УХВАЛА

Іменем України

31.01.18 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: Воронкова Д.В.

при секретарі: Лігерко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду подання державного виконавця Буринського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Сумській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України,-

в с т а н о в и в:

30 січня 2018 року державний виконавець Буринського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Сумській області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду.

Подання мотивовано тим, що на виконанні Буринського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Сумській області знаходиться виконавче провадження №55152433 з приводу примусового виконання виконавчого листа №820/6434/15, виданого 30.11.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Харківського національного Університету внутрішніх справ, витрат, повязаних з утриманням в сумі 20417,69 грн.

Оскільки рішення суду не виконується, а боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна, просить обмежити його у праві виїзду за межі України.

В судове засідання державний виконавець Коляда І.І. не зявився, подав заяву про розгляд подання у його відсутності, просить подання задовольнити.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Вивчивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що дане подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Пунктом 5 частини 1 статті 6 цього Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження громадянина України у праві виїзду за кордон ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Виходячи із зазначених норм, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобовязань.

Тому, чинним законодавством передбачено можливість тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Під поняттям «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до ст.81 ЦПК України,кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Державним виконавцем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження умисного ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Сам по собі факт неявки боржника на виклик державного виконавця та відсутність його за місцем проживання не свідчить про ухилення боржника від виконання зобовязання.

Крім того, у поданні державний виконавець посилається на норми ЦПК України у редакції, що діяли до 15.12.2017 року,що робить подання не обгрунтованим.

Отже, у суду відсутні достатні підстави для задоволення подання.

На підставі наведеного, керуючись ст.441 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

В задоволенні подання державного виконавця Буринського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Сумській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 15-денний строк з дня її проголошення.

Суддя