Справа № 278/2337/15-ц
Провадження №2/278/52/17
У Х В А Л А

іменем України

19 лютого 2018 року, Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді - Зубчук І.В.

секретаря с/з - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та зустрічного позову ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживача, -

в с т а н о в и в :

В провадженні суду знаходиться дана справа.

В судовому засіданні представником відповідача по справі та позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 ОСОБА_5 заявлено клопотання про призначення по справі судової науково-правової експертизи, на вирішення якої поставити питання: чи являється укладений 25 травня 2012 року договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором №0501/0408/71-068 між ПАТ «СведБанк» та ПАТ «Дельта Банк» таким, що містить ознаки договору факторингу.

Представник позивача ПАТ «Альфа-Банк» ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання.

Представник відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ОСОБА_7 покладався на розсуд суду при вирішенні клопотання.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд виходить з засади змагальності сторін у цивільному судочинстві, передбаченої ст.12 ЦПК України, згідно якої учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Суд лише сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Одним з таких випадків, згідно ст.103 ЦПК України, є призначення експертизи судом за заявою осіб для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо. В цьому випадку сторони мають право просити суд провести експертизу у відповідній експертній установі, доручити її конкретному експерту, заявити відвід експерту, давати пояснення експерту, знайомитися з висновком експерта, просити суд призначити повторну, додаткову, комісійну або комплексну експертизу.

Суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення, оскільки в зустрічному позові ОСОБА_2 просить визнати недійсним кредитний договір №0501/0408/71-068 укладений 15 квітня 2008 року між ним та ВАТ «Сведбанк» з підстав, що в оскаржуваному договорі немає відомостей щодо детального розпису загальної вартості кредиту, немає умов, які п.п.3.2, 3.4 розділу 3 Правил визнані обовязковими. Також банком не надавався окремий письмовий документ з детальним розписом загальної вартості кредиту для споживача. У наданому розрахунку не вказано повної орієнтовної вартості кредиту, розрахунок проведений поверхово та не зрозуміло для споживача і все це є порушенням п.2 ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки банк не надав позивачу, як споживачу фінансових послуг в галузі споживчого кредитування, в письмовій формі повної інформації про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту, яка надається перед укладенням кредитного договору, чим було порушено вимоги чинного закону.

Окрім того відповідно до ст.114 ЦПК України учасники справи мають право подати до суду висновок експерта у галузі права щодо: 1) застосування аналогії закону чи аналогії права; 2) змісту норм іноземного права згідно з їх офіційним або загальноприйнятим тлумаченням, практикою застосування і доктриною у відповідній іноземній державі. Висновок експерта у галузі права не може містити оцінки доказів, вказівок про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яке рішення має бути прийнято за результатами розгляду справи.

Частина 1 ст.115 ЦПК України визначає, що висновок експерта у галузі права не є доказом, має допоміжний (консультативний) характер і не є обовязковим для суду.

На підставі вищевказаного, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання та відмовляє в його задоволенні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 103, 114, 115, 260, 261 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання представника відповідача по справі ОСОБА_2 ОСОБА_5 про призначення експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.В.Зубчук