Справа №642/6154/17
Провадження№2/642/316/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Бородіної О.В.,

за участю секретаря - Буряковської К.Є.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

05.12.2017 року представник Публічного акціонерного товариства Кромерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у сумі 12802 грн. 10 коп., а також понесені ПАТ КБ «Приватбанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600 грн. 00 коп., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12.05.2014 відповідач отримав у ПАТ КБ «Приватбанк», кредит у розмірі 500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 19.10.2017 має заборгованість 12802 грн. 10 коп., яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

В матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує.

Копія ухвали про відкриття провадження по справі , копія позову та долучених до нього документів, направлялася відповідачеві ОСОБА_1 за місцем його реєстрації, як то передбачено ст. 128 ЦПК України. Крім того, відповідача ОСОБА_1 було повідомлено про розгляд даної справи через оголошення на офіційному веб-сайті суду.

Відповідач ОСОБА_1 в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст.178 ЦПК України.

У відповідності до положень ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки сторонами не направлено на адресу суду клопотань про інше.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 12.05.2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір № б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 12.05.2014 сума заборгованості за кредитним договором за ОСОБА_1 станом на 19.10.2017 становить 12802 грн. 10 коп. та складається з:

- тіло кредиту 5328 грн. 46 коп.;

-заборгованість по відсоткам за користування кредитом 425 грн. 43 коп.;

-заборгованість за пенею 5962 грн. 40 коп.;

А також згідно з пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп.;

- штраф (процентна ставка) 585 грн. 81 коп.

Згідност. 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно дост. 530 ЦК України, якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідност. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором. Розмір відсотків за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Встановлено, що ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно ч. 1ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було порушено зобов»язання, встановлені умовами кредитного договору, стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту і відсотків за користування кредитними коштами, тобто умови кредитного договору щодо погашення кредиту та відсотків відповідачем не виконувалися.

Згідност. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно ст. 625ЦПК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання.

В той же час, щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) слід зазначити наступне.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно достатті 549 ЦК Українинеустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина другастатті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третястатті 549 ЦК України).

За положеннямистатті 61 Конституції Україниніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами спірного договору, а саме пунктами 1.1.5.21, 1.1.5.25 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

В той же час, згідно з пунктами 1.1.5.20, 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.7.6, 2.1.1.12.8.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є цивільно-правовою відповідальністю, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15 та постанові від 11.10.2017 року № 347/1910/15-ц.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача штрафів (фіксованої частини в розмірі 500 грн. та процентної складової в розмірі 585 грн. 81 коп. ).

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1472,00 гривень, обрахований пропорційно задоволенню позовних вимог на 92 %.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 76, 81, 133, 141, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (МТ 334406, ІПН НОМЕР_1, м. Харків, вул. Холодногірська, буд. 41) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», , МФО 305299, р/р № 3111 заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.05.2014 року у розмірі 11 716 (одинадцять тисяч сімсот шістьнадцять) грн. 29 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (МТ 334406, ІПН НОМЕР_1, м. Харків, вул. Холодногірська, буд. 41) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», (, МФО 305299, р/р № 3111 ) суму сплаченого судового збору в розмірі 1 472 грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.В. Бородіна