Справа № 591/6944/17
Провадження № 2/591/739/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2018 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.

з участю секретаря судового засідання Кальченко М.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в місті Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на двох неповнолітніх дітей,-

ВСТАНОВИВ :

30 листопада 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду через свого представника із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 22.06.2012 року позивач повторно уклала шлюб з відповідачем, але життя між ними не склалось, відсутні спільні інтереси, втрачено почуття любові та поваги один до одного, сторони фактично проживають окремо. Зазначає, що відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникають сварки, свідками яких часто стають діти. Від шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, 01.09.22012 року народження. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, просить його розірвати. Оскільки неповнолітні діти проживають разом з нею, то позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітку щомісячно на двох дітей, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття.

В судовому засідання 07.02.2018 року представник позивача позовну заяву підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що відповідач згоден розірвати шлюб та згоден сплачувати аліменти на дітей у встановленому законом розмірі, але заперечує щодо зазначених позивачкою підстав розпаду сімї та причин розірвання шлюбу. Відповідач зазначив у письмових запереченнях (а.с.26-27), що у 2000 році вони з позивачкою вперше зареєстрували шлюб, в якому народився син ОСОБА_5. У 2006 році позивачка вигнала відповідача з дому, а на другий день вона вже проживала з іншим чоловіком. Шлюб між сторонами було розірвано. Але відносини з тим чоловіком у позивачки не склались, і тому вона почала дзвонити відповідачу, наполягала примиритись, і згодом вони примирились та почали знову проживати разом. 22.06.2012 року відповідач та позивачка повторно уклали шлюб. 01.09.2012 року у них народився другий син ОСОБА_6. Подружні стосунки між ними були хорошими, вони виховували дітей, відповідач забезпечував сімю матеріально, працював, в тому числі і за кордоном. Останнім часом позивачка почала їздити на заробітки до Лівану на декілька місяців. З того часу відносини в сімї змінилися, так як позивач почала постійно звинувачувати відповідача в різних вчинках, створювала сварки в присутності дітей. Відповідач зазначає, що коли позивачка була відсутня, він проживав з дітьми, піклувався про них. Коли він був за кордоном, позивачка залишала дітей на своїх батьків - інвалідів, щоб їздити до Лівану. Відповідач зазначає, що на даний час позивачка має стосунки з іноземцем, і саме це стало підставою її звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 22.06.2012 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 540, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 11).

Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Приймаючи до уваги, що обидві сторони згодні на розірвання шлюбу, подружні відносини між сторонами фактично припинені, сторони проживають окремо, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню.

Сторони мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 таЗеря ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, (а.с.12, 13).

З копій свідоцтв про народження серії І-БП №138748 та серії І-БП №057515, вбачається, що батьком обох дітей є ОСОБА_4, про що зроблено відповідні актові записи № 2377 та № 1027 (а.с.12, 13).

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Зважаючи на те, що відповідач є батьком неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_5, він за законом зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на їх утримання, тому із ОСОБА_4 необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей.

ч. 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, з ким проживає дитина.

Згідно ч. 2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд виходить з того, що відповідач ОСОБА_4 є особою працездатного віку, не має на утриманні інших осіб, має нормальний стан здоров'я, і має об'єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання двох дітей. Будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач суду не надав.

Суд також приймає до уваги, що відповідач з позовом погодився повністю і не заперечував проти вказаного позивам розміру аліментів.

Тому суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення з ОСОБА_4 аліментів на двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) на двох дітей щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В даному випадку позов подано до суду 30 листопада 2017 року.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позову про стягнення аліментів та в зв'язку із тим, що за даною категорією справи позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позову про розірвання шлюбу, слід стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею при подачі позову судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу в розмірі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 112, 180, 181, 182, 191 СК України, ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_1, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, до ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 22.06.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 540.

Стягнути з ОСОБА_4 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) на двох дітей щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 30.11.2017 року.

Аліменти сплачувати матері ОСОБА_3.

Рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 сплачений нею при подачі позову судовий збір в розмірі 640 грн.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Сумської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 07.02.2018 року.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Г.В. Кривцова