АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/876/17 22-ц/774/247/К/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 лютого 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 210/876/17

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді -доповідача: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар - Кислиця І.В.,

сторони справи: заявник - ОСОБА_1,

відповідачі - Державний вищий навчальний заклад Криворізький державний педагогічний університет, ОСОБА_2,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 01 серпня 2017 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, яка постановлена суддею Ступак С.В. у м.Кривому Розі, повний текст ухвали складений 01 серпня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного вищого навчального закладу «Криворізький державний педагогічний університет» ( надалі - ДВНЗ«Криворізький державний педагогічний університет»), ОСОБА_2 про порушення права на освіту, визнання незаконним та скасування наказу про відрахування з ВДНЗ та пононвлення в ньому.

Одночасно ОСОБА_1 подано клопотання про забезпечення позову в якому він просить суд зупинити виконання наказу ДВНЗ«Криворізький державний педагогічний університет» №332-с від 01.12.2016 року «Про дострокове припинення дії договору про надання місця проживання у гуртожитку та виселення». В мотивування заявленого клопотання посилається на положення ст.47 Конституції України, щодо порушення його права на житло.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 01 серпня 2017 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишено без задоволення.

Не погоджуючись із ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду та постановлення нової про задоволення заявленого клопотання.

В мотивування апеляційної скарги зазначає що його виселення з гуртожитку без рішення суду є незаконним, яке порушує право на житло. Також заявник не погоджується із розміром нарахованої плати за проживання в гуртожитку, та незгодою із відсутністю інформації про їх складові.

В наданих письмових запереченнях ДВНЗ«Криворізький державний педагогічний університет», просить ухвалу суду, як законну та обґрунтовану, на їх думку, залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. У зв'язку із відрахуванням позивача зі складу студентів він втратив право користування гуртожитком.

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_3.

За частиною 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_3.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову суд першої інстанції, керувався положеннями ст.151,153 ЦПК України та виходив із того, що заявником не надано доказів на підтвердження заявлених вимог.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Як видно з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовними вимогами про визнання наказу про відрахування з вищого навчального закладу недійсним та його скасування.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 п. п. 1, 2 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 2 ст. 152 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Метою забезпечення позову є негайні, проте, тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання шкоди позивачу.

Надаючи оцінку прийнятому процесуальному рішенню колегія суддів керується роз'ясненнями Верховного Суду України, наданими в п. 4 Постанови Пленуму № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», яким судам роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Наведені роз'яснення Верховного Суду України судом першої інстанції були враховані.

З огляду на вимоги заявлені ОСОБА_1 в клопотанні про забезпечення позову він не зазначає яким чином може бути утруднене, та ( або) буде неможливим в майбутньому виконати судове рішення у разі задоволення його позовних вимог. Отже, яким саме чином може бути невиконане рішення суду, заявником не зазначено.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Посилання ОСОБА_1 про порушення його Конституційних прав на житло є хибним. Право на проживання у гуртожитку є похідним від навчання заявника у ДВНЗ. Питання правомірності виселення заявника з наданого йому тимчасового місця проживання у гуртожитку у зв'язку із навчанням не є предметом даного розгляду та не підлягає доведенню при вирішенні питання про забезпечення позову.

Враховуючи, що заявником не надано доказів не виконання рішення суду при можливому задоволенні його позовних вимог, відсутності загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення його позову, колегія суддів, вважає висновок суду про відмову в задоволенні заяви вірним та вмотивованим.

Доводи апеляційної скарги заявника про порушення Конституційного права на житло є безпідставними, заявник набував право тимчасового проживання у гуртожитку лише на період навчання.

Отже, вирішуючи питання по заявленому клопотанню, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, постановив ухвалу, яка відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України Апеляційний суд Дніпропетровської області,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 01 серпня 2017 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 28 лютого 2018 року.

Головуючий:

Судді: