У Х В А Л А

про залишення без руху

Справа № 142/97/18

Провадження № 2/142/117/18

"02" лютого 2018 р. смт. Піщанка

Суддя Піщанського районного суду Вінницької області Гринишина А.А., отримавши позовну заяву ОСОБА_1, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_1, до ОСОБА_2 місцевої прокуратури, яка знаходиться в м. Бершадь Вінницької області, вул. Шевченка, 4, та Державної казначейської служби України, яка знаходиться в м. Київ вул. Бастіона, 6, про стягнення шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, та додані до неї матеріали, -

В С Т А Н О В И Л А:

30 січня 2018 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 місцевої прокуратури та Державної казначейської служби України про стягнення шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями її було передано на розгляд судді Гринишиній А.А.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, яким Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції.

Статтями 175, 177 ЦПК України встановлено вимоги до позовної заяви та документів, що додаються до позовної заяви.

Частиною 1 ст. 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 175, 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В частині 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Подана позивачем позовна заява не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України з огляду на наступне.

Зокрема, вказаний позов ОСОБА_1 предявляє до двох позивачів ОСОБА_2 місцевої прокуратури та Державної казначейської служби України, проте всупереч вимогам ст. 175 ЦПК України, зміст позовних вимог щодо кожного відповідача в позовній заяві відсутній, а містить лише вимогу про стягнення за рахунок бюджету в особі Державної казначейської служби України на його користь завданої йому незаконним притягненням до кримінальної відповідальності моральну (немайнову) шкоду в розмірі 200 000,00 гривень. Проте, посилаючись на ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» позивач не зазначає, в чому полягала незаконність дій ОСОБА_2 місцевої прокуратури, та чому вона є відповідачем по справі.

Разом з тим, суд враховує п. 10-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, його посадовими або службовими особами, судам слід виходити з того, що зазначений орган має бути відповідачем у такій справі, якщо це передбачено відповідним законом (наприклад, ст. 9 Закону "Про оперативно-розшукову діяльність". Якщо ж відповідним законом чи іншим нормативним актом це не передбачено або в ньому зазначено, що шкода відшкодовується державою (за рахунок держави), то поряд із відповідним державним органом суд має притягнути як відповідача відповідний орган Державного казначейства України. Разом з тим, будь-які посилання на ЗУ «Про прокуратуру» та обовязок органів прокуратури відшкодовувати шкоду, завдану незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю прокурора, в позовній заяві відсутні.

Крім того, в своєму позові ОСОБА_1 не зазначив ціну позову, яка у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

В частині 1 ст. 95 ЦПК України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Частина 2 ст. 95 ЦПК України вказує, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 95 ЦПК України, учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Проте копії письмових доказів, які додані позивачем ОСОБА_1 до позовної заяви, зазначеним вимогам не відповідають, оскільки є ксерокопіями та сканкопіями, які належним чином не засвідчені.

Також, в позовній заяві відсутнє підтвердження позивача ОСОБА_1 підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Враховуючи вказані обставини, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху та запропонувати позивачу привести її у відповідність до вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України та розяснити, що в іншому разі позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачеві.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-260 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 місцевої прокуратури та Державної казначейської служби України про стягнення шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Розяснити позивачу наслідки невиконання даної ухвали: якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом двох днів з дня її складення у відповідності до ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: