Справа № 591/1254/17
Провадження № 2/591/113/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2018 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Грищенко О.В., секретаря судового засідання Антипенко Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє як законний представник неповнолітньої ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Приватне ремонтно-будівельне підприємство «Рембуд», Служба у справах дітей Сумської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що він є власником квартири АДРЕСА_6. В 2005 році син ОСОБА_4 уклав шлюб з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народилась донька ОСОБА_3. За його згодою сім'я сина вселилася та зареєструвала місце свого проживання в належній йому квартирі. Після розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 дитина залишилась проживати з матір'ю ОСОБА_2 В зв'язку з цим ОСОБА_2 з 2011 року з дочкою в добровільному порядку переселилася проживати в квартиру за адресою : АДРЕСА_7 З 04 квітня 2015 року ОСОБА_2 знялась з місця реєстрації, однак доньку ОСОБА_3 зняти з місця реєстрації в добровільному порядку відмовляється. Просить суд визнати малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування квартирою за адресою : АДРЕСА_8.

В письмовій заяві позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача за законом ОСОБА_2 в письмовій заяві з позовними вимогами не згодна, просить в задоволенні позовних вимог відмовити за необґрунтованістю, пояснивши, що спір відсутній, оскільки її донька ОСОБА_3 не зареєстрована за адресою АДРЕСА_6, а фактично мешкає разом з нею в АДРЕСА_2, де і зареєстрована (а.с.63, 46-47).

Представник третьої особи Служби у справах дітей Сумської міської ради в письмовій заяві просить справу розглядати без участі її представник, в висновку від 07.12.2017 року просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник третьої особи: ПРБП «Рембуд» в письмовій заяві просить справу слухати без участі свого представника.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав копію письмової згоди, завіреної нотаріально, на зняття дитини ОСОБА_3 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_3 та постановки її на реєстраційний облік разом з матір'ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.49).

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_9, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 16.05.2005 року та копією витягу з Державного реєстру правочинів (а.с.5-7).

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі з 2005 року, який було розірвано рішенням Зарічного районного суду м. Суми 06.04.2011 року (а.с.13).

Від шлюбу мають спільну доньку -ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10).

Згідно довідки, наданої ПРБП «Рембуд» № 613 від 01.03.2017 року, в квартирі зареєстровані: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, онука ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, онука ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9 року народження, невістка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_10 року народження, піднаймач ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 ( а. с. 12).

Згідно довідки від 18.05.2017 року, виданої Сумським національним аграрним університетом, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, дійсно зареєстрована та проживає за адресою : АДРЕСА_2 з 04.04.2015 року по теперішній час. Склад сім'ї: ОСОБА_3 (а. с. 45).

Згідно пояснень законного представника відповідача, її донька ОСОБА_3 не мешкає в спірному житлі з 04.04.2015 року.

Згідно висновку Служби у справах дітей Сумської міської ради від 07 грудня 2017 року, служба не погоджується з позовом ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_8 Свою позицію обґрунтовують посиланням на ст. ст. 64, 65 Житлового кодексу України, ст. 405 ЦК України, ст. 232 Сімейного кодексу України.

Представником відповідача доказів на підтвердження того, що позивач чинить її доньці перешкоди в користуванні житлом не надано.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 з 04.04.2015 року у вказаній квартирі фактично не проживає, перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачу ніхто не чинив, особисті речі відповідачів в квартирі відсутні. Вирішити спір в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості, оскільки відповідач в квартирі фактично не мешкає, не відвідує квартиру та стосунки із позивачем не підтримує. Участі у проведенні оплати комунальних послуг відповідач не приймає.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Суд, вважає, що право позивача на вільне користування та розпорядження належним йому житлом порушується та підлягає захисту.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що доводи позивача про не проживання дитини в спірній квартирі понад 2 років без поважних причин є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Заперечення третьої особи є такими, що не заслуговують на увагу з вищенаведених підстав. Посилання на ст. 405 ЦК України в даному випадку є недоречним, оскільки квартира, в якій проживає позивач, не перебуває в його власності, вона знаходиться у користуванні, а ст. 405 ЦК України регулює право членів сім'ї власника житла на користування цим житлом. Положення ст. 232 Сімейного кодексу України стосуються правових наслідків усиновлення і не мають ніякого відношення до даної справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, та визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_8, у зв'язку з відсутністю в жилому приміщенні понад 2 років без поважних причин.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК, суд, ст. ст.391, 405, України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_4, РНОКПП НОМЕР_1) задовольнити повністю.

Визнати неповнолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрована в АДРЕСА_10 фактично мешкає в АДРЕСА_2, РНОКПП відсутній) від імені якої дії законний представник ОСОБА_2 (зареєстрована в АДРЕСА_11, РНОКПП НОМЕР_2), такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою АДРЕСА_5.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 02 березня 2018 року.

Суддя