Номер провадження: 22-ц/785/1684/18
Номер справи місцевого суду: 495/1645/17
Головуючий у першій інстанції Боярський О. О.
Доповідач Колесніков Г. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Колеснікова Г.Я.,

суддів - Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.,

за участю секретаря Ярахмедова Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 травня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

07 березня 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом.

Зазначала, що з 03 лютого 2016 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, у якому ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_4.

Відповідач, як батько дитини, ухиляється від виконання своїх обов'язків, зокрема не надає їй матеріальної допомоги на утримання сина, з яким вона проживає окремо. Крім того, у зв'язку із народженням дитини, вона є непрацездатна і також потребує матеріальної допомоги, яку ОСОБА_3 не надає.

Посилаючись на те, що ОСОБА_2, має прибутковий бізнес, оскільки є власником фірми «Актив (Окна)-центр», інтернет-магазину «Рибачок», головою організації «Рибацький край», та має можливість надавати їй матеріальну допомогу, просила стягувати з нього аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. до досягнення дитиною 3-х років (а.с.1-2).

ОСОБА_2 у суді першої інстанції позов підтримала.

ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що сплачує позивачці аліменти на утримання сина в розмірі 2000 грн. та не має можливості сплачувати додатково аліменти на утримання дружини, оскільки не працює та не є власником фірми та інтернет-магазину.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 травня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісяця, починаючи з 07 березня 2017 року та до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку (а.с.45-47).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати і постановити нове рішення про відмову у позові, оскільки він припинив підприємницьку діяльність, не працює, не має стабільного доходу та не має можливості надавати дружині матеріальну допомогу на її утримання (а.с.50-52).

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта ОСОБА_3 та представника позивачки адвоката ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 частково, суд першої інстанції керувався ч.ч.2,4ст.84 СК України та виходив з того, що відповідач має працездатний вік, регулярний дохід, що підтверджується податковою декларацію платника єдиного податку ФОП, згідно якої ним було отримано прибуток за 1квартал 2017 року у розмірі 8980 грн., а тому має можливість надавати дружині матеріальну допомогу у розмірі 1500 грн. до досягнення їх сином трьох років.

Колегія суддів не може повністю погодитись з такими висновками суду, оскільки визначаючи розмір аліментів у розмірі 1500 грн на утримання дружини, суд першої інстанції не взяв до уваги, що з відповідача стягнуто аліменти й на утримання сина.

Так, відповідно до ч. 2,4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 03 лютого 2016 року в якому у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4, батьком якого є відповідач (а.с.4,5).

Позивачка і відповідач проживають окремо, дитина проживає із позивачкою, яка не працює у зв'язку із доглядом за дитиною до трьох років, дитина і позивачка потребують матеріальної допомоги на їхнє утримання.

Відповідач є особою працездатного віку, займався підприємницькою діяльністю, зареєструвавшись як фізична особа -підприємець 14 травня 2012 року (а.с.55).

Згідно податковим деклараціям платника Єдиного податку-ФОП його дохід за 1 квартал 2017 року складав 8980 грн., а за 1 півріччя 2017 року - 35 373 грн. (а.с.20,102).

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 березня 2017 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти в розмірі 2000 грн. на утримання сина ОСОБА_4 до його повноліття.

Апеляційним судом також встановлено, що ОСОБА_3:

-10 травня 2017 року (в день постановлення оскаржуваного рішення) офіційно припинив підприємницьку діяльність фізичної особи - підприємця, незважаючи на те, що згідно даних податкової декларації лише за першу половину другого кварталу 2017 року його дохід збільшився більше ніж втричі у порівнянні із першим кварталом 2017 року (а.с.55-57,111-113);

-протягом липня-листопада 2017 року розірвав чотири договори оренди нерухомого майна з ТОВ «Таврія-В», два з яких було укладено ним із вказаним товариством (06 та 19 червня 2017 року), тобто після офіційного припинення ним підприємницької діяльності ФОП (а.с.114);

-22 вересня 2017 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на сина ОСОБА_4 з твердої суми в розмірі 2000 грн. до 1/6 частини усіх видів заробітку.

Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 жовтня 2017 року, яке не набрало законної сили, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів з суми 2000 грн. до 1/4 частки усіх видів заробітку(доходу) щомісяця.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця до його повноліття (а.с.100-101).

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 показав, що з 01 грудня 2017 року він працює продавцем непродовольчої групи товарів з окладом 1600 грн. у ФОП ОСОБА_7, яка є його матір'ю (а.с.115).

Із змісту листа ТОВ «Таврія-В» №492 від 12 грудня 2017 року вбачається, що товариством у листопаді 2017 року з ФОП ОСОБА_7 укладено два договори оренди нерухомого майна (а.с.99).

Наведені вище докази свідчать про те, що не погоджуючись із рішенням суду про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, а також із позовними вимогами ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання, відповідач ОСОБА_3 штучно погіршив свій майновий стан.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Захищаючи права одних осіб, суд не вправі порушувати права інших осіб.

Зважаючи на конкретні обставини справи, зокрема на матеріальне становище відповідача, який на даний час отримує 1600 грн., та має сплачувати аліменти на утримання сина (що не взяв до уваги суд першої інстанції) колегія суддів, виходячи із принципу справедливості та розумності, дійшла висновку, що рішення суду підлягає зміні, оскільки відповідач повинен і може надавати матеріальну допомогу у розмірі 500 грн. щомісячно на утримання позивачки до досягнення сином трьох років.

Керуючись ст.367, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.382-384 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 травня 2017 року змінити, виклавши резолютивну частину рішення у новій редакції.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Ладижин Вінницької області, ПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Випасне, Білгород-Дністровського району, Одеської області, ПН НОМЕР_2, аліменти на її утримання щомісячно у розмірі 500 грн., починаючи з 07 березня 2017 року і до досягнення дитиною ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, 3-х років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя апеляційного суду

Одеської області Г.Я. Колесніков