АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

21 лютого 2018 року

м. Харків

справа № 646/1274/17-ц

провадження № 22-ц/790/1132/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Кругової С.С.,

суддів Колтунової А.І., Маміної О В.,

за участю секретаря Прологаєвої А.Д.,

учасники справи:

позивачі - ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житлом та вселення, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 5 грудня 2017 року, ухвалене суддею Шелест І.М.,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2017 року позивачі звернулися до суду з позовною заявою, в якій просили суд усунути їм перешкоди у користуванні шляхом вселення в приміщення квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 5 грудня 2017 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням ОСОБА_3 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що рішення є незаконним, необґрунтованим таким що не відповідає фактичним обставинам справи та ухвалене з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Суд ухвалюючи рішення в порушення вимог чинного законодавства не надав оцінки тим фактам, що позивачі у спадковому будинку багато років не мешкали, мають інше постійне житло, що підтверджували в судовому засіданні.

Вказує, що відмовляючи у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, суд позбавив її права на звернення з зустрічною позовною заявою.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що матеріали справи не містять доказів про належність позивачам права власності на конкретні житлові приміщення, оскільки виділ частки із спільної часткової власності сторін, або встановлення порядку користування житловими приміщеннями не проводилися.

Зазначає, що суд дійшов до невірного висновку вказавши в рішенні суду про перешкоджання позивачам користуватися належним їм майном, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів такого факту.

Суд безпідставно на свій розсуд уточнив спосіб захисту замість усунення перешкод у користуванні житлом на усунення перешкод у користуванні власністю.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що порушення прав позивачів тривав довгий час і сторони самостійно не змогли вирішити суперечки щодо користування спірним майном.

З таким висновком суду, колегія суддів погоджується з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що позивачі у справі сестри ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є спадкоємцями своїх батьків ОСОБА_4 (батько) і ОСОБА_5 (мати). Відповідач у справі ОСОБА_3 є спадкоємцем свого чоловіка ОСОБА_6, який в свою чергу прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_4 і який був братом позивачів.

Спадкодавці батько позивачів ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, мати позивачів ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як вбачається з матеріалів справи спадковим майном є будинок АДРЕСА_1, який на час відкриття спадщини після смерті як ОСОБА_4 так і ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності належав ще ОСОБА_7 і ОСОБА_8

Рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 19 жовтня 2006 року позов ОСОБА_8 до ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_1 про припинення права власності, про анулювання правової реєстрації, про перерозподіл ідеальних часток задоволено.

Припинено право власності на 8/100 частин домоволодіння які належали ОСОБА_9. Перерозподілено ідеальні частки між співвласниками й визнано за ОСОБА_4 право власності на 26/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1, замість 24/100 частин, за ОСОБА_8 на 37/100 замість 24/100 частин, за ОСОБА_7 на 37/100 замість 34/100 частин (а.с.68).

Рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 03.05.2007 у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_8 про розділ житлового будинку з надвірними будівлями, ОСОБА_4 на належні йому 26/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 виділені в натурі : в житловому будинку літ. «А-1» приміщення кімнати № 2-4, площею 18,6 кв.м, приміщення кімнати № 2-3, площею 26,8 кв.м. Крім того, в користування ОСОБА_4 була виділена частина земельної ділянки - частина двору з боку квартири №2, що примикає до домоволодіння АДРЕСА_2. Право спільної часткової власності припинено.

Обидва зазначені вище судові рішення набрали законної сили.

Отже, судова колегія констатує, що після смерті ОСОБА_4 , який помер ще в 2003 році, в судовому порядку було перерозподілено його частку в праві спільної часткової власності і здійснено поділ житлового будинку в натурі. Померлому на той час ОСОБА_4 віділено дві кімнати 2-3,2-4 в спірному будинку (а.с.67,68-70).

Незважаючи на те, що право спільної часткової власності було припинено ще в 2007 році, ОСОБА_1 02.10.2015 отримала свідоцтва про право на спадщину за законом, видані Першою ХДНК за реєстровим №6-797 на 26/300 частин спадщини, та свідоцтво за реєстровим № 6-800 на 26/900 частин спадщини; ОСОБА_2 отримала свідоцтво за реєстровим № 6-803 на 26/900 частин спадщини (а.с.4,5).

Спадкоємець ОСОБА_6 прийняв спадщину після смерті батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, від неї не відмовлявся, але свої спадкові права не оформив.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна, право власності на будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 на 26/300 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер 6-797, виданого Першою ХДНК 02.10.2015, на 26/900 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер 6-800, виданого Першою ХДНК 02.10.2015; за ОСОБА_2 на 26/900 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер 6-803, виданого Першою ХДНК 02.10.2015; за ОСОБА_7 на 37/100 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину, р. №9-1826, 21.03.1994, 1 ХДНК. рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.10.2006; за ОСОБА_8 на 37/100 частин на підставі свідоцтва про право власності від 26.04.1966 виданого Жовтневою районною радою депутатів трудящих м. Харкова, рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 19.10.2006.(а.с.6- 7)

Згідно технічного паспорта на індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_1, виготовленого КП Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 17.08.2015. за вказаною адресою розташований житловий будинок літ. «А-1», який складається з житлових кімнат : №1-1, площею 15,8кв.м., № 1-3, площею 8,5 кв.м., № 1-4, площею 18,4 кв.м., №2-1, площею 13,3 кв.м., № 2-2, площею 8,5кв.м., № 2-3, площею 26,8 кв.м., №2-4, площею 18,6кв.м., кухні № 1-2, площею 11,5 кв.м., сіней №1, площею 5,7 кв.м., сіней № 1У площею 8,1 кв.м., комори №11, площею 5,8 кв.м. Загальна площа приміщень будинку літ.»А-1» 167,6 кв.м., житлова-109,9 кв.м. (а.с. 8-13).

Приміщення №№ 2-1,2-2,2-3,2-4, сіни 1У, які є предметом спору і визначені у технічному паспорті від 17.08.2015, як квартира №2, згідно відомостей вказаного технічного паспорта побудовані у 1962-1975 роках.

Приміщення житлових кімнат № 2-4, №2-3 в будинку літ. «А-1» рішенням Червонозаводського районного суду міста Харкова від 03.05.2007 року були виділені в користування ОСОБА_4.

Приміщення житлових кімнат № 2-1, № 2-2, сіни 1У, в які просять вселити їх позивачі, належать до житлового будинку літ. «А-1» примикають до стіни приміщення житлової кімнати №2-3, мають до вказаного приміщення вхід.

Згідно Свідоцтв про право на спадщину за законом від 02.10.2015, спадщиною є частка у праві спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1, а саме житловий будинок літ. А-1 загальною площею 167,6 кв.м., житловою площею 109,9 кв.м. з надвірними будовами та будівлями.

Отже, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про вселення не тільки в приміщення 2-3, 2-4 які виділені в натурі були ОСОБА_4 за рішенням суду, а і в приміщення 2-1, 2-2 оскільки саме через ці приміщення існує можливість доступу до приміщень 2-3, 2-4.

Судова колегія погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки в цій справі не вирішується питання права власності на приміщення 2-1 та 2-2, а лише право позивачів на вселення для можливості проходу до кімнат 2-3 та 2-4.

Частиною 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Статтею 155 ЖК України закріплені гарантії прав громадян, які мають у власності жилий будинок, квартиру, згідно яких жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Матеріали справи свідчать, що будинок було поділено в натурі між співвласниками. Спірною є квартира 2.

Доводи апеляційної скарги, щодо позбавлення права на звернення з зустрічним позовом є безпідставними, оскільки в данній справі предметом позову є право користування, а предметом зустрічного позову - право власності.

Доводи скарги, що позивачі тривалий час не проживали в будинку і не довели факт перешкоджання відповідачем у користуванні, судова колегія відхиляє, оскільки вони не спростовують висновків суду.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд на свій розсуд змінив спосіб захисту не відповідає дійсності, оскільки суд не змінював його. Позовні вимоги заявлено про усунення перешкод в користуванні шляхом вселення в приміщення квартири АДРЕСА_1. Суд в резолютивній частині рішення лише уточнив зазначивши про усунення перешкод у праві користування власністю, тобто добавив відсутнє у позові слово "власністю".

Посилання в апеляційній скарзі на те, що виділ частки із спільної часткової власності не проводився спростовується матеріалами справи, а саме рішенням Червонозаводського суду м.Харкова від 3 травня 2007 року яким взагалі припинено право спільної часткової власності і спірний будинок поділено в натурі.

З огляду на це, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки рішення суду першої інстанції є законне та обґрунтоване, житловий будинок поділено в натурі і позивачів вселено в приміщення, які були виділені їх спадкодавцю в натурі .

Згідно ч.1 ст. 375 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 5 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Головуючий С.С. Кругова

Судді А.І. Колтунова

О.В. Маміна

Повний текст постанови складено 22 лютого 2018 року