Справа №303/1755/17
Номер рядка стат. звіту - 4
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

30 січня 2018 року м.Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головуючого - судді Камінського С.Е.

при секретарі Чудіна В.М.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про витребування квартири від добросовісного набувача,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до Мукачівського міськрайонного суду з позовом ОСОБА_3 із залученням третьої особи ОСОБА_4 про витребування квартири від добросовісного набувача та скасування державної реєстрації.

Свої вимоги мотивує тим, що заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 24.12.2015 року частково задоволені її позовні вимоги до спеціалізованої організації Товариство з обмеженою відповідальністю ОСОБА_5 в особі Закарпатської філії, міського відділу державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управліня юстиції, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про визнання прилюдних торгів по реалізації майна та протоколу недійсними, визнання незаконним акту державного виконавця від 10 грудня 2013 року про те, що прилюдні торги з реалізації арештованого майна відбулися з дотриманням норм законів України та скасування його, відновлення положення, яке існувало до порушення її прав. Визнано недійсними прилюдні торги з реалізації арештованого майна, які відбулися 28 листопада 2013 року, а зокрема квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, як такі, що проведені з порушенням вимог закону, визнано недійсним протокол проведення прилюдних торгів, визнано незаконними та скасовано акт державного виконавця від 10 грудня 2013 року про те, що прилюдні торги з реалізації арештованого майна відбулися з дотриманням норм законів України. Вказане рішення суду набрало законної сили. По даній справі ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.10.2014 року було забезпечено позов та накладено арешт на квартиру № 58 в будинку № 2 на вул. Береша в м.Мукачево, яка належить на праві власності ОСОБА_4 Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 15 липня 2015 року заходи забезпечення позову скасовані. Дана ухвала була прийнята в її (позивача) відсутності. Судом копія даної ухвали їй не була вчасно надіслана. Вона оскаржила дану ухвалу суду до апеляційного суду, її апеляційна скарга ще розглянута не була, а ОСОБА_4 вже 23 липня 2015 року продав цю квартиру відповідачу. Про цей факт вона дізналася в процесі розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду. За загальним правилом наслідком недійсності правочину є застосування двосторонньої реституції, яка не ставиться в залежність від добросовісності сторін угоди. Так як

Стр. 2 із 3

передбачено ч.1 ст.216 ЦК України, кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення відшкодувати вартість того, що одержано за цінами, які існують на момент відшкодування.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задоволити. Не заперечила проти заочного вирішення справи.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився повторно, про дату, час і місце судового засідання був повідомленим належним чином. Повідомлення про причини неявки від відповідача не надійшло. Заперечень на позов відповідач не подав.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився повторно, про дату, час і місце судового засідання був повідомленим належним чином.

У відповідності до вимог ст.281 ЦПК України судом постановлено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослiдивши письмовi докази у справi, оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до наступного.

Судом належними доказами встановлено, що 24 грудня 2015 року Мукачівським міськрайонним судом ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, визнано недійсними прилюдні торги з реалізації арештованого майна, переможцем яких став ОСОБА_4, які відбулися 28 листопада 2013 року, а зокрема квартири АДРЕСА_2, як такі, що проведені з порушенням вимог закону, визнано недійсним протокол проведення прилюдних торгів, визнано незаконними та скасовано акт державного виконавця від 10 грудня 2013 року про те, що прилюдні торги з реалізації арештованого майна відбулися з дотриманням норм законів України. Вказане рішення суду набуло законної сили 06.01.2016 року.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №41135219, квартиру АДРЕСА_3 за договором купівлі-продажу 23.07.2015 року придбав відповідач ОСОБА_3

У відповідності до вимог частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до вимог ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Пунктом 3 ч.1 ст.388 ЦК України встановлено : якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі.

У відповідності до ч.2 ст.388 ЦК України, майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до п.10 Постанови "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" № 9 від 06.11.2009 року, реституція як спосіб захисту цивільного права (ч.1 ст.216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У звязку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути предявлена тільки стороні недійсного правочину. Норма ч.1 ст.216 ЦК України не може застосовуватися як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови

Стр. 3 із 3

власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчиненні після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача з підстав, передбачених ч.1 ст.388 ЦК України.

Відповідно до правової позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 3.10.2011 р. (справа №3-98гс11), у разі, якщо проведені на виконання судового рішення прилюдні торги з реалізації майна визнано судом такими, що проведені з порушенням чинного законодавства щодо порядку виконання судових рішень, то особа, яка придбала це майно, не є добросовісним набувачем, у якого майно не може бути витребувано відповідно до ч.2 ст.388 ЦК.

Таким чином суд констатує, що відповідач у даній справі не є добросовістним набувачем, у якого майно не може бути витребуваним, оскільки є встановленим, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 24.12.2015 року визнано недійсними прилюдні торги з реалізації арештованого майна, які відбулися 28 листопада 2013 року, а зокрема квартири АДРЕСА_2, як такі, що проведені з порушенням вимог закону.

З врахуванням всіх обставин справи, суд прийшов до висновку, що позов пiдлягає задоволенню повнiстю, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними.

Оскільки позивач є інвалідом другої групи, а тому судовий збір при поданні позовної заяви не сплачувала, слід стягнути його з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст.15, 16, 216, 387, 388, 391 ЦК України, ст.ст.81, 258, 259, 265, 268, 280, 281 ЦПК України, суд

Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про витребування квартири від добросовісного набувача задоволити.

Витребувати від ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_4, скасувавши її державну реєстрацію за ОСОБА_3.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 02 лютого 2018 року.

Головуючий С.Е. Камінський