Справа № 513/418/17
Провадження № 2/513/46/18
Саратський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

16 лютого 2018 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., секретаря Райчевої Т.М., за участю: представника позивачки ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Сарата клопотання представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповіда льністю «Райлянка» про визнання недійсним договору оренди землі,

В С Т А Н О В И В:

16 лютого 2018 року представник позивача подав заяву про забезпечення позову, в якій просить заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Райлянка» здійснювати на земельній ділянці площею 3,57 га, яка розташована на території Ройлянської сільської ради Саратського району Одеської області, масив 32, ділянка 49, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2, будь-які посівні роботи будь-яких культур, включаючи проїзд техніки, орні роботи, внесення до ґрунту добрив та пестицидів.

Заяву обґрунтував тим, що у позивача є обґрунтовані міркування, що відповідач, користуючись тим, що рішення у справі судом не винесено, має можливість засіяти земельну ділянку позивача. Засіяний врожай буде належати на праві власності відповідачу, та у разі можливого задоволення позову про визнання договору оренди недійсним, збір цього врожаю буде порушувати права позивача та відповідач фактично буде продовжувати використовувати земельну ділянку позивача без будь-яких правових підстав. Окрім того, відповідач почав оскаржувати в апеляційному порядку ухвали суду про відкриття провадження у справі, що призводить до зупинення провадження у справі. Враховуючи неможливість встановлення на дату подання заяви про забезпечення позову вартості врожаю, який відповідач би зібрав з земельної ділянки позивача, просив суд не застосовувати зустрічне забезпечення позову до позивача.

В судовому засіданні представник позивача заяву підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не зявився.

Заслухавши представника позивачки, вивчивши заяву, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.151 ЦПК України: заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову даним вимогам закону не відповідає, оскільки в заяві не зазначено: реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача за його наявності або номер і серію його паспорта, адресу електронної пошти, за наявності; не зазначена ціна позову, про забезпечення якого просить заявник; не надано пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Частиною 5 ст. 151 ЦПК України передбачено, що до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно квитанції № ПН 1641 від 15 лютого 2018 року позивачем сплачено судовий збір у сумі 352,40 гривень. Проте, як видно з ОСК на цивільну справу (розділ вартісні показники), зазначена сума не зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України. Тому позивачу належить надати докази на підтвердження факту зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Отже заяву про забезпечення позову належить повернути заявнику, роз'яснивши, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 151, 153, 258, 259, 260, 261, 263, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Райлянка» про визнання недійсним договору оренди землі - повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. І. Бучацька