Справа № 530/1663/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

15.02.2018 року м. Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Демянченка С.М., секретарі Тараненко Т.І., представника позивача ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Зіньків Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до п.9 1.1 Розділу XIІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.

ОСОБА_1 звернулася до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_3, третя особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що з 21 листопада 2009 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в шлюбі. Від даного шлюбу мають дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 28 травня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано. Фактичні шлюбні відносини було припинено з березня 2013 року. Після розірвання шлюбу дитина проживає з позивачкою. Відповідач ОСОБА_3 життям доньки не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні. Коштів на утримання дитини не надає. Донька ОСОБА_4 батька не пам'ятає, не має до нього ніяких почуттів. З березня 2013 року позивач ОСОБА_1 з донькою проживають з її батьками. Нагляд за станом здоровя здійснює мати ОСОБА_1 Батько участі в цій сфері життя дитини не приймав і не приймає. Відповідач ОСОБА_3 вихованням, піклуванням про стан здоровя дитини не переймається, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків і не бажає їх виконувати. Відповідач ОСОБА_3 ухиляється від обовязку утримувати дитину. В звязку з вищевикладеним ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення з ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 грн., але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 17.01.2018 року залучено по справі в якості третьої особи орган опіки та піклування Шевченківської районної в м. Полтаві ради та службу в справах дітей Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області (а.с.37).

Ухвалою суду від 15.02.2018 року в задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2 про прийняття до провадження заяви про збільшення позовних вимог відмовлено. Заяву про збільшення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів повернуто позивачу.

Ухвалою суду від 15.02.2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 залишено без розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов в частині стягнення аліментів підтримали, послалися на обставини викладені в позовній заяві, відповідач ОСОБА_3 позов в частині стягнення аліментів не визнав, треті особи представник служби в справах дітей Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області за довіреністю ОСОБА_5, не заперечувала стосовно задоволення позову в частині стягнення аліментів, представник служби в справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради у судове засідання не зявився, належним чином повідомлений, відзив на позов не надав, представник органу опіки та піклування Шевченківської районної у м. Полтаві ради у судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву в якій просить розглянути справу за відсутності представника та врахувати висновок органу опіки та піклування.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, та її представника адвоката ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, третю особу представника служби в справах дітей Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області за довіреністю ОСОБА_5, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобовязані утримувати дітей до повноліття.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 191 Сімейного Кодексе України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Судом встановлено, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 28.05.2013 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 розірвано (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про зміну імені ОСОБА_6 змінила 22.08.2017 року прізвище на ОСОБА_1 (а.с. 7). Згідно актового запису № 1197 від 30.11.2010 року ОСОБА_4 народилаcя 11.11.2010 року і її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с.8). З довідки № 36 від 03.10.2017 року виданої директором Полтавського спеціалізованого навчально-виховного комплексу №86 Полтавської міської ради ОСОБА_4 з 01.09.2013 року по 30.05.2017 року відвідувала СНВК №86. Дитиною опікувалася мати, батько участі у вихованні дитини не приймав (а.с.12). Відповідно до повідомлення адміністрації комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 м. Полтави» ОСОБА_3 з приводу стану здоровя доньки ОСОБА_4 до лікувального закладу не звертався (а.с. 13). З довідки № 455 від 28.09.2017 року виданої Полтавським обласним центром естетичного виховання учнівської молоді Полтавської обласної молоді, де навчається ОСОБА_4, батько дитини ОСОБА_3 не зявлявся, до керівників коллективу не звертався (а.с. 14). ). З акту обстеження матеріально-побутових умов сімї ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 від 14.11.2017 року вбачається, що дитина проживає в трикімнатній квартирі разом з матірю ОСОБА_1, дідусем ОСОБА_7 та бабусею ОСОБА_8. Всі комунальні зручності є, товарами тривалого користування та першої необхідності забезпечені (а.с. 16). Позивач ОСОБА_1 працює в центрі нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області отримає заробітну плату яка станом на січень місяць 2018 року становить 5333 грн. 00 коп. Відповідач ОСОБА_3 є здоровою працездатною людиною, одружений, ніде не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацездатних осіб на утриманні не має і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Частиною 1 ст. 182 СК України, в редакції закону чинній з 8 липня 2017 року передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів ; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В частині 2 цієї статті вказано, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції).

Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою розяснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у звязку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Суд, враховуючи вищевикладене, бере до уваги склад сімї, матеріальне становище сторін, прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення позовних вимогОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення тягнення аліментів в твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.51 Конституції України, ст.ст.84,180 183 Сімейного кодексу України, ст.5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.4, 12, 18, 76-77, 81, 141, 274-279, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної м. Полтаві ради, орган опіки та піклування Шевченківської районної в м. Полтаві ради та службу в справах дітей Зіньківської районної державної адміністрації Полтавської області про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, непрацюючого, індивідуальний ідентифікаційний номер суду невідомий, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, і в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. його заробітку (доходу), але не менше пятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28 листопада 2017 року і до її повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6 в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору на користь: одержувач Державна Судова Адміністрація України, код банку утримувача 820019, рахунок 0001, отримувач коштів: ГУК у місті Києві 22030106, , код класифікації доходів бюджету 22030106 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за на слідками апеляційного перегляду.

Суддя -