АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Макаренко І.О.
№22-ц/796/1205/2018 Доповідач - Українець Л.Д.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 лютого 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Федорчук Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11 липня 2017 року в справі за скаргою ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць Інни Миколаївни, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», ОСОБА_4,-

В С Т А Н О В И В

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць Інни Миколаївни.

У мотивування вимог посилалася на те, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві перебуває виконавчий лист №2-12176/11, виданий Шевченківським районним судом м. Києва 09 січня 2015р. про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ТОВ «Кей-Колект» суми боргу за кредитним договором №0 від 12 квітня 2007р. в розмірі 166982,32 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 14 лютого 2012р. становить 1462220,61 грн. та судовий збір у розмірі 3219,0 грн., а всього 1465439,61 грн.

Зазначала, що вона не отримувала постанову про відкриття виконавчого провадження, що позбавило її права на самостійне виконання рішення суду.

Вона не проживає та не має майна у Дніпровському районі м. Києва, що свідчить про порушення норм Закону України «Про виконавче провадження» при винесенні зазначеної постанови.

Вважала неправомірними дії державного виконавця щодо не з'ясування місця проживання та знаходження майна боржника; несвоєчасного внесення відомостей про виконавче провадження до Єдиного реєстру виконавчих проваджень; направлення вимоги про списання грошових коштів з рахунку заявниці в ПАТ КБ «Приватбанк».

Зауважувала, що стягувач звернувся із пропуском строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Беручи до уваги, що постанова про відкриття виконавчого провадження винесена неправомірно, тому інші постанови в рамках виконавчого провадження також підлягають визнанню неправомірними.

Ураховуючи наведене просила суд:

- визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць І.М., яка полягає у не з'ясуванні нею місця проживання та знаходження майна боржника при вирішенні питання відкриття провадження;

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця, яка полягає в не направленні боржнику копії постанови державного виконавця від 13 травня 2015 року за зареєстрованою адресою проживання;

- визнати неправомірними та скасувати: постанову державного виконавця від 13 травня 2015 року про відкриття виконавчого провадження; постанову державного виконавця від 12 червня 2015 року про арешт майна боржника та заборони його відчуження; постанову державного виконавця від 12 червня 2015року про арешт коштів боржника; постанову державного виконавця від 12 червня 2015року про стягнення з боржника витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій; постанову державного виконавця від 12 червня 2015 року про стягнення виконавчого збору;

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця по несвоєчасному внесенню відомостей про виконавче провадження №47517085 до Єдиного реєстру виконавчих проваджень;

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо не проведення перед початком вчинення виконавчих дій перевірки отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження та щодо не проведення перевірки добровільного виконання рішення боржником;

- визнати неправомірними дії державного виконавця по направленню до ПАТ КБ «Приватбанк» платіжної вимоги по списанню з рахунків заявниці суми боргу;

- зобов'язати державного виконавця винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-12176/11, виданого 09 січня 2015р. Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення заборгованості з неї на користь ТОВ «Кей-Колект» боргу в сумі 1465439,61 грн.;

- зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві повернути на рахунки заявниці в ПАТ КБ «Приватбанк» та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» неправомірно списані грошові кошти в сумах 1596,56 грн. та 62185,94 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 лютого 2016 року скаргу ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління у м. Києві Коломієць Інни Миколаївни про визнання бездіяльності неправомірною; визнання неправомірними та скасування постанов; зобов'язання вчинити дії - задоволено частково. (а.с.103-107 т.1)

Ухвалою колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва від 29 листопада 2016 року апеляційну скаргу головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць Інни Миколаївни задоволено частково, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 08.02.2016 року скасовано та передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції. (а.с.129-131 т.2)

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11 липня 2017 року скаргу ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління у м. Києві Коломієць Інни Миколаївни задоволено частково. Скасовано постанову старшого державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління у м. Києві Коломієць ІнниМиколаївни від 13 травня 2015 року про відкриття виконавчого провадження. В задоволенні решти вимог скарги відмовлено. (а.с.156-159 т.2)

Ухвалою колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва від 22 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, апеляційну скаргу головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць Інни Миколаївни задоволено частково. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11 липня 2017 року скасовано в частині задоволення скарги ОСОБА_2 та постановлено нову ухвалу, якою в задоволенні скарги ОСОБА_2 в частині скасування постанови старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць Інни Миколаївни від 13 травня 2015 року про відкриття виконавчого провадження відмовлено. (а.с.36-38 т.3)

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 22 листопада 2017 року скасувати. Апеляційну скаргу головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць І.М. залишити без розгляду. Питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Зауважує, що зазначення судом у виконавчому листі іншого строку пред'явлення його до виконання не мас правового значення, оскільки такий строк встановлено імперативною нормою закону й не може бути змінено судом. Суд має право лише поновити пропущений строк пред'явлення виконавчого листа до виконання за наявності відповідного клопотання стягувана та поважності причин пропуску цього строку.

Судом першої інстанції необґрунтовано відмовлено в задоволенні решти вимог скарги, а саме визнання неправомірними дії державного виконавця щодо не з'ясування місця проживання та знаходження майна боржника; несвоєчасного внесення відомостей про виконавче провадження до Єдиного реєстру виконавчих проваджень; направлення вимоги про списання грошових коштів з рахунку заявниці в ПАТ КБ «Приватбанк», визнання неправомірними та скасування інших постанов державного виконавця в рамках виконавчого провадження.

Крім того, судом апеляційної інстанції відкрито провадження за апеляційною скаргою державного виконавця, поданою з пропуском строку.

Старший державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць І. М. та Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про час та місце розгляду справи повідомленіь 22.01.2018 року; ОСОБА_4 про час та місце розгляду спрви повідомлений 25.01.2018 року, що підтверджується зворотніми повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та її представника, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦПК України, в редакції яка діяла на час звернення до суду зі скаргою та розгляду скарги, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 09 січня 2015 року Шевченківським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист від 06 вересня 2013 року у справі №2-12176/11 (провадження №2/761/938/2013) за яким стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кей-Колект» суму боргу за кредитним договором № 0 від 12 квітня 2007р. в розмірі 166982,32 швейцарських франка, що за курсом НБУ станом на 14 лютого 2012р. становить 1462220,61 грн. та судовий збір в розмірі 3219,0 грн., а всього 1465439,61 грн. (а.с.5 т.1)

У виконавчому листі зазначено місце проживання боржника ОСОБА_2 АДРЕСА_1

Відповідно до положень частин 1,2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

12.05.2015 року до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві надійшла заява стягувача про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом у справі № 2-12176/11 (провадження №2/761/938/2013).

13.05.2015 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №47517085 за вказаним виконавчим листом, боржником в якому є заявник та надано семиденний строк для добровільного виконання рішення, а також направлено зазначену постанову на адресу боржника, зазначену у виконавчому листі (а.с.7,23 т.1)

Також державним виконавцем направлялися запити для встановлення майна боржника.

Судом вірно відмовлено в задоволенні вимоги про визнання неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць І.М., яка полягає у не з'ясуванні нею місця проживання та знаходження майна боржника при вирішенні питання відкриття провадження, оскільки діючим законодавством не передбачено обов'язку державного виконавця здійснювати перевірку даних, внесених судом до виконавчого листа, зокрема, щодо місця перебування боржника.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

В порядку ч. 5 цієї норми законодавства у разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з'ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу.

Отже, у разі наявності даних про зміну місця проживання боржника державний виконавець зобов'язаний надіслати виконавчий лист за новим місцем проживання боржника. Вказана обставина не є підставою для закриття виконавчого провадження та визнання незаконною постанови про відкриття виконавчого провадження.

До того ж в матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження зміни місця проживання боржника, а зазначена у виконавчому листі адреса відноситься до Дніпровського району м. Києва.

Крім того, 05 червня 2015 року до Відділу державної виконавчої служби з'явилась боржник ОСОБА_2 та ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження, доказом чого є відповідна розписка, яка міститься в матеріалах виконавчого провадження, проте будь-яких заяв щодо не проживання в Дніпровському районі м. Києва не подавала (а.с.181 т.2).

Щодо визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця, яка полягає в не направленні боржнику копії постанови державного виконавця від 13 травня 2015 року за зареєстрованою адресою проживання, та визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця щодо не проведення перед початком вчинення виконавчих дій перевірки отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження та щодо не проведення перевірки добровільного виконання рішення боржником, то судом теж вірно відмовлено в задоволенні даної вимоги з огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанови державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

В матеріалах виконавчого провадження № 47517085 міститься супровідний лист про направлення постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.05.2016 року ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 Зазначене поштове відправлення повернулося з відміткою за закінченням терміну зберігання (а.с.78 т.2)

Виходячи з вказаної норми законодавства, державний виконавець не повинен з'ясовувати факт отримання боржником вказаної постанови перед початком вчинення виконавчих дій, а повинен лише направити вказану постанову рекомендованим листом на адресу боржника.

Враховуючи те, що боржником рішення суду про стягнення заборгованості виконано не було, державним виконавцем на підставі ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» розпочато примусове виконання рішення суду.

12.06.2015 року державним виконавцем відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження. (а.с.27 т.1)

12.06.2015 року державним виконавцем відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про арешт коштів боржника. (а.с.29 т.1)

12.06.2015 року державним виконавцем відповідно до ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про стягнення з боржника витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій. (а.с.32-33 т.1)

12.06.2015 року державним виконавцем відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про стягнення з боржника виконавчого збору. (а.с.35)

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що на депозитний рахунок Відділу надійшли кошти у сумі 1 596 грн. 56 коп.; 3 008 грн. 54 коп. та 62 185 грн. 94 коп.

23 грудня 2015 року державним виконавцем підготовлено розпорядження, на підставі якого платіжним дорученням №2331 від 23 листопада 2015 року кошти в сумі 60 021 грн. 94 коп. перераховані стягувачу ТОВ «Кей-Колект» та 6669 грн. 10 коп. і 100 грн. перераховано на користь держави.

29 грудня 2015 року державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві. (а.с.170-171 т.1)

Задовольняючи частково скаргу ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць І.М. та скасовуючи постанову старшого державного виконавця від 13 травня 2015 року про відкриття виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що стягувачем був пропущений строк пред'явлення виконавчого листа до виконання, судом такий строк поновлено не було, а тому постанова про відкриття виконавчого провадження підлягає скасування.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується в повному обсязі з огляду на таке.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2015 року заяву ОСОБА_4 про виправлення помилок у виконавчому листі № 2-12176/11 задоволено частково. Виправлено помилки допущені при оформленні виконавчих листів № 2-12176/11, виданих Шевченківським районним судом м. Києва 09 січня 2015 року на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 вересня 2013 року де дату набрання рішенням законної сили зазначити як «30.09.2013» замість «29.05.2014», строк пред'явлення до виконання зазначити замість «29.05.2015» зазначити «30.09.2014». (а.с.72-73 т.1)

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч. 2. ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Отже, за загальним правилом, виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред'явлений до примусового виконання протягом року з наступного для після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 24, п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред'явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову.

Зазначення судом у виконавчому листі іншого строку пред'явлення його до виконання не має правового значення, оскільки такий строк встановлено імперативною нормою закону й не може бути змінено судом.

Суд має право лише поновити пропущений строк пред'явлення виконавчого листа до виконання за наявності відповідного клопотання стягувача та поважності причин пропуску цього строку.

Враховуючи внесені виправлення строк пред'явлення виконавчого листа до виконання був 30.09.2014 року, проте вказані обставини були встановлені 08.10.2015 року, а постанова про відкриття виконавчого провадження, що є предметом оскарження, винесена 13.05.2015 року. Отже виправлення до виконавчого листа були внесені пізніше, ніж державним виконавцем відкрито виконавче провадження, а тому вказана обставина не свідчить про незаконність чи неправомірність дій державного виконавця при відкритті виконавчого провадження та здійсненні виконавчих дій по ньому.

Разом з тим, враховуючи те, що стягувачем було пропущено строк пред'явлення виконавчого листа до виконання, а судом не було поновлено цього строку, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 13.05.2015 року підлягає скасуванню.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимоги про зобов'язання державного виконавця винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-12176/11 та зобов'язати повернути списані грошові кошти, не підлягають задоволенню у зв'язку із тим, що вирішення цих питань, згідно вимог Закону, належить до виключної компетенції держаного виконавця.

Колегія суддів також вважає обґрунтованою відмову суду в задоволенні вимоги про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця по несвоєчасному внесенню відомостей про виконавче провадження №47517085 до Єдиного реєстру виконавчих проваджень, оскільки в матеріалах справи немає жодного доказу на підтвердження даного твердження сторони заявника.

Таким чином ухвала суду в частині відмови в задоволенні вимог про: визнання неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць І.М., яка полягає у не з'ясуванні нею місця проживання та знаходження майна боржника при вирішенні питання відкриття провадження; визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця, яка полягає в не направленні боржнику копії постанови державного виконавця від 13 травня 2015р. за зареєстрованою адресою проживання; визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця по несвоєчасному внесенню відомостей про виконавче провадження №47517085 до Єдиного реєстру виконавчих проваджень; визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо не проведення перед початком вчинення виконавчих дій перевірки отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження та щодо не проведення перевірки добровільного виконання рішення боржником; визнання неправомірними дії державного виконавця по направленню до ПАТ КБ «Приватбанк» платіжної вимоги по списанню з рахунків заявниці суми боргу; зобов'язання державного виконавця винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-12176/11, виданого 09 січня 2015р. Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення заборгованості з неї на користь ТОВ «Кей-Колект» боргу в сумі 1465439,61 грн.; зобов'язання Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві повернути на рахунки заявниці в ПАТ КБ «Приватбанк» та ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» неправомірно списані грошові кошти в сумах 1596,56 грн. та 62185,94 грн.; а також в частині часткового задоволення вимоги про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця від 13 травня 2015 року про відкриття виконавчого провадження, а саме в частині її скасування відповідає вимогам закону, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Разом з тим, дійшовши висновку про наявність підстав для скасування постанови державного виконавця від 13 травня 2015 року про відкриття виконавчого провадження суд першої інстанції не навів мотивів для відмови в задоволенні вимог про скасування постанов державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць ІнниМиколаївни від 12 червня 2015р. про арешт майна боржника та заборони його відчуження; про арешт коштів боржника; про стягнення з боржника витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій; про стягнення виконавчого збору.

Враховуючи визнання колегією суддів висновку суду про існування підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження обґрунтованим, тому колегія вважає, що скасуванню також підлягають всі зазначені вище постанови винесені в рамках виконавчого провадження.

Таким чином ухвала суду в частині відмови в задоволенні вимог про скасування постанов державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць Інни Миколаївни від 12 червня 2015р. про арешт майна боржника та заборони його відчуження; про арешт коштів боржника; про стягнення з боржника витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій; про стягнення виконавчого збору підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині постанови про задоволення зазначених вимог.

Частинами 1, 3 ст. 370 ЦПК України передбачено, що якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави. За результатами розгляду апеляційної скарги суд приймає постанову відповідно до статті 382 цього Кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано раніше прийняту постанову суду апеляційної інстанції.

За таких обставин, ухвала колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва від 22 листопада 2017 року підлягає скасуванню.

Вимога апеляційної скарги про залишення скарги головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць І.М. без розгляду, у зв'язку з тим, що судом апеляційної інстанції відкрито провадження за апеляційною скаргою державного виконавця, поданою з пропуском строку, не ґрунтується на вимогах закону, оскільки ухвалою суду апеляційної інстанції від 21 вересня 2017 року визнано поважними причини пропуску державним виконавцем строку на апеляційне оскарження та поновлено його.

Керуючись статтями 367, 368, 370, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_2задовольнити частково.

Ухвалу колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва від 22 листопада 2017 року скасувати.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11 липня 2017 року в частині відмови в задоволенні вимог про скасування постанов державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць Інни Миколаївни від 12 червня 2015 року про арешт майна боржника та заборони його відчуження; про арешт коштів боржника; про стягнення з боржника витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій; про стягнення виконавчого збору скасувати.

Скасувати винесені в межах виконавчого провадження №47517085:

- постанову державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць Інни Миколаївни від 12 червня 2015 року про арешт майна боржника та заборони його відчуження;

- постанову державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць Інни Миколаївни від 12 червня 2015 року про арешт коштів боржника;

- постанову державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць Інни Миколаївни від 12 червня 2015 року про стягнення з боржника витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій;

- постанову державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Коломієць Інни Миколаївни від 12 червня 2015 року про стягнення виконавчого збору.

В іншій частині ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 лютого 2018 року.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва