Справа №485/1803/17
Провадження № 2/485/190/18
У Х В А Л А

15 лютого 2018 року м.Снігурівка

Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області Кобзар Ю.Ю., розглянувши позовну заяву Першого заступника керівника Баштанської місцевої прокуратури до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, ОСОБА_1, з залученням третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ФГ «Ортус» про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсним договорів оренди земельних ділянок та повернення земельних ділянок, -

В С Т А Н О В И В:

29.11.2017 року до Снігурівського районного суду Миколаївської області на розгляд надійшов позов Першого заступника керівника Баштанської місцевої прокуратури до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, ОСОБА_1 з залученням третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ФГ «Ортус» про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсним договорів оренди земельних ділянок та повернення земельних ділянок.

15.12.2017 року набрали чинності зміни до ЦПК України та КАС України, внесені Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року.

Розділом ХІІІ частиною першою пунктом одинадцятим ЦПК України передбачено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи зазначені у перехідних положеннях Цивільного процесуального кодексу України вимоги, при вирішенні питання щодо відкриття провадження або відмови у відкритті провадження необхідно враховувати положення норм процесуального законодавства, яке діяло до набрання чинності новими редакціями ЦПК України та КАС України.

Перевіривши позовну заяву, суддя приходить до висновку, що у відкритті провадження у справі слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 186 ч. 1 п. 1 ЦПК України, в редакції від 07.01.2018 року, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Встановлено, що позивачем заявлені вимоги про визнання незаконним та скасування наказів Головного управління Держземагенства в Миколаївській області щодо надання дозволів на розроблення проекту землеустрою для відведення земельних ділянок у оренду ОСОБА_1, визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок між Головним управлінням Держземагенства в Миколаївській області та ОСОБА_1, зобовязання відповідача повернути земельні ділянки.

Постановю Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року за №3 надаються розяснення, рекомендаційного характеру, щодо визначення юрисдикції, згідно яких спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них субєкта владних повноважень, розглядаються в порядку цивільного судочинства.

У свою чергу постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року за №8 також надаються розяснення, рекомендаційного характеру, щодо визначення юрисдикції, згідно яких справи за зверненням прокурора є адміністративними.

У звязку з тим, що зазначені рекомендації не мають чіткої визначеності і є суперечливими щодо визначення юрисдикції та засновані на застарілих законодавчих актах, при визначені цього питання необхідно керуватися положеннями ЦПК України та КАС України у чинній редакції станом на 07.01.2018 року з урахуванням положень ЦПК України та КАС України в редакції станом на 03.08.2017 року.

Відповідно до ст. 4 ч. 1 п. 2 КАСУ публічно-правовий спір це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у звязку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобовязує надавати такі послуги виключно субєкта владних повноважень, і спір виник у звязку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є субєктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у звязку із порушенням її прав у такому процесі з боку субєкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно ст. 4 ч. 1 п. 7 КАСУ субєкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

З зазначених в позовній заяві вимог вбачається публічно-правовий спір, оскільки одним з відповідачів виступає орган державної влади - Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській област,і до якого заявлена вимога про визнання незаконним та скасування наказів винесених у звязку зі здійсненням публічно-владних управлінських функцій з надання дозволу на розробку проекту землеустрою та делегованих повноважень з прийняття рішення про передачу земельних ділянок в оренду.

Відповідно до ст. 19 ч. 1 п.п. 1, 5 КАСУ передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюються на розгляд справ у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому субєкту законом.

Зазначене також міститься у положеннях ст. ст. 3, 17 КАС України в редакції від 03.08.2017 року.

Статтею 23 частиною 3 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Отже, зазначене свідчить про те, що наявний публічно-правовий спір, який необхідно розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція щодо наявності публічно-правового спору, в разі участі прокурора, міститься у постанові Верховного Суду від 26.01.2018 року прийнятої по справі №810/2509/17.

Зі змісту зазначеного судового рішення Верховного Суду вбачається, що прокурор, відповідно до обсягу наданих йому повноважень, є посадовою особою органу державної влади, а тому, незалежно від статусу відповідача, адміністративні справи, де позивачем є орган державної влади, зокрема прокурор, підсудні окружним адміністративним судам.

Викладене свідчить, що заявлені позовні вимоги не є похідними від вимог у приватно-правовому спорі, оскільки цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин, цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

З заявлених позовних вимог вбачається, що Головним управлінням Держземагенства в Миколаївській області був порушений порядок надання дозволу на виготовлення документації та надання в оренду земельних ділянок, тобто вказується на порушення порядку здійснення публічно-владних управлінських функцій та делегованих повноважень.

Таким чином, в разі скасування в порядку адміністративного судочинства оскаржуваних наказів та визнання дій Головного управління Держземагенства в Миколаївській області незаконними, це призведе до поновлення порушених прав.

Виходячи із зазначеного, не має підстав вважати, що зазначений спір виникає з цивільних правовідносин, а тому згідно ст. 19 ЦПК України в редакції від 07.01.2018 року та ст. 15 ЦПК України в редакції від 03.08.2017 року не може бути розглянутий у порядку цивільного судочинства.

Статтею 2 Земельного кодексу України визначено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Зі змісту позовної заяви не вбачається, що були порушені інтереси держави у відносинах з володіння, користування і розпорядження землею.

У свою чергу зі змісту позову вбачається, що інтереси держави щодо володіння та користування земельними ділянками були порушені внаслідок видання наказів про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення в оренду земельних ділянок та шляхом виконання делегованих повноважень щодо укладення договорів оренди земельних ділянок.

Беручи до уваги викладене, не має підстав вважати, що даний спір виник безпосередньо з земельних правовідносин щодо володіння, користування і розпорядження землею, оскільки, в даному випадку, Головне управління Держземагенства в Миколаївській області виступало як субєкт владних повноважень при здійсненні своїх управлінських функцій з використанням делегованих повноважень.

Тобто, земельні відносини виникли в результаті дій та рішень субєкта владних повноважень - Головного управління Держземагенства в Миколаївській області, а не у результаті суспільних відносин.

На підставі викладеного у відкритті провадження у справі за позовом Першого заступника керівника Баштанської місцевої прокуратури до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, ОСОБА_1 із залученням третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ФГ «Ортус» про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсним договорів оренди земельних ділянок та повернення земельних ділянок слід відмовити на підставі ст. 186 ч. 1 п. 1 ЦПК України, оскільки позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства за чинною редакцією та був поданий без додержання відповідних вимог процесуального закону щодо юрисдикції судів, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Керуючись ст. ст. 186, 260, розділом ХІІІ ст. 1 ч. 1 п. 11 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У відкритті провадження у справі за позовом Першого заступника керівника Баштанської місцевої прокуратури до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, ОСОБА_1, з залученням третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ФГ «Ортус» про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсним договорів оренди земельних ділянок та повернення земельних ділянок - відмовити.

Повернути Першому заступнику керівника Баштанської місцевої прокуратури позовні матеріали.

Копію ухвали з позовними матеріалами надіслати позивачу.

Розяснити Першому заступнику керівника Баштанської місцевої прокуратури, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції Миколаївського окружного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 353 ч. 1 п. 7 ЦПК України ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом пятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя: Ю.Ю. Кобзар