Дата документу 26.02.2018
Справа № 334/7151/17
Провадження № 2/334/1370/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Добрєва М.В., при секретарі Матвієнко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

03 листопада 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначає, що відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору б/н від 19.01.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 3200,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач свої зобовязання по зазначеному договору належним чином не виконував, у звязку з чим за кредитним договором, станом на 11.10.2017 року, існує заборгованість у розмірі 21089,25грн., яка складається з 3251,03грн. - заборгованість за кредитом; 16357,78грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг у розмірі 500,00грн. - штраф (фіксована частина), 980,44грн. - штраф (процентна складова).

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3, у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, подав суду письмове клопотання про застосування строків позовної давності у якій зазначає, що ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом, з пропуском строків установлених статтею 257 ЦК України. З цих підстав просить суд відмовити позивачу у задоволені позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що 19 січня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредит зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти.

Сторонами погоджено, що договір складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою і тарифів. На виконання договору позивачем на ім'я відповідача був відкритий картковий рахунок.

Відповідно до пункту 3.1. Умов і правил надання банківських послуг (далі - Умов) для надання послуг банк відкриває клієнту картрахунки, видає клієнту карти, їх вид і строк дії визначений у заяві і в пам'ятці клієнта, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата відкриття рахунку, указаного в розділі «Відмітки банку» заяви.

Відповідно до пункту 9.12. цих же Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна зі сторін не попередить другу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же строк.

У п. 3.1.3 Правил користування платіжною картою по закінченню строку дії відповідної карти карта продовжується банком з новим строком (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшла письмова заява держателя про закриття картрахунку. а також за умови наявності грошових коштів на картрахунку для сплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картрахунку (в передостанній день місяця закінчення строку дії) і при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором.

У примітці до п. 3.5. Умов передбачено, що пам'ятка клієнта оформляється і є невід'ємною частиною договору тільки у разі оформлення і видачі карти за кредитною схемою.

Зазначені положення свідчать про те, що строк дії договору визначається Умовами, Правилами користування платіжною картою та строком дії кредитної карти.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ч. ч. 1,4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ( ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня. коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 267 ЦК України).

Згідно з ч. 5 ст, 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до частин третьої і четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Відповідно до п. 2 Умов і правил надання банківських послуг встановлено, що мінімальний обов'язковий платіж - це розмір боргових зобов'язань, які щомісячно підлягають оплаті протягом строку дії картки і він складає відповідно до узгоджених сторонами тарифів 10 % від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості.

Таким чином, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами платежів, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань.

Строк виконання кожного щомісячного зобовязання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Такий правовий аналіз зазначених норм та обставин відповідає викладеним у постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13 висновкам. Вказане судове рішення згідно із положеннями ст. 417 ЦПК України є обов'язковим для судів першої та апеляційної інстанцій.

Термін дії кредитної картки, яка видана ОСОБА_1 19 січня 2008 року, визначений до серпня 2009 року. ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до суду 03.11.2017 р.

Отже позов подано після спливу строку позовної давності.

Відповідно до ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Позивач знав про наявність боргу, мав змогу вчасно подати позовну заяву, отже поважних причин пропуску строків позовної давності він не мав.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити у відповідності до ч.4 ст. 267 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268, ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Добрєв М. В.