Справа 688/232/18
№ 2/688/277/18
Рішення

Іменем України

27 лютого 2018 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання Гаврилової Н.К.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Шепетівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

30 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 16.11.1995 року. Від шлюбу мають повнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя не склалось через відсутність між ними взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Разом як сім'я 15 років не проживають, спільного господарства не ведуть. Вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливе, оскільки вони втратили один до одного почуття любові та поваги, а тому просить суд шлюб між ними розірвати.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала.

Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З'ясувавши думки сторін, викладенні у письмових заявах, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Як встановлено в суді, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрували шлюб 16 листопада 1995 року, про що складено відповідний актовий запис за №464. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка Жамов, дружини ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ № 177032, виданим повторно 14 грудня 2017 року Шепетівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.

Від спільного проживання у сторін є донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії І-БВ №019911, виданим 27 червня 1996 року Шепетівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області, яка на даний час повнолітня.

Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, разом як сімя 15 років не проживають, спільного господарства не ведуть. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного.

Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Факт не проживання позивача і відповідача однією сімєю та відсутність спільного побуту на протязі тривалого часу, суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними, а тому не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення.

Враховуючи, що сторони припинили шлюбні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позовні вимоги визнала та не заперечила проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що підстав для збереження сім'ї не вбачається і шлюб необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст. 24, 56, 112, 114 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 263 265, 268, 273 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 16 листопада 1995 року Шепетівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 464 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку учасниками справи до апеляційного суду Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня вручення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Козачук