Постанова

Іменем України

22 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 641/2634/16-ц

провадження № 61-4824св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс»

відповідач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

відповідач - ОСОБА_6,

відповідач - ОСОБА_7,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова у складі судді Богдан М. В. від 18 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області у складі колегії суддів: Коровіна С. Г., Овсяннікової А. І., Бездітко В. М. від 25 жовтня 2016 року,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» (далі - ТОВ «Харків Екоресурс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за надані послуги.

Позовна заява мотивована тим, що відповідачі проживають за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачами послуг з вивезення побутових відходів, які надаються ТОВ «Харків Екоресурс».

Посилаючись на те, що ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 свого обов'язку по оплаті за надані послуги з 01 квітня 2013 року по січень 2016 року включно не виконують, у зв'язку із чим виникла заборгованість, яка станом на 21 березня 2016 року становить 1 348 грн 04 коп., ТОВ «Харків Екоресурс» просить солідарно стягнути вказану суму коштів з відповідачів, з урахуванням індексу інфляції та процентів річних.

У травні 2016 року ОСОБА_6 звернувся із зустрічним позовом до ТОВ «Харків Екоресурс» про визнання договору надання послуг з вивезення побутових відходів від 26 лютого 2013 року неукладеним, з огляду на те, що такий правочин він особисто не підписував, хоча це є обов'язковою умовою його чинності, а тим самим, позивачем не надано доказів існування договірних відносин, при цьому з ним не погоджувався перелік наданих послуг та відсутні акти виконаних робіт, що свідчить про їх ненадання з боку ТОВ «Харків Екоресурс».

У червні 2016 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулися до суду із зустрічним позовом до ТОВ «Харків Екоресурс» про визнання договору надання послуг з вивезення побутових відходів від 26 лютого 2013 року недійсним, оскільки він не відповідає типовому договору про надання послуг з вивезення побутових відходів, у ньому відсутні індивідуальні дані споживача, а також звужуються права та обов'язки виконавця та споживача послуг.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 червня 2016 року вищевказані позови об'єднано в одне провадження.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 липня 2016 року позов ТОВ «Харків Екоресурс» задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_6 на користь ТОВ «Харків Екоресурс» заборгованість за надані послуги з вивезення побутових відходів у розмірі 1 348 грн 04 коп., 549 грн 62 коп. - індекс інфляції за час прострочення виконання зобов'язання та 55 грн 93 коп. - 3 % річних від простроченої суми. Узадоволенні решти позовних вимог ТОВ «Харків Екоресурс», а також зустрічних позовних вимог ОСОБА_6 та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_6, будучи власником 1/2 частки будинку АДРЕСА_1, не сплачує встановлені органом виконавчої влади збори та платежі, пов'язані з вивезенням твердих побутових відходів від вказаного будинку, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем, яка підлягає стягненню з урахуванням інфляційних втрат і процентів річних. Правові підстави для визнання договору про надання житлово-комунальних послуг від 26 лютого 2013 рокунеукладеним та недійсним відсутні, так як він був опублікований у засобах масової інформації та його умови відповідають типовому договору.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 25 жовтня 2016 року рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 липня 2016 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що під час вирішення справи місцевим судом не було допущено неправильного застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права та вказано про те, що протягом місяця після публікації ТОВ «Харків Екоресурс» проекту договору відповідачі незгоди чи заперечень проти спірного договору не заявляли, у зв'язку із чим вважаються такими, що прийняли пропозицію позивача на укладення договору про надання послуг з вивезення побутових відходів, яке здійснюється ним щоп'ятниці. Однак свого обов'язку ОСОБА_6 як власник житлового будинку, на користь особи, яка визначена виконавцем послуг з вивезення побутових відходів від його будинку, не виконує та не оплачує в установлений договором строк, надані йому послуги з вивезення відходів.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 просять скасувати рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 25 жовтня 2016 рокуі ухвалити нове рішення, яким у позові ТОВ «Харків Екоресурс» відмовити, а зустрічні позови ОСОБА_6 і ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що спірний договір не відповідає умовам типового договору, судами не встановлено моменту його укладення та фактів доведення його до їх відома, прийняття ними пропозиції, схеми надання послуг, а також заявниками зазначено про неправильність розрахунку заборгованості.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 листопада 2016 року відкрито касаційне провадження у зазначеній справі.

Статтею 383 ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до пункту 4 Перехідних положень ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

29 січня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що власником 1/2 частки будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_6 (а. с. 82-83).

У вказаному житловому будинку проживають ОСОБА_5, ОСОБА_7

Також встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 255).

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 28 грудня 2011 року та від 18 лютого 2015 року, яким скасовано попереднє рішення, ТОВ «Харків Екоресурс» визначено виконавцем послуг з вивезення побутових відходів у м. Харкові та встановлено тарифи на послуги з вивезення (перевезення, захоронення) побутових відходів, які надає позивач (а. с. 16, 17).

За погодженим з адміністрацією Комінтернівського району м. Харкова графіком планово-подвірного вивезення твердих побутових відходів від приватних домоволодінь Комінтернівського району м. Харкова вивезення побутових відходів по АДРЕСА_1 здійснюється позивачем щоп'ятниці (а. с. 14, 15).

ТОВ «Харків Екоресурс» у офіційному друкованому засобі масової інформації Харківської міської ради газеті «Харьковские Известия» від 26 лютого 2013 року опубліковано для власників та мешканців житлових будинків приватної власності договір про надання послуг з вивезення побутових відходів (а. с. 10).

Відповідно до вказаного договору виконавець ТОВ «Харків Екоресурс» зобов'язується згідно графіка надавати споживачам послуги з вивезення побутових відходів на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 28 грудня 2011 року та відповідно до схеми санітарного очищення, затвердженої рішенням 18 сесії Харківської міської ради 4-го скликання від 24 грудня 2003 року зі змінами та доповненнями, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. Оплата послуг здійснюється щомісячно. Платежі вносяться не пізніше 15-го числа періоду, що настає за розрахунковим.

25 лютого 2013 року між Українським державним підприємством поштового зв'язку «Укрпошта» та ТОВ «Харків Екоресурс» укладено договір про надання послуги з доставки рекламної та/або інформаційної продукції, згідно якого здійснено доставку споживачам примірника газети «Харьковские Известия», в якому був надрукований договір про надання послуг з вивезення побутових відходів від 26 лютого 2013 року (а. с. 12,13).

Пунктом 30 договору про надання послуг з вивезення побутових відходів визначено, що він набирає чинності з 01 квітня 2013 року та укладається на 3 роки.

За змістом пунктів 3, 5 цього договору про надання послуг з вивезення побутових відходів, послуги з вивезення твердих відходів надаються за контейнерною та без контейнерною схемами; в місцях, де не встановлені контейнери, вивезення твердих відходів здійснюється за без контейнерною схемою.

Згідно із розрахунком, наданим ТОВ «Харків Екоресурс» заборгованість відповідачів за надання послуг з вивезення побутових відходів за період з 01 квітня 2013 року по січень 2016 року становить 1 953 грн 59 коп. (а. с. 20, 21-23).

Відповідно до статті526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з пунктом б частини першої статті 15 Закону України «Про відходи» громадяни України, іноземці та особи без громадянства зобов'язані вносити в установленому порядку плату за користування послугами з вивезення побутових відходів.

За змістом статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов'язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Відповідно до частини третьої статті 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін.

Згідно частиною третьою статті 205 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Встановивши те, що протягом місяця з дня опублікування позивачем у засобі масової інформації проекту договору відповідачі про свою відмову укласти договір про надання послуг з вивезення побутових відходів чи про свою незгоду із умовами опублікованого договору до ТОВ «Харків Екоресурс» у письмовому вигляді не направили, місцевий суд, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, правильно виходили із того, що ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_7вважаються такими, що прийняли пропозицію ТОВ «Харків Екоресурс» щодо укладення договору про надання послуг з вивезення побутових відходів, положення якого відповідають типовому договору.

За таких обставин суди, дійшовши обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_6, будучи власником 1/2 частки будинку АДРЕСА_1, зобов'язаний сплачувати вартість послуг, пов'язаних з вивезенням побутових відходів, які здійснює ТОВ «Харків Екоресурс». Внаслідок невиконання вказаного зобов'язання виникла заборгованість ОСОБА_6 перед останнім, що підлягає стягненню у розмірі, визначеному виконавцем на підставі тарифів, затверджених органом місцевого самоврядування і який останнім не спростовано, так само як і не має підтверджень у відповідності до статей 10, 60 ЦПК України від 18 березня 2004 року № 1618-ІV, в редакції від 07 липня 2010 року, які були чинними на момент розгляду справи судами попередніх інстанцій, ненадання або надання неналежної якості послуг позивачем чи не користування цими послугами відповідачами, правильно частково задовольнили первісний позов ТОВ «Харків Екоресурс» та стягнули суму заборгованості з урахуванням положень частини другої статті 625 ЦК України із власника будинку.

Висновок судів про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_6 та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 з тих підстав, що відсутність письмового договору про надання житлово-комунальних послуг не є правовою підставою для припинення ТОВ «Харків Екоресурс» відповідних нарахувань за надання товариством послуг з вивезення побутових відходів відповідно до графіка вивезення твердих побутових відходів від приватних будинків Комінтернівського району та не звільняє відповідачів від обов'язку по сплаті за фактичне використання цих послуг, також є правильним.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування судових рішень, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Оскільки ухвалою суду касаційної інстанції від 18 листопада 2016 року було зупинено виконання оскаржуваного рішення місцевого суду до закінчення його перегляду в касаційному порядку, а колегія суддів дійшла висновку про те, що відсутні підстави для скасування цього судового рішення, виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 липня 2016 рокупідлягає поновленню.

Керуючись статтями 400, 401, 410, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 25 жовтня 2016 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 липня 2016 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Є. В. Синельников

О.В. Білоконь

С. Ф. Хопта