Справа № 715/160/18
Провадження № 2/715/165/18
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2018 року смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:
Головуючого судді Цуркана В.В.
за участю секретаря судового засідання Майщук С.В.
розглянув у скороченому провадженні цивільну справу за позовною заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 Тодора Васильовича про стягнення заборгованості.
ОСОБА_2 виклад позиції позивача.
2. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19.07.2011 року між ними і відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 4400,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, в свою чергу відповідач зобовязався, що в разі непогашення ним боргових зобовязань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом він повинен був сплатити проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування з розрахунку 360/366 календарних днів на рік. У разі виникнення прострочених зобовязань, відповідач повинен був б сплатити проценти в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. При непогашенні суми простроченого кредиту на суму від 100грн., відповідач зобовязався сплатити банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. У разі порушенні ОСОБА_1 строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, він зобовязався сплатити банку штраф у розмірі 500,00 грн. (в еквіваленті 500,00 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD)+5% від суми позову.
ІІ. Заяви і клопотання учасників справи, процесуальні дії.
1. Представник позивача в судове засідання не зявився, проте в позовній заяві просить розглянути справу без його участі.
2. Вiдповiдач ОСОБА_1 не подав відзив на позовну заяву, в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, а тому суд згідно вимог ст.280 ЦПК України проводить розгляд справи в заочному порядку.
3. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, доводи сторін та зміст спірних правовідносин.
1.Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 19.07.2011 року було укладено кредитний договір, шляхом підписання заяви позичальника, у якій указано, що вона разом з умовами надання послуг банком його клієнтам складає між сторонами кредитний договір згідно умов якого відповідач отримав кредит у загальному розмірі 4400,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, порядок погашення заборгованості був встановлений щомісячними платежами, і проводиться шляхом внесення позивальником коштів на картку, а також шляхом списання банком коштів з картки.
Відповідно до розрахунків заборгованості, які були надані позивачем вбачається, що відповідач користувався кредитною карткою та періодично погашав суму заборгованості, при цьому погашення заборгованості за кредитом відбувалось періодичними платежами до 25.05.2015 року включно.
ІV. Джерела права та акти їх застосування.
Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).
Згідно з положеннями статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті 610, 611 ЦК України).
Відповідно до ст.549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч.2 ст.549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК).
За положеннями ст.61 Конституції, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
V. Оцінка судом аргументів учасників справи
Суд погоджується з доводами позивача про те, що внаслідок невиконання своїх зобовязань, у відповідача виникала заборгованість.
Проте, щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) суд керується таким.
Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Умовами спірного договору, а саме пп.1.1.5.21, 1.1.5.25, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.
У той самий час згідно з пп.1.1.5.20, 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобовязань за кредитним договором, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена ВСУ у постанові від 21.10.2015 №6-2003цс15.
З огляду на ці обставини, на думку суду у стягненні штрафних санкції слід відмовити.
При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають частковому задоволенню.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Згідно вимог ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідним стягнути з відповідача понесені судові витрати у розмірі сплаченого судового збору
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 5, 10, 18, 133, 141, 259, 263-265, 280-282,289, ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» - задовольнити частково.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: