Справа № 214/5422/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 лютого 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Усік М.О.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_2 цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5, Відділ реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому просить: визнати відповідача ОСОБА_4 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог зазначив наступне. Згідно договору купівлі-продажу від 16.09.2004 р., зареєстрованого приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Дацко Я.О., реєстр №12489, йому, позивачеві, належить 2-х кімнатна квартира АДРЕСА_1.

Право власності на нерухоме майно зареєстровано КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» ДОР» за реєстраційним номером НОМЕР_1, номер запису 313 в книзі 13П-313 від 22.09.2004 р.

У зв'язку з тим, що квартиру було придбано у період його шлюбу з ОСОБА_5, то вона є співвласником житлового приміщення.

У належній їм квартирі за їхньою згодою було зареєстровано сина ОСОБА_4, який на той час проживав разом зі своєю дружиною та з її батьками, які не погоджувались на його реєстрацію в їх житловому приміщенні. Після розлучення з дружиною, відповідач став мешкати в іншому місці, тобто за місцем реєстрації у спірному житловому приміщенні не проживав жодного дня. Особисті речі відповідача (одяг, взуття, інші предмети особистого користування) та інше майно ніколи не знаходились у квартирі. Не проживаючи протягом тривалого часу у квартирі, відповідач оплату за комунальні послуги не здійснює, хоча нарахування провадяться з урахуванням його реєстрації. Всі обов'язки, що випливають із договорів по оплаті комунальних послуг, має здійснювати він, позивач, що ставить його в скрутне матеріальне становище. Тривалий час мирився з реєстрацією відповідача у квартирі. Але з настанням складного економічного становища в країні, у результаті якого знизився соціальний рівень життя, та у зв'язку з багаторазовим підвищенням вартості комунальних послуг, його реєстрація стала невиправданим тягарем для їхньої сім'ї. Неодноразово звертався до відповідача з проханням про зняття його з реєстраційного обліку, щоб не доводилося нести зайві грошові витрати по сплаті комунальних послуг. Однак, він у добровільному порядку з реєстраційного обліку не знімається. За цією причини змушений звернутися в суд з позовною заявою.

На даний час відповідач не підтримує стосунків з ним та членами їхньої сім'ї, тому фактична адреса його проживання йому невідома. У спірне житлове приміщенні відповідач не вселився і не проживає в ньому за своєю волею і бажанням. Він не скористувався своїми правами на проживання та не виконує обов'язків члена сім'ї власника житлового приміщення, передбаченими ст. 156 ЖК України: «Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту». Перешкод для його вселення й проживання ніхто не створював. Тому вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням внаслідок його відсутності без поважних причин понад установленого ст. 405 ч. 2 ЦК України однорічного строку, протягом якого таке право зберігається.

При подачі позову позивач подавав заяву про виклик свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, яка судом задоволена.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала повністю, підтвердивши зміст позовної заяви. Не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. При цьому пояснила, що відповідач є сином позивача. Відповідач у спірній квартирі взагалі ніколи не мешкав, а був лише зареєстрований.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, у зв'язку з чим, на підставі ст. ст. 223, 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.

Третя особа ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилася, подала заяву, згідно якої позов підтримала, просить розглянути справу за її відсутності.

Представник третьої особи відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу за відсутності представника та прийняти рішення на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні показала, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 доводяться їй батьками, а ОСОБА_4 братом. Вона, свідок, у спірній квартирі не проживала, відповідач також не проживав, але батьки його зареєстрували у квартирі. Відповідача ніхто з квартири не виганяв, де він фактично мешкає, їй невідомо.

Свідок ОСОБА_8 показала, що знає позивача та ОСОБА_5 з 2012 року. Їй відомо, що у них є син, відповідач по справі. Вона, свідок, в квартирі ніколи не бачила відповідача. Щоб хтось намагався вселитися у квартиру, а ОСОБА_3 та ОСОБА_5 його не впустили, такого не бачила, а також не бачила, щоб когось з квартири виганяли.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: договір купівлі - продажу (а.с.4), витяг (а.с.5), технічний паспорт (а.с.6-7), свідоцтво (а.с.8), довідка про склад сім'ї (а.с.9), акт (а.с.10).

Суд, керуючись вимогами ст. 77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: договір купівлі - продажу (а.с.4), витяг (а.с.5), технічний паспорт (а.с.6-7), свідоцтво (а.с.8), довідка про склад сім'ї (а.с.9), акт (а.с.10), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме перебування квартири АДРЕСА_1 у спільній сумісній власності позивача ОСОБА_3 та третьої особи ОСОБА_5, перебування відповідача на реєстраційному обліку та його відсутність у зазначеній квартирі.

Суд, відповідно до ст. 78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази: договір купівлі - продажу (а.с.4), витяг (а.с.5), технічний паспорт (а.с.6-7), свідоцтво (а.с.8), довідка про склад сім'ї (а.с.9), акт (а.с.10) допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Суд вважає належними доказами показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме відсутність відповідача у зазначеній квартирі понад один рік.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази та показання свідків, є достовірними.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Квартира АДРЕСА_1 є власністю позивача, що встановлено договором купівлі - продажу (а.с.4), витягом (а.с.5), технічним паспортом (а.с.6-7).

В квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований відповідач, який доводиться сином позивача, що вбачається з довідки (а.с.9), підтверджується поясненнями представника позивача, показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Відповідач у спірній квартирі не проживає понад один рік без поважних причин, що встановлено актом (а.с.10), показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Відносини між сторонами регулюються нормами ЦК України.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4, який доводиться позивачеві сином, відсутній в спірній квартирі понад один рік без поважних причин, що є підставою для визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_3 є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню,

В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 405 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 77, 78, 80, 133, 141, 206, 23, 228, 258-260, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 19 лютого 2018 року.

Суддя В.М. Прасолов