Провадження № 2/127/265/17
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

29 січня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Гуменюка К.П.,

за участю секретаря судового засідання Лисої К.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Політехніка-Сервіс», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ПП «Політехніка-Сервіс», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Свої вимоги мотивував тим, що 27 листопада 2015 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_1, порушив правила дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем «Тайота» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням позивача ОСОБА_1, що призвело до пошкодження його транспортного засобу. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, яка постановою Апеляційного суду Вінницької області від 25 квітня 2016 року залишена без змін. Внаслідок ДТП позивачеві спричинено матеріальний збиток в розмірі 75470,25 грн. Страхова компанія «Аско Донбас Північний» здійснила страхове відшкодування в розмірі 49000,00 грн. на рахунок ТОВ «Вінавтоцентр», яке здійснювало ремонт пошкодженого транспортного засобу. В липні 2016 року ТОВ «Вінавтоцентр» повідомило позивача про необхідність здійснення доплати за ремонт автомобіля в розмірі 26470,25 грн. Крім того, позивач зазнав моральної шкоди, яку оцінив в розмірі 10000,00 грн., та яка полягає у психічних переживаннях, які останній переніс під час ДТП, порушенні звичного стану життя, участі у содових засіданнях, які тривали протягом 5 місяців, на які позивач приїжджав 8 разів. За наведеного просив стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 26470,25 грн., моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн., та судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.

01 листопада 2016 року позивач подав до суду клопотання в якому просив замінити відповідача на належного, а саме на ПП «Політехніка-Сервіс» (а. с. 53).

28 серпня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про збільшення позовних вимог, та просив збільшити розмір матеріальної шкоди на розмір втрати товарної вартості автомобіля 10723,22 грн., а загалом стягнути з ПП «Політехніка-Сервіс» матеріальну шкоду в розмірі 37193,47 грн. (а. с. 153). Крім того, в одному з судових засідань позивач просив стягнути з відповідача і судові витрати пов'язані з проведенням експертизи та явкою до суду.

29 січня 2018 року представником позивача подано заяву, в якій останній просив розгляд справи без його участі та участі позивача ОСОБА_1, позов підтримав, та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, хоча про дату час та місце судового засідання повідомлявся належним чином відповідно до норм цивільно-процесуального законодавства, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_4 29 січня 2018 року подала до суду клопотання, в якому просила розгляд справи провести за її відсутності, заперечувала щодо задоволення позову. Крім того, в письмових запереченнях від 03 жовтня 2016 року зазначила, що на час скоєння ДТП ОСОБА_2 виконував трудові обов'язки, перебуваючи у трудових відносинах з ПП «Політехніка-Сервіс», а тому відповідно до положень ст. 1172 ЦК України, розмір шкоди слід стягувати з юридичної особи в трудових відносинах з якою перебував винуватець ДТП. Звернула увагу на відсутність доказів, а саме акту огляду транспортного засобу аварійним комісаром та акту визначення розміру шкоди (а. с. 39-41).

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до ч. 1 ст. 280, ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.

Враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач повторно не з'явився в судове засідання без поважних причин та не подав відзив на позовну заяву, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 жовтня 2016 року задоволено клопотання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПП «Політехніка-Сервіс» (а. с. 48).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 листопада 2016 року задоволено клопотання позивача від 01 листопада 2016 року та замінено первісного відповідача на ПП «Політехніка-Сервіс» (а. с. 55).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30 листопада 2016 року задоволено клопотання представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 про забезпечення доказів та витребувано з СК «Аско Донбас Північний» матеріали, пов'язанні зі страховим випадком, який мав місце 27 листопада 2015 року, а саме акт огляду аварійним комісаром пошкодженого транспортного засобу Тойота-Кемрі, а також фотокартки, які були здійснені під час огляду комісаром в електронному вигляді на оптичному носію (компакт-диск) та калькуляцію відновлювального ремонту по системі «Аудатекс» (а. с 67).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 березня 2017 року задоволено клопотання представника позивача від 10 січня 2017 року та у справі призначена авто-товарознавча експертиза, а також зупинено провадження у справі (а. с. 102-103).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30 червня 2017 року провадження у справі відновлено у зв'язку із надходженням висновку експерта (а. с. 140).

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та правовідносини, врегульовані нормами ЦК України щодо не договірних зобов'язань в частині загальних підстав відповідальності за завдану джерелом підвищеної небезпеки майнову та моральну шкоди.

Судом встановлено, що позивач є власником автомобіля «TOYОTA» CAMRY, 2012 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу сер. НОМЕР_4 від 30 жовтня 2015 року (а. с. 26).

27 листопада 2015 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем ЗАЗ TF69YO д.н.з. НОМЕР_1 порушив ПДР та допустив зіткнення з автомобілем «TOYОTA» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1, що призвело до пошкодження транспортного засобу. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито у зв'язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності (а. с. 4-5). Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 25 квітня 2016 року апеляційна скарга представника ОСОБА_2 залишена без задоволення, а постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 21 березня 2016 року - без змін та набрала законної сили (а. с 6-7).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, обставина наявності неправомірності дій ОСОБА_2, внаслідок яких позивачеві завдана шкода, підтверджується вищезазначеними рішеннями судів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована СК «Аско Донбас Північний», адже страхова компанія здійснила страхове відшкодування в розмірі 49000,00 грн. за ремонт пошкодженого транспортного засобу «TOYОTA» д.н.з. НОМЕР_7 на рахунок ТОВ «Вінавтоцентр» (а. с. 16). При цьому, 07 грудня 2015 року представником страховика складено протокол огляду колісного транспортного засобу, в якому відображений обсяг пошкоджень автомобіля «TOYОTA» д.н.з. НОМЕР_7 (а. с. 84-85). Відповідно до ремонтної калькуляції від 23 грудня 2015 року вартість ремонту транспортного засобу «TOYОTA» д.н.з. НОМЕР_7 без ПДВ становить 64516,82 грн., вартість ремонту з ПДВ становить 77420,18 грн. (а. с. 86-90).

На замовлення ОСОБА_1, ТОВ «Вінавтоцентр» здійснило ремонт автомобіля «TOYОTA» д.н.з. НОМЕР_7, що підтверджується актом здачі прийняття робіт (надання послуг) від 25 травня 2016 року № ОУ-0000034. Відповідно до зазначеного акту вартість ремонту автомобіля становить 75470,25 грн. (а. с. 8). Вартість ремонту визначена на підставі ремонтної калькуляції від 24 лютого 2016 року (а. с. 9-13).

Листом від 26 липня 2016 року ТОВ «Вінавтоцентр» повідомило ОСОБА_1 про те, що 10 червня 2016 року СК «Аско Донбас Північний» здійснило страхове відшкодування на рахунок ТОВ «Вінавтоцентр» в розмірі 49000,00 грн. за ремонт транспортного засобу «TOYОTA» д.н.з. НОМЕР_7. Крім того, просило здійснити доплату за послуги по ремонту автомобіля в розмірі 26470,25 грн. в найкоротші строки (а. с. 16). 04 листопада 2017 року ОСОБА_1 здійснив доплату за ремонт автомобіля на рахунок ТОВ «Вінавтоцент» в розмірі 26470,25 грн., що підтверджується копією квитанції від 04 листопада 2017 року № 0.0.885717777.2 (а. с. 174).

За висновком здійсненої у справі судової автотоварознавчої експертизи від 19 червня 2017 року № 385Е-04/17, проведеної ПП ЕНДЦ «Експертиза», вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «TOYОTA» д.н.з. НОМЕР_7 внаслідок його пошкодження під час ДТП, станом на 24 лютого 2016 року складає 87471,04 грн. При цьому втрата товарної вартості складає 10723,22 грн. (а. с. 126-137). Відповідно до повідомлення ПП ЕНДЦ «Експертиза» від 15 грудня 2017 року № 41 здійснено доопрацювання висновку експерта від 19 червня 2017 року № 385Е-04/17 та виправлено вартість розміру втрати товарної вартості автомобіля з 10723,22 грн. на 8285,58 грн.

Щодо розміру майнової шкоди спричиненої позивачеві ОСОБА_1 внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу під час ДТП, яке мало місце 27 листопада 2015 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. А згідно ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Заявляючи вимогу про стягнення матеріальної шкоди, її розмір позивач обґрунтовував саме вартістю виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженого транспортного засобу. З наданих суду доказів вбачається, що дійсний розмір витрат пов'язаних з відновленням автомобіля становить 75470,25 грн. Про такий розмір та фактичне повне відновлення застрахованого автомобіля свідчить акт здачі прийняття робіт (надання послуг) ТОВ «Вінавтоцентр» від 25 травня 2016 року № ОУ-0000034.

Як вже зазначалось, страховиком на рахунок ТОВ «Вінавтоцентр», здійснено страхове відшкодування в розмірі 49000,00 грн. Грошові кошти в розмірі 26470,25 грн. (75470,25 - 49000,00) в рахунок частини вартості ремонту пошкодженого автомобіля, перераховано позивачем ОСОБА_1 до ТОВ «Вінавтоцент» 04 листопада 2017 року. З наведеного вбачається, що позивачем доведено обставину, що для відновлення пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_1 та страховиком сплачена сума 75470,25 грн., яка в свою чергу є розміром збитків спричинених потерпілому.

При визначенні розміру завданих позивачеві збитків суд бере до уваги, що за висновком здійсненої у справі судової автотоварознавчої експертизи від 19 червня 2017 року № 385Е-04/17 та повідомлення ПП ЕНДЦ «Експертиза» від 15 грудня 2017 року № 41, втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля, що належить позивачеві, становить 8285,58 грн.

Позивач в заяві про збільшення позовних вимог від 28 серпня 2017 року просив збільшити розмір матеріальної шкоди на розмір втрати товарної вартості автомобіля.

Відповідно до спільного наказу Фонду державного майна України та Мінітерства юстиції України «Про затвердження методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів» від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, величина втрати товарної вартості колісного транспортного засобу - умовна величина зниження ринкової вартості колісного транспортного засобу, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого колісного транспортного засобу.

При визначенні вартості заподіяної шкоди слід керуватись положеннями Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, відповідно до пункту 8.3 якої «вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.» Передчасне погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу, яке відбулось внаслідок ДТП, є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу. Пунктом 8.6.2 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо). В інших випадках, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу, визначення втрати товарної вартості КТЗ обов'язкове.

Отже, величина втрати товарної вартості автомобіля після ДТП має враховуватись при визначенні фактичного розміру заподіяної шкоди. Саме до такого висновку дійшов Верховни Суд України при розгляді справи № 6-760цс15, про що зазначив в постанові від 16 грудня 2015 року.

Відповідно до п. 32.7 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу.

При цьому суд враховує, що цивільно-правова відповідальність винної у скоєнні ДТП особи була застрахована та страховиком здійснено страхове відшкодування в розмірі 49000,00 грн. Натомість розмір здійсненого страхового відшкодування не покриває розмір спричинених збитків.

Суд бере до уваги положення ст. 1194 ЦК України, відповідно до яких, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, розмір фактично заподіяної позивачеві матеріальної шкоди становить 83755,83 грн. (75470,25+8285,58), з яких 49000,00 грн. відшкодовано страховиком, а тому розмір матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню на користь позивача становить 34755,83 грн.

Щодо відшкодування позивачеві моральної шкоди, яку останній оцінив в 10000,00 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог чинного законодавства України особа, якій завдано збитків, має також право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, оскільки де є порушення права людини це призводить до виникнення в неї конкретного права на компенсацію моральної шкоди.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодуванням моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб; моральна шкода може полягати, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає,зокрема в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач просить суд відшкодувати моральну шкоду, завдану не тільки внаслідок пошкодження майна, а й моральну шкоду, що йому завдана внаслідок порушення звичного стану життя у зв'яжу із відсутністю автомобіля протягом півроку під час проведення ремонту останнього.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд з'ясував, що за своїм характером правопорушення є необережним щодо нанесення шкоди майну.

Безперечно, позивач мав певні незручності, зважаючи на ремонт автомобіля протягом 6 місяців. За результатом даного розгляду, суд вважає, що позивачеві спричинена моральна шкода, що полягає у моральних стражданнях внаслідок пошкодження його майна. Тому, виходячи із вищезазначеного, керуючись вимогами розумності і справедливості, суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди, із врахуванням розміру, заявленого позивачем, повинен бути встановлений судом на рівні 1000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Як вже зазначалось та встановлено в судовому засіданні, ДТП відбулось 27 листопада 2015 року.

Відповідно до копії трудової книжки сер. НОМЕР_8, ОСОБА_2 з 01 квітня 2015 року обіймає посаду менеджера зі збуту ПП «Політехніка-Сервіс», що також підтверджується і копією довідки від 22 вересня 2016 року № 22, виданою зазначеною установою (а.с. 43-45). Крім того, автомобіль ЗАЗ TF69YO д.н.з. НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2 під час скоєння ДТП, належить відповідачеві ПП «Політехніка-Сервіс», що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу сер. НОМЕР_9 (а. с. 42, зворот).

За наведених обставин суд приходить до висновку, що ОСОБА_2, керуючи 27 листпада 2015 року автомобілем ЗАЗ TF69YO д.н.з. НОМЕР_1, під час скоєння ДТП, перебував у трудових стосунках з відповідачем та виконував трудові (службові) обов'язки, а тому розмір спричиненої позивачеві шкоди слід стягнути саме з ПП «Політехніка-Сервіс».

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, а саме сплаченого судового збору за подання позовної заяви, а також витрат пов'язаних з проведенням експертизи та явкою до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати зокрема пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ст. 138 ЦПК України, витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.

Позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 551,21 грн. що підтверджується оригіналом квитанції від 05 серпня 2016 року (а. с. 1). Крім того, відповідно до рахунку-фактури від 21 квітня 2017 року вартість проведення автотоварознавчого дослідження призначеного в судом в межах розгляду цивільної справи становить 2150,00 грн., (а. с. 161), які сплачені позивачем ОСОБА_1, що підтверджується оригіналом квитанції від 17 травня 2017 року (а. с. 160).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов задоволено частково, (зокрема в частині стягнення моральної шкоди), а позивач поніс судові витрати на загальну суму 2701,21 грн., з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 2158,26 грн.

Розмір витрат, які поніс позивач у зв'язку з явкою до суду на загальну суму 1400,00 грн. (а. с. 159 відповідно до положень ст. 138 ЦПК України слід віднести на рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1172, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст. 81, 82, 133, 138, 141, 223, 247, 263-265, 280, 281, ЦПК України,суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства «Політехніка - Сервіс» (70600, Запорізька обл. м. Пологи, вул. Зарічна, 55А, ідентифікаційний код юридичної особи 35815806) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_6):

-матеріальну шкоду в розмірі 34 755 (тридцять чотири тисячі сімсот п'ятдесят п'ять) грн. 83 коп.;

- 1 000 (одна тисяча) грн. у відшкодування моральної шкоди;

-судові витрати в розмірі 2 158 (дві тисячі сто п'ятдесят вісім) грн. 26 коп;

В решті вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міську суд Вінницької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено - 08 лютого 2018 року.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області К.П. Гуменюк