У Х В А Л А

Іменем України

05 березня 2018 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Погрібна О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Токмацька державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановила:

ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою, зазначивши в якості заінтересованої особи Токмацьку державну нотаріальну контору про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а саме що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 23 січня 2013року в м. Токмаку Запорізької області. є донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 05 травня1999 року в м. Токмак.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, вважаю за необхідне залишити заяву без руху з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом ІV цього Кодексу.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення в цивільній справі в порядку окремого провадження суддею враховано, що ця заява повинна відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст.ст.175, 177 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 318 цього Кодексу. Вказаний висновок узгоджується з правовими позиціями викладеними в п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» де зазначено, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим конкретною статтею про зміст заяви.

Згідно ст. 318 ЦПК України в заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Згідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Заявником в заяві зазначено заінтересованою особою Токмацьку державну нотаріальну контору, однак нотаріальна контора у даній категорії справ не може бути заінтересованою особою, виходячи з наступного.

Нотаріус не може мати спільних інтересів з особами, які звернулися до нього за вчиненням нотаріальної дії відповідно до ст. 9 Закону України «Про нотаріат».

Заявнику необхідно встановити факт родинних відносин задля того, щоб реалізовувати свої права як спадкоємця.

У справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Нотаріус може бути лише відповідачем в разі оскарження відмови від вчинення нотаріальної дії або процедури її вчинення. При цьому такі вимоги до нотаріуса підлягають розгляду в позовному провадженні за правилами цивільного судочинства, як спір про право.

Враховуючи зазначене, заявнику необхідно визначитись із заінтересованою особою (особами) по справі, якою (якими) можуть бути спадкоємці померлих або за їх відсутності відповідна територіальна громада.

Також вивченням заяви встановлено, що заявник не зазначила у заяві посилань на наявність доказів неможливості одержання відповідних документів, які б підтверджували факт родинних відносин між померлою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та померлою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також посилань на докази того, що заявник зверталася до органів РАЦС, архівних органів з заявою про отримання таких документів.

Стосовно вимоги встановлення факту родинних відносин між померлими ОСОБА_3 та ОСОБА_4, то відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1. Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, лише коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв'язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. 2. Встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов'язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах. 3. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред'явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо).

Отже, не вірно вказана сама вимога - заявник просить встановити факт родинних відносин між двома померлими особами, але суд встановлює факт родинного зв'язку лише щодо живої особи (тобто заявника) із померлими особами. Факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника.

Отже, заява не відповідає вимогам ст. 315 ЦПК України, оскільки факт родинних відносин встановлюється між заявником і іншою фізичною особою, яка померла, а не між двома померлими особами, як зазначено в заяві, що законом взагалі не передбачено.

Поряд з цим, до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану.

Крім того, при усуненні цих недоліків заявник має враховувати вимоги статей 83, 177 ЦПК України, відповідно до яких заявник зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази заявник може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

У заяві, в порушення вказаних вимог закону, не зазначено про наявність у заявник або інших осіб оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Звертається особлива увага позивача на вимоги, встановлені статтею 95 ЦПК України щодо доказів, які подаються до суду.

Відповідно до положень вказаної процесуальної норми, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В наданих суду копіях документів дата їх засвідчення відсутня взагалі.

Відтак, заявнику необхідно визначитись із змістом заявлених вимог та надати суду виправлену редакцію заяви відповідно до кількості учасників процесу.

У відповідності до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Спосіб усунення недоліків заяви полягає в поданні заяви у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в наявній ухвалі суду з наданням її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості заінтересованих осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 185, 258-261, 294, 315 ЦПК України, суддя,

постановила:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Токмацька державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху.

Надати заявнику для усунення зазначених недоліків десятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

Розяснити заявнику, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, заява вважатиметься неподаною і буде їй повернута.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: