Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №337/1846/17 Головуючий у 1-й інстанції: Нещеретна Л.М.
Провадження № 22-ц/778/419/18 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Маловічко С.В., суддів Кочеткова І.В., Гончар М.С.

при секретарі: Остащенко О.В.

за участі:

ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх представника - адвоката ОСОБА_4,

ОСОБА_5 та його представника - адвоката ОСОБА_6

Кайдаша В.М. як представника ТОВ «Арсенал ІНОС» та ТОВ «ВЕРТИКАЛЬ-ТЕХНО»

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Житлово-будівельного кооперативу «Строитель-20», ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю «АРСЕНАЛ-ІНОС», Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРТИКАЛЬ-ТЕХНО», третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Остренко Алла Василівна, про визнання права власності на майно та частку у корпоративних правах та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до Житлово-будівельного кооперативу «Строитель-20», ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідяальністю «АРСЕНАЛ-ІНОС», Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРТИКАЛЬ-ТЕХНО», третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Остренко Алла Василівна, про визнання права власності на майно та частку у статутному капіталі в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5, Житлово-будівельного кооперативу «Строитель-20», третя особа - Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Остренко Алла Василівна про визнання права власності на майно, у якому просили: визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, як на частку в спільному майні подружжя з ОСОБА_8; визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка ОСОБА_8; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого батька ОСОБА_8; визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину транспортного засобу ЗАЗ 8101 «Степок», д.н. НОМЕР_2, 1994 року випуску, бежевого кольору кузов НОМЕР_3, як на частку у спільному майні подружжя; визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину транспортного засобу ЗАЗ 8101 «Степок», д.н. НОМЕР_2, 1994 року випуску, бежевого кольору кузов НОМЕР_3 у порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_8; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину транспортного засобу ЗАЗ 8101 «Степок», д.н. НОМЕР_2, 1994 року випуску, бежевого кольору кузов НОМЕР_3 у порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_8.

У червні 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду з зустрічним позовом до Житлово-будівельного кооперативу «Строитель-20», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТОВ «АРСЕНАЛ-ІНОС», ТОВ «ВЕРТИКАЛЬ-ТЕХНО», третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Остренко Алла Василівна, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, у якому просив визнати за ним право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 1/6 частину транспортного засобу - причіп ЗАЗ 8101 «Степок», д.н. НОМЕР_2, 1994 року випуску, бежевого кольору, кузов НОМЕР_3; 1/3 частку від 43 часток статутного капіталу ТОВ «АРСЕНАЛ-ІНОС», які складають 10 750 грн., 1/3 частку від 43 часток статутного капіталу ТОВ «ВЕРТИКАЛЬ-ТЕХНО», які складають 30 100 грн., в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

У червні 2017 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5, ТОВ «АРСЕНАЛ-ІНОС», ТОВ «ВЕРТИКАЛЬ-ТЕХНО», про визнання права на частку у статутному фонді, у якому просили визнати за ОСОБА_3 право на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «АРСЕНАЛ-ІНОС» у розмірі 28,7 % та право на частку в статутному капіталі ТОВ «ВЕРТИКАЛЬ-ТЕХНО» у розмірі 28,7 % як частку в спільному майні подружжя з ОСОБА_8 та частку у спадщині після його смерті; визнати за ОСОБА_2 право на частку в статутному капіталі ТОВ «АРСЕНАЛ-ІНОС» в розмірі 7,17 % та визнати за ОСОБА_2 право на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРТИКАЛЬ-ТЕХНО» у розмірі 7,17 % в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_8

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13.06.2017р. відкриті за вказаними позовами справи № 337/2041/17 та № 337/1846/17 об'єднані в одне провадження.

В ході судового розгляду представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про зміну позовних вимог, у якій просив суд визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та померлого ОСОБА_8 частку в корпоративних правах в статутному капіталі ТОВ «АРСЕНАЛ-ІНОС» у розмірі 43 часток; частку в корпоративних правах в статутному капіталі ТОВ «ВЕРТИКАЛЬ-ТЕХНО» у розмірі 43 часток; квартиру АДРЕСА_1; транспортний засіб ЗАЗ 8101 «Степок», д.н. НОМЕР_1, 1994 року випуску, бежевого кольору кузов НОМЕР_3; гараж в ОГК «Весна». Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування з урахуванням частки у спільній сумісній власності подружжя: на частку в корпоративних правах в статутному капіталі ТОВ «АРСЕНАЛ-ІНОС» у розмірі 28,7 часток; на частку в корпоративних правах в статутному капіталі ТОВ «ВЕРТИКАЛЬ-ТЕХНО» у розмірі 28,7 часток; на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1; на 2/3 частини транспортного засобу ЗАЗ 8101 «Степок», д.н. НОМЕР_1, 1994 року випуску, бежевого кольору, кузов - НОМЕР_3; на 2/3 частини будівельних матеріалів, з яких складається гараж в ОГК «Весна». Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька на: частку в корпоративних прав в статутному капіталі ТОВ «АРСЕНАЛ-ІНОС» в розмірі 7,17 часток; частку в корпоративних правах в статутному капіталі ТОВ «ВЕРТИКАЛЬ-ТЕХНО» в розмірі 7,17 часток; на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1; на 1/6 частину транспортного засобу ЗАЗ 8101 «Степок», д.н. НОМЕР_1, 1994 року випуску, бежевого кольору, кузов - НОМЕР_3; на 1/6 частину будівельних матеріалів, з яких складається гараж в ОГК «Весна».

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29 вересня 2017 року позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5, Житлово-будівельного кооперативу «Строитель-20», ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСЮ «АРСЕНАЛ-ІНОС», ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСЮ «ВЕРТИКАЛЬ-ТЕХНО», треті особи: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Остренко Алла Василівна, обслуговуючий гаражний кооператив "ВЕСНА", про визнання права власності на майно задоволено частково.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_8 квартиру АДРЕСА_1; транспортний засіб ЗАЗ 8101 «Степок», д.н. НОМЕР_1, 1994 року випуску, бежевого кольору, кузов НОМЕР_3.

Визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування з урахуванням частки спільної-сумісної власності подружжя: на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1; на 2/3 частини транспортного засобу ЗАЗ 8101 «Степок», д.н. НОМЕР_1, 1994 року випуску, бежевого кольору, кузов НОМЕР_3.

Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1; на 1/6 частину транспортного засобу ЗАЗ 8101 «Степок», д.н. НОМЕР_1, 1994 року випуску, бежевого кольору, кузов НОМЕР_3.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частку від 43 часток, що складає 43/300 часток статутного капіталу ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АРСЕНАЛ-ІНОС», , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частку від 43 часток, що складає 43/300 часток статутного капіталу ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРТИКАЛЬ-ТЕХНО», , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частку від 43 часток, що складає 43/600 часток статутного капіталу ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АРСЕНАЛ-ІНОС», , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частку від 43 часток, що складає 43/600 часток статутного капіталу ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРТИКАЛЬ-ТЕХНО», , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1326,66 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 716,66 гривень.

В іншій частині позову відмовлено.

Позов ОСОБА_5 до Житлово-будівельного кооперативу «Строитель-20», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АРСЕНАЛ-ІНОС», ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРТИКАЛЬ-ТЕХНО» третя особа - Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Остренко Алла Василівна, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом задоволено.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/6 частину транспортного засобу: причіп ЗАЗ 8101 «Степок», д.н. НОМЕР_1, 1994 року випуску, бежевого кольору, кузов НОМЕР_3, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/3 частку від 43 часток, що складає 43/300 часток статутного капіталу ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АРСЕНАЛ-ІНОС», , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/3 частку від 43 часток, що складає 43/300 часток статутного капіталу ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРТИКАЛЬ-ТЕХНО», , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 746 гривень.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання частки в корпоративних правах ТОВ «ВЕРТИКАЛЬ-ТЕХНО» та ТОВ«АРСЕНАЛ-ІНОС» спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності в порядку спадкування на частку в корпоративних правах ТОВ «ВЕРТИКАЛЬ-ТЕХНО» та ТОВ«АРСЕНАЛ-ІНОС», а також щодо визнання права власності на частку будівельних матеріалів, з яких складається гараж, що знаходиться в ОГК «Весна», та ухвалити у цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог.

За вказаною апеляційною скаргою ухвалою судді Апеляційного суду Запорізької області від 01 листопада 2017 року було відкрито провадження у справі та ухвалою колегії Апеляційного суду Запорізької області від 06 листопада 2017 року справу призначено до розгляду.

Вказані процесуальні дії були вчинені за вимогами ЦПК України в редакції від 18 березня 2004р.

15.12.217р. набрав чинності ЗУ № 2147-VIII від 03.10.2017 року, яким внесено зміни до цивільно-процесуального кодексу.

Відповідно до п. 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» нової редакції ЦПК від 15.12.2017р., справи у судах апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Разом з тим, оскаржуване рішення суду постановлено за правилами ЦПК України у ред. від 18.03.2004р., тому перевіряється на відповідність вимогам саме ЦПК у вказаній редакції від 18.03.2014р., а судове рішення апеляційного суду за наслідками розгляду апеляційної скарги постановляється у відповідності до положень ЦПК України у новій редакції від 15.12.2017р.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами

розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і

ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Рішення суду в частині поділу спадкового майна у вигляді квартири та транспортного засобу сторонами не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

Судом встановлено та ці обставини сторонами не оспорюються, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_8, про що 06.10.2006р. Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області зроблено відповідний актовий запис № 6852 та видано спадкоємцям свідоцтвом про смерть.

Із спадкової справи вбачається, що після смерті ОСОБА_8 спадкоємцями першої черги за законом є: дружина померлого - ОСОБА_3, син - ОСОБА_5 та донька - ОСОБА_2, які прийняли спадщину шляхом подання протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини відповідних заяв до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Остренко А.В., за якими була відкрита спадкова справа.

До складу спадкового майна входять належні померлому ОСОБА_8 частки у статутному капіталі ТОВ «АРСЕНАЛ-ІНОС» та ТОВ «ВЕРТИКАЛЬ-ТЕХНО, 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 причіп «Степок», будівельні матеріали, з яких складається гараж № 12, розташований в ОГК «Весна».

Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Остренко А.В. винесені постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що не надані правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_1 гараж в ГК «Весна», не наданий технічний паспорт на причіп «Степок», та виник спір стосовно частки померлого в ТОВ «АРСЕНАЛ-ІНОС» та ТОВ «ВЕРТИКАЛЬ-ТЕХНО».

Згідно з п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 ЦК України.

За життя ОСОБА_8 заповіту не складав, тому спадкування після його смерті відбувається за законом.

Згідно до вимог ст. 1261 ЦК України, у першу чергу спадкують діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив, а також батьки.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України є дружина

померлого - ОСОБА_3, син - ОСОБА_5, та донька - ОСОБА_2

Судом здійснено поділ квартири та причепу між спадкоємцями з урахування частки ОСОБА_3 у спільному майні подружжя, та сторони висновків суду в цій частині не оспорюють.

Рішення суду оскаржується ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в тій частині, що судом визначалось право власності на частки у статутному капіталі товариств, в той час як, на їх думку, слід було визначати частки у корпоративних правах статутного капіталу товариств. Крім того, судом безпідставно не враховано, що статутний капітал товариств формувався за рахунок сімейних коштів, зокрема, із доходів дружини ОСОБА_3, які нею вносились до сімейного бюджету, а тому суд необґрунтовано відмовив у її вимогах про присудження їй частки у корпоративних правах як частки у спільному майні подружжя. ОСОБА_2 при цьому наголошувала на тому, що, оскільки суд за матір»ю не визнав права на частку у спільному майні подружжя, то її частка у статутному капіталі товариства судом безпідставно була зменшена до 1/6, хоча спадщина має розподілятись між спадкоємцями порівну, крім того, суд мав визначати їй не частку у статуному капіталі товариств, а частку у корпоративних правах товариств.

Дослідивши вказані доводи апеляційної скарги та матеріали справи в цій частині, апеляційній суд встановив наступні обставини.

Згідно статуту ТОВ «АРСЕНАЛ-ІНОС» частка померлого ОСОБА_8 у статутному капіталі становить 43 частки, які складають 10 750 грн., та відповідно до статуту ТОВ «ВЕРТИКАЛЬ-ТЕХНО» частка померлого у статутному капіталі цього товариства становить 43 частки, які складають 30 100 грн.

Статтею 12 Закону України від 19 вересня 1991 р. N 1576-ХІІ ( 1576-12 ) "Про господарські товариства" встановлено, що власником майна, переданого йому засновниками і учасниками, є саме товариство.

В пункті 28 постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз»яснено, що вклад до статутного фонду господарського товариства не є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

При цьому, колегія зважує на те, що рішенням Конституційного суду України № 17-рп/2012 від 19.09.2012р. спільність майна подружжя визнана лише щодо статутного капіталу та майна приватного підприємства, оскільки воно є унітарним та створено одним із подружжя, який особисто виділяє необхідне для того майно, формує відповідно до закону статутний капітал, не поділений на частки (паї).

Тому суд правильно, із врахуванням положень Закону та роз»яснень постанови Пленуму ВСУ, визнав необгрунтованими позовні вимоги ОСОБА_3 щодо визнання спільною сумісною власністю подружжя часток у ТОВ «АРСЕНАЛ-ІНОС» та в ТОВ «ВЕРТИКАЛЬ-ТЕХНО».

У відповідності до пункту 9 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування частки учасника підприємницького товариства необхідно враховувати, що це допускається статтями 130, 147, 166 ЦК (435-15), статтями 55, 69 Закону України від 19 вересня 1991 року № 1576-ХІІ (1576-12) "Про господарські товариства" і не підпадає під заборону пункту 2 частини першої статті 1219 ЦК. При цьому спадкується не право на участь, а право на частку в статутному (складеному) капіталі.

Зміст корпоративних прав зазначений в статті 167 ГК України, де корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською

організацією.

У відповідності зі ст. 1219 ЦК України до складу спадщини не входять права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця (особисті немайнові права спадкодавця). Тому самі по собі корпоративні права не можуть бути самостійним об'єктом спадкування, а спадкуються частки у товаристві.

Також колегія враховує, що судова практика у господарських спорах базується на тій правовій позиції, що факт одержання статусу спадкоємця учасника товариства лише засвідчує перехід до спадкоємця майнових прав померлого (частка у статутному капіталі, яка належала померлому учаснику товариства) та дає спадкоємцю право на вступ до господарського товариства. Права безпосередньої участі в управлінні господарським товариством (корпоративні права) спадкоємці набувають тільки з моменту вступу до господарського товариства, що має бути підтверджено відповідним рішенням загальних зборів.

В такий же спосіб визначені права спадкоємців статтею 19 Статутів ТОВ «АРСЕНАЛ-ІНОС» та ТОВ «ВЕРТИКАЛЬ-ТЕХНО» ( Т.2 а.с. 46, 68).

Таким чином, спадкуванню підлягає 43 частки, які належали померлому у статутному капіталі ТОВ «АРСЕНАЛ-ІНОС», та 43 частки в ТОВ «ВЕРТИКАЛЬ-ТЕХНО», тобто по 1/3 частки від 43 часток статутного капіталу кожному спадкоємцю.

У зв'язка із зазначеним суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що при визначенні розміру часток спадкоємців у статутному капіталі слід застосовувати звичайний (простий) дріб, виходячи з наступного: загальна частка статутного капіталу складає 100 часток, спадкодавцю належало 43 частки від 100, тобто 43/100, відтак кожному спадкоємцю на належну 1/3 частину від 43/100 припадає по 43/300 часток.

Про правильність поділу у такий спосіб часток спадкоємців підтвердив ОСОБА_5, який одночасно є представником ТОВ «АРСЕНАЛ-ІНОС» та ТОВ «ВЕРТИКАЛЬ-ТЕХНО».

Між тим, заслуговують на увагу доводи ОСОБА_2 щодо безпідставного присудження їй зменшеної частки у статутному капіталі у розмірі 1/6 частини від 43 часток, належних спадкодавцю.

З цього приводу колегія встановила, що при визнанні права власності на частку у порядку спадкування за ОСОБА_2 судом першої інстанції було зазначено, що ОСОБА_2 були заявлені позовні вимоги щодо визнання права власності в порядку спадкування на частку в корпоративних правах в статутному капіталі ТОВ «АРСЕНАЛ-ІНОС» в розмірі 7,17 часток; частку в корпоративних правах в статутному капіталі ТОВ «ВЕРТИКАЛЬ-ТЕХНО» в розмірі 7,17 часток, що відповідає 1/6 частці від 43 часток. Тому суд вважав, що присудження їй частки у статутному капіталі у розмірі 1/3 відповідно до ст.11 ЦПК України буде виходом за межі позовних вимог.

Проте такі висновки суду, на думку колегії, є помилковими.

Так, судом першої інстанції не було взято до уваги, що відповідно до ч.1 ст. 1267, ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, а вирішуючи позови про поділ спадкового майна між спадкоємцями, суд має встановити все коло спадкового майна та поділити його у відповідності до належних кожному спадкоємцю часток.

З позовної заяви ОСОБА_2 вбачається, що такі вимоги нею були заявлені з огляду на те, що вона вважала, що з 43/100 часток статутного капіталу ТОВ «АРСЕНАЛ-ІНОС» та ТОВ «ВЕРТИКАЛЬ-ТЕХНО», які належали спадкодавцю, 1/2 частка має належати її матері ОСОБА_3 як частина у спільному майні подружжя, та саме з урахування цього свою частку ОСОБА_2 визначила у 1/6 частині, вважаючи, що такий розмір має бути визначений для всіх спадкоємців.

Тому, враховуючи, що суд відмовляв в задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання права на Ѕ частку у статутному капіталі товариств як спільного майна подружжя, суд мав правильно визначити частки всіх спадкоємців у розмірі 1/3 частини від 43/100 часток, оскільки поділу підлягала вся спадщина, а не її частина. І такий розподіл не буде виходом за межі позовних вимог одного із спадкоємців, оскільки сумісний позов ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та зустрічний позов ОСОБА_5 містили вимоги щодо поділу всієї частки спадкодавця в статутному фонді товариств.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення в цій частині підлягає зміні шляхом визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/3 частку від 43 часток, що становить 43/300 часток статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «АРСЕНАЛ-ІНОС», та визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/3 частку від 43 часток, що становить 43/300 часток статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРТИКАЛЬ-ТЕХНО», в порядку спадкування після померлого батька ОСОБА_8.

В апеляційній скарзі зазначається також про необгрунтовану відмову суду в позовних вимогах ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про поділ будівельних матеріалів, з яких складається гараж, що розташований на території ОГК «Весна», який знаходився в користуванні померлого ОСОБА_8

Відповідно до ч.1 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 є членом гаражного кооперативу та користувачем гаражу № 12, про що свідчить довідка ОГК «Весна», згідно з якою гараж побудований за власні кошти з цегли та залізобетонних перекриттів, та право власності на цей гараж за ОСОБА_8 не зареєстровано ( Т. 3 а.с. 60). Інших документів, які б підтверджували право власності ОСОБА_8 на гараж, матеріали справи не містять.

У заяві про зміну позовних вимог від 11.09.2017р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3, прохаючи визнати за ними право власності на будівельні матеріли, з яких складається гараж, не зазначили, на які саме матеріали в натурі та якою вартістю слід визнати право власності за кожним із спадкоємцем.

Заявивши ці вимоги, позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_2 та їх представник - адвокат ОСОБА_4 не заявляли в ході розгляду справи клопотання про призначення судово-будівельної експертизи для визначення кількості та складу будівельних матеріалів, з яких побудований гараж, та їх вартості.

У такому разі висновки суду щодо недоведеності вказаних вимог позивачами у зв»язку з відсутністю технічної документації або експертного висновку щодо найменування та кількості матеріалів, з яких складається гараж, та вартості цих матеріалів, є правильними.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зазначають, що відповідно до п.7 Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування", якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша статті 376 ЦК), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Вважають, що, оскільки спадкується частка від будівельних матеріалів без виділу в натурі, то відсутня необхідність визначення будівельних матеріалів, з яких збудований гараж, та визначення їх вартості. Вважають, що в такому разі достатнім доказом є ринкова вартість тотожного гаражу, який є також не узаконеним та має такі ж характеристики і знаходиться у тому ж гаражному кооперативі, яку взято з сайту ОLХ.UA.

Проте, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги у цій частині, оскільки судом першої інстанції було правильно зазначено, що, визнаючи право власності на будівельні матеріали, з яких збудовано гараж, суд у своєму рішенні має зазначити найменування цих будівельних матеріалів та їх кількість, а в протилежному випадку, якщо визначати абстрактні частки будівельних матеріалів, вказане рішення не буде ефективним способом захисту, оскільки таке рішення буде невиконуваним з огляду на те, що на теперішній час мається неузаконена будівля гаражу, яка не поділена на окремі будматеріали.

Апеляційна скарга містить також доводи щодо незадоволення судом обгрунтованого відводу, а тому справу, на думку апелянтів, розглянуто неповноважним складом суду.

Колегія встановила, що 18.07.2017р. авдокатом ОСОБА_4 було подано заяву про відвід головуючому по справі - судді ОСОБА_9. (Т. 1 а.с. 200).

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19 липня 2017р. в задоволенні вказаної заяви було відмовлено ( Т. 1 а.с. 210).

Відвод був заявлений з тих підстав, що в Інтернеті на сайті соціальної мережі Facebook на сторінці головуючої у справі судді ОСОБА_9. міститься фото пані ОСОБА_6, яка представляє як адвокат відповідача ОСОБА_5 у цій справі. Тому адвокат ОСОБА_4 вважав, що головуючий у справі може бути прямо або опосередковано бути зацікавленим в результаті розгляду справи на користь власної подруги, що є підставою у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України( ред. від 18.03.2004р.) для відмову.

Відмовляючи в задоволенні відводу, суд вказував, що поняття «друзі» в мережі є досить умовним, та по суті, таким статусом наділене необмежене коло осіб, які мають доступ до вашої інформації, але це не є свідченням про якісь особливі стосунки в розумінні процесуального законодавства.

Колегія, дослідивши долучені до заяви про відвід сторінки з Facebook, встановила, що на сторінці ОСОБА_9 відокремлено «друзів» та осіб, зазначених із функцію «додати до друзів», що не є тотожнім. ОСОБА_6 міститься саме у статусі осіб, яких слід «додати до друзів», але ОСОБА_9 не була додана до «друзів». При цьому, колегія враховує ті обставини, що будь-який користувач може зайти на її сторінку через сторінку спільних знайомих, не будучи при цьому в будь-яких стосунках із нею особисто як власником сторінки. Тому підстав вважати, що такі обставини можуть свідчити про упередженість судді ОСОБА_9., колегія не вбачає.

Зважаючи на вказане, колегія вважає, що заявлений судді ОСОБА_9. адвокатом ОСОБА_4 відвід є необґрунтованим.

Беручи до уваги все вищенаведене, колегія визнала апеляційну скаргу обґрунтованою лише в частині вирішення позовної вимоги ОСОБА_2 щодо безпідставного зменшення її частки у статутному капіталі товариств, тому у відповідності до положень п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України рішення суду в цій частині підлягає зміні, а частка останньої збільшена до 1/3 від 43/100 часток у статутному капіталі товариств, належних померлому спадкодавцю.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 29 вересня 2017 року у цій справі змінити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку від 43 часток, що становить 43/300 часток статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «АРСЕНАЛ-ІНОС», та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку від 43 часток, що становить 43/300 часток статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРТИКАЛЬ-ТЕХНО», в порядку спадкування після померлого батька ОСОБА_8.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 лютого 2018 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Кочеткова І.В.

Гончар М.С.