Справа № 234/2221/18
Провадження № 6/234/86/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 року Краматорський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Лутай А.М.,

за участю: секретаря Пагуліч Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду із України за кордон боржника ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

До Краматорського міського суду Донецької області 21.02.2018р надійшло вищезазначене подання старшого державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1, яке він мотивує тим, що на примусовому виконанні у Краматорському МВ ДВС знаходиться виконавче провадження з виконання вимоги УПФУ від 24.05.2011р про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь УПФУ в сумі 1717,80грн. З метою повного, всебічного та своєчасного виконання рішення суду державний виконавець просить встановити тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України ОСОБА_2 за кордон.

В поданні заявник просив розглядати дану справу без участі представника Краматорського МВ ДВС.

Вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає подання не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначеніЗаконом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України ".

Так, нормами статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він обізнаний відомостями, які становлять державну таємницю; до закінчення терміну, встановленого статтею 12 цього Закону; стосовно нього у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, застосовано запобіжний захід, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон, - до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень; він засуджений за вчинення кримінального правопорушення - до відбуття покарання або звільнення від покарання; ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Аналіз вищезазначених норм, вказує на те, що ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), позначає з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків, у звязку з чим і здійснюється примусове виконання.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Обовязок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Відповідно до ч.1 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Використавши надані законом повноваження державний виконавець Краматорського МВ ДВС ОСОБА_1 звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі УкраїниОСОБА_2, як боржника.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається із змісту подання, підставою для обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України є заборгованість останнього перед УПФУ.

На підтвердження невиконання боржником своїх зобов`язань, виконавчою службою представлено: копія постанови про відкриття виконавчого провадження №54375840 від 23.08.2017р; відповіді на запити із ПФУ від 30.08.2017р, із Державної фіскальної служби України від 23.08.2017р; Витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за №53996038 від 14.11.2017р та Відомості з єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна від 13.11.2017р.

Даних, про те, що державним виконавцем вчинялись інші дії, щодо повідомлення боржника про наявність невиконаних зобов'язань за рішенням суду не надано.

Також, державним виконавцем не були надані до суду докази, які б підтвердили, що постанова про відкриття провадження від 23.08.2017р була дійсно відправлена боржнику та останній її отримав, тобто не бажає в добровільному порядку виконати вимогу про сплату боргу.

Крім того, в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази, які б підтверджували те, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобов'язань покладених на нього.

Таким чином, суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст.ст.81, 441 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду із України за кордон боржника ОСОБА_2, - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: А.М.Лутай