту подачі повторної касаційної скарги - 5 грудня 2017 року.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України, касаційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строку на касаційне оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про його поновлення.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, заявнику необхідно звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень із зазначенням причин для його поновлення.

На виконання пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування або ім'я інших учасників справи, їх місцезнаходження або місце проживання чи перебування.

У порушення вказаних вимог касаційна скарга не містить відомостей про місцезнаходження третьої особи у справі - Ватутінської сільської ради Нововодолазького району Харківської області.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги заявником не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

від 8 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 1 листопада 2011 року.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року, за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача:

ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007,

ККДБ: 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Ураховуючи характер спору та клопотання у скарзі, заявнику необхідно сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру (виділ частки з майна, що є у спільній частковій власності) з урахуванням вартості спірного майна.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 11 травня 2016 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 20 червня 2017 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 6 березня

2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Висоцька