Справа № 304/1221/17
Провадження № 2/304/31/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2018 рокум. Перечин
Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - судді Ганька І. І.,
за участі секретаря судового засідання Соханич Л.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса ОСОБА_2, Ужгородської філії АКБ «Форум» та ОСОБА_3 про скасування заборон відчуження обєктів нерухомого майна, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що йому на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 184 по вул. Зерновській в с. Порошково Перечинського району, який він вирішив подарувати. Однак, при оформленні відповідного договору виявилося, що 31 грудня 2006 року його будинок переданий в іпотеку (запис № 16926719) та на нього накладена заборона відчуження нерухомого майна. При цьому, іпотекодавцем, тобто власником майна, зазначений ОСОБА_3, якому останнє ніколи не належало, в даному будинку такий ніколи не проживав та не був зареєстрованим. Крім цього, будь-які позики він, в тому числі і в АКБ «Форум», ніколи не брав. Так, рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 21 грудня 2016 року вже скасоване обтяження у виді заборони на нерухоме майно, зареєстроване 26 листопада 2007 року за № 6099412 о 14:38:41 год., реєстратором: Перечинською державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: Постанова про арешт майна боржника серії АА № 684261, видана 22 листопада 2007 року відділом ДВС Перечинського районного управління юстиції; об'єкт обтяження: будинок № 184 по вул. Зерновській у с. Порошково Перечинського району Закарпатської області, власник: ОСОБА_3, та зобов'язано Перечинську державну нотаріальну контору Закарпатської області внести відповідні зміни про зняття заборони в Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Оскільки іпотека накладена на майно зовсім іншої людини, існуюча заборона відчуження на належний йому будинок обмежує здійснення ним, як одноосібним власником, відповідних прав, тому просить позов задовольнити.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, однак подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечив щодо заочного розгляду справи. Крім цього, просив не стягувати з відповідачів на його користь понесені ним судові витрати.
Відповідачі у судове засідання повторно не зявилися, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причину неявки не повідомили, а тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. ст. 280-282 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
17 жовтня 2016 року державним реєстратором на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 31883422, вказаний запис з Державного реєстру іпотек за № 4324788 перенесений до відкритого розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з присвоєнням йому № 16926719 (а. с. 9-10).
Як вбачається з п. 20 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25 грудня 2015 року, у разі проведення державної реєстрації права власності на окремий індивідуально визначений обєкт нерухомого майна, обєкт незавершеного будівництва вперше, у тому числі у результаті поділу, виділу частки з обєкта нерухомого майна або обєднання обєктів нерухомого майна, державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав відкриває новий розділ у цьому Реєстрі з присвоєнням реєстраційного номера обєкту нерухомого майна, обєкту незавершеного будівництва та формує реєстраційну справу відповідно до законодавства.
За наявності зареєстрованих речових прав на такий обєкт нерухомого майна, обєкт незавершеного будівництва або обтяжень таких прав у спеціальному розділі Державного реєстру прав, Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек державний реєстратор одночасно з відкриттям розділу у Державному реєстрі прав переносить такі відомості про речові права на таке майно та їх обтяження, про субєктів цих прав до відповідного відкритого розділу.
Також встановлено, що відповідно до повідомлень виконкому Порошківської сільської ради № 1/02-26 та № 2/02-26 від 15 січня 2018 року під час перепису населення було проведено перенумерацію житлових будинків по вул. Зерновській в с. Порошково Перечинського району, а саме будинку № 182 присвоєно № 184 (власник ОСОБА_1І.), а будинку № 184 - № 186 (колишні власники ОСОБА_4 та ОСОБА_5В.), за вказаними поштовими адресами дані дворогосподарства обліковуються і станом на дату розгляду справи (а. с. 49-61, 66-99).
Крім цього встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 10 листопада 2006 року відповідач ОСОБА_3 купив належний на праві власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 житловий будинок з надвірними будовами і спорудами, що розташований за адресою: Закарпатська область, Перечинський район, с. Порошково, вул. Зерновська, № 184, який після зміни нумерації має № 186 (а. с. 63-65, 66-99).
Як вбачається з відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 16 січня 2018 року ОСОБА_3 на праві приватної власності належить будинок № 186 по вул.Зерновській в с. Порошково Перечинського району Закарпатської області (а. с. 102).
Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.
Разом з цим, запис про іпотеку № 4324788 в Державному реєстрі іпотек (№ 16926719 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) внесений щодо майна, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_1, а не іпотекодавцю ОСОБА_3
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч. 1 ст. 321 цього Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Таким чином, оскільки запис про іпотеку внесений щодо житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 184 по вул. Зерновській в с. Порошково Перечинського району Закарпатської області, який іпотекодавцю ОСОБА_3 не належить, а наявність вказаного запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно створює перешкоди ОСОБА_1, як одноосібному власникові майна у володінні, користуванні та розпорядженні ним, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Крім цього, у судовому засіданні встановлено, що згідно квитанції № НОМЕР_2 від 24 жовтня 2017 року позивачем ОСОБА_1 сплачено 640 грн. судового збору (а. с. 1).
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Як вбачається з поданої позивачем заяви, останній, з врахуванням принципу диспозитивності, просить не стягувати з відповідачів понесені ним судові витрати, у звязку з чим суд приходить до висновку, що оскільки таке його волевиявлення не суперечить вимогам закону та не порушує права відповідачів, тому судовий збір у розмірі 640 грн. стягненню з відповідачів не підлягає.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 317 ч. 1, 321 ч. 1, 391 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-83, 141, 258-259, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про іпотеку за № 16926719 від 31 грудня 2006 року, що виник на підставі договору іпотеки № 3569, виданого 10 листопада 2006 року приватним нотаріусом ОСОБА_2
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий: ОСОБА_7