Справа № 346/1681/17
Провадження № 22-ц/779/322/2018
Головуючий у 1 інстанції Потятинник Ю. Р.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Томин О.О.

суддів: Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В.

за участю секретаря Мельник О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_4, про визнання недійсним кредитного договору, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду, постановлену головуючим суддею Потятинником Ю.Р. 11 січня 2018 року в м. Коломия Івано-Франківської області, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3, Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, в якому просив поновити строк оскарження Кредитного договору №707-09 від 12.06.2009 року, укладеного між Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та ОСОБА_3, ОСОБА_2; визнати недійсним даний договір в частині, що стосується ОСОБА_2 як продавця (п. 1.1 розділу 1, п. 2.2 розділу 2, п. 2.4 розділу 2, п. 3.1.1 розділу 3, п. 3.5.1 розділу 3, п. 3.6.1 розділу 3, п. 3.6.2 розділу 3, п. 6.7 розділу 6).

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 08.08.2017 року до участі в даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору залучено ОСОБА_4.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 11.01.2018 року провадження по справі зупинено до набрання законної сили рішеннями по справах №346/2464/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, ОСОБА_4, про розірвання договору та справи №346/1260/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права спільної сумісної власності подружжя на майно, стягнення суми погашеного кредиту і зобов'язання сплатити Обласному фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі половину суми непогашеного кредиту.

На дану ухвалу суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що така порушує його конституційні права і свободи, визначені ст. 55 Конституції України, прийнята з порушенням вимог чинного законодавства України, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Зокрема, зазначає, що провадження по справі №346/1260/16-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя зупинено ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 13.05.2016 року до вирішення справи №346/2464/16-ц, тобто склад майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності не визначено.

Предметом позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 треті особи: Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, ОСОБА_4, є спір про розірвання Договору купівлі-продажу житлового будинку від 12.06.2009 року з підстав невиконання сторонами його умов та вчинення його без наміру створення відповідних правових наслідків.

В той же час, предметом спору ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_4 є визнання недійсним Кредитного договору №707-09 від 12.06.2009 року тільки у частині, що стосується позивача, а тому такий не породжує жодних прав та обов'язків для ОСОБА_4 та не порушує її прав.

Також апелянт вказує, що ухвалою Івано-Франківського міського суду від 13 липня 2017 року по справі №344/5167/17 було встановлено, що він не підписував у Обласному фонді підтримки індивідуального житлового будівництва на селі Кредитний договір №707-09 від 12.06.2009 року. Крім того, зобов'язання за вказаним договором на даний час виконані у повному обсязі.

На підставі наведеного, просить ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 11.01.2018 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Третя особа ОСОБА_4 подала до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу з доповненням, в якому зазначила, що оспорюваний кредитний договір є предметом розгляду в цивільній справі про поділ майна подружжя між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Так, у заяві про збільшення позовних вимог позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 вказує, що він укладав кредитний договір із Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі в інтересах сім'ї. Крім того, для виконання даного кредитного договору 26.06.2009 року був укладений іпотечний договір, на укладення якого вона надавала свою згоду як тодішня дружина ОСОБА_3

Намагаючись виключити із поділу майна подружжя житловий будинок в АДРЕСА_1, належний ОСОБА_3 згідно Договору купівлі-продажу від 12.06.2009 року, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання такого договору недійсним, заперечуючи отримання ним коштів за вказаний будинок та перерахування йому коштів Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі. Однак, в матеріалах справи містяться дані про те, що кошти Фондом перераховувалися саме на рахунок ОСОБА_2

Також зазначає про зловживання позивачем своїми процесуальними правами, яке полягає в поданні декількох позовів до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Просила ухвалу суду від 11.01.2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

15.12.2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України. Відповідно до п. 9 ст. 1 Розділу XIII «Перехідні положення» вказаного Кодексу справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до п. 8 ст. 1 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017 року) до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

В судовому засіданні апеляційного суду апелянт та представник ОСОБА_3 вимоги апеляційної скарги підтримали.

Третя особа та її представник проти задоволення апеляційної скарги заперечили, просили ухвалу залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що предметом спірного кредитного договору є кошти, надані з метою придбання та реконструкції житлового будинку по вул. Левади, 46 в с. П'ядики Коломийського району Івано-Франківської області. Позивач зазначає, що кредитні кошти були фактично отримані і використані ОСОБА_4 для будівництва будинку по вул. Кринички, 36 в с. П'ядики Коломийського району Івано-Франківської області. Обидва згадані будинки, а також кредитні кошти, виконання зобов'язань, майнові права і обов'язки за оспорюваним кредитним договором є предметом вищевказаних спорів, а тому встановлення правовідносин у даних спорах має преюдиційне значення.

Однак, погодитися з таким висновком апеляційний суд не може з огляду на наступне.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» підстава п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України (п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України в редакції, яка діє з 15.12.2017 року) для зупинення провадження у справі - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішенні питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

З наведеним узгоджується також висновок, викладений у постанові Верховного суду України від 01 лютого 2017 року по справі №6-1957цс16, згідно якого пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, що розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення, та є істотними для даної справи. Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені цим судом самостійно по даній справі.

З позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 заперечує підписання ним Кредитного договору №707-09 від 12.06.2009 року, укладеного між Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, ОСОБА_3 та ОСОБА_2; вказує, що не отримував від Фонду кошти в сумі 100000 грн., які надано забудовнику ОСОБА_3 в кредит для придбання у нього житлового будинку з подальшою його реконструкцією, та які фактично були використані на будівництво будинку за адресою: вул. Кринички, 36 в с. П'ядики Коломийського району Івано-Франківської області, який належить колишній дружині ОСОБА_3 ОСОБА_4 Однак, просить визнати недійсним даний договір тільки в частині, що стосується ОСОБА_2 як продавця (п. 1.1 розділу 1, п. 2.2 розділу 2, п. 2.4 розділу 2, п. 3.1.1 розділу 3, п. 3.5.1 розділу 3, п. 3.6.1 розділу 3, п. 3.6.2 розділу 3, п. 6.7 розділу 6).

В заяві про зупинення провадження у даній справі представник третьої особи вказує, що Кредитний договір №707-09 від 12.06.2009 року є предметом розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, ОСОБА_4, про розірвання договору та справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права спільної сумісної власності подружжя на майно, стягнення суми погашеного кредиту і зобов'язання сплатити Обласному фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі половину суми непогашеного кредиту.

Однак, на думку апеляційного суду зазначена обставина не є виключною в розумінні ст. 251 ЦПК як підстава для обов'язкового зупинення провадження.

Суд першої інстанції не навів переконливих доводів того, що при розгляді справи про визнання недійсним Кредитного договору №707-09 від 12.06.2009 року в частині, що стосується ОСОБА_2 як продавця неможливо самостійно встановити обставини даної справи до розгляду справ про розірвання Договору купівлі-продажу житлового будинку від 12.06.2009 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, та про поділ майна колишнього подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Крім того, апеляційний суд також відзначає, що зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об'єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

П. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Провадження у даній цивільній справі відкрито Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області 07.04.2017 року і на час його зупинення її розгляд тривав понад дев'ять місяців, тобто більше встановленого ч. 1 ст. 210 ЦПК України строку.

Таким чином, проаналізувавши предмет спору та обставини, на які посилається позивач, апеляційний суд вважає, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення клопотання про зупинення провадження у справі, ухвала місцевого суду не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, перешкоджає подальшому провадженню по справі, а тому не може бути залишена без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 11 січня 2018 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 26 лютого 2018 року.

Головуюча: Томин О.О.

Судді: Мелінишин Г.П.

Пнівчук О.В.