АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Доповідач у суді апеляційної інстанції -
№ 22-ц/796/598/2018 БорисоваО.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2018 року місто Київ

справа № 2608/5823/11

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Гаращенка Д.Р.

за участю секретаря судового засідання - Волошина В.Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 21 листопада 2017 року про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, постановлену під головуванням судді Шум Л.М. по цивільній справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», боржник: ОСОБА_2, стягувачі: публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», публічне акціонерне товариство «Комерційний Індустріальний Банк» про заміну сторони виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2017 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 21 листопада 2017 року у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником у цивільній справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права просило скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою задовольнити заяву ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та замінити стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» у справі за №2-5823/11 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2

В обґрунтування вимог посилалося на те, що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою, у зв'язку з вибуттям правопопередника після ухвалення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов'язки, або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежать від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Вказувало, що за змістом ст.512 ЦК України, ст.378 ЦПК України у редакції кодексу 2004 року та ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги, оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Зазначало, що до заяви про заміну сторони виконавчого провадження ними було надано саме витяг з реєстру боржників, а не сам реєстр боржників, оскільки за договором про відступлення права вимоги №114/42ДГ від 29 червня 2017 року, що укладений між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» було відступлено заборгованість по 126 кредитних договорах, а так як реєстр боржників містить персональні дані інших боржників, окрім ОСОБА_2, надання його до суду в повному обсязі суперечило б ч.2 ст.14 Закону України «Про захист персональних даних».

Заявник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та заінтересовані особи: ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк», ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника.

Колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності осіб, які не з'явилися у судове засідання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано доказів того, що ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» набуло права вимоги за кредитним договором №014/4006/74/60738 від 14 вересня 2007 року відносно боржника ОСОБА_2 від ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» на підставі договору відступлення права вимоги №114/42-ДГ, відсутні відомості відступлення права вимоги заявнику за кредитним договором №014/4006/74/60738 від 14 вересня 2007 року, боржником за яким є ОСОБА_2, до матеріалів заяви не додано реєстру боржників.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 14 лютого 2012 року позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» заборгованість за кредитним договором в розмірі 986935,08 грн. та судові витрати: 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

28 травня 2012 року представник позивача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» отримав копію рішення суду від 14 лютого 2012 року та виконавчий лист.

29 червня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» було укладено договір відступлення права вимоги №114/42, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором №014/4006/74/60738 від 14 вересня 2007, укладеним між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 перейшло до ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк».

Цього ж дня між ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» було укладено договір відступлення права вимоги №114/42-ДГ, відповідно до умов якого право вимоги за кредитним договором №014/4006/74/60738 від 14 вересня 2007, укладеним між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

Відповідно до витягу з реєстру боржників від 29 червня 2017 року до договору відступлення права вимоги №114/42 від 29 червня 2017 року, право вимоги за кредитним договором №014/4006/74/60738 від 14 вересня 2007, укладеного між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого є ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» та ОСОБА_2 перейшло до ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк», а згідно витягу з реєстру боржників від 29 червня 2017 року до договору відступлення права вимоги №114/42-ДГ право вимоги перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

Звертаючись із заявою ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» просило замінити стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» у цивільній справі №2-5823/11 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.442 ЦПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч.ч.1, 2, 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на корись чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім'я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст.512 ЦК України, ст.442 ЦПК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Пунктами 1, 2 ч.1 ст.512 ЦК України визначено, що у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження й її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, зважаючи на норму ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», отримавши виконавчий лист на виконання судового рішення, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» набув статус сторони виконавчого провадження - стягувач.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження».

Заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги, коли до нового кредитора перейшли права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача поза межами виконавчого провадження.

При цьому можливість звернення до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження можлива на будь-якій стадії процесу, навіть і у разі коли виконавче провадження не відкрито.

Посилання суду як на підставу відмови у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження на те, що заявником до матеріалів заяви не додано реєстру боржників є безпідставним, оскільки ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» було надано витяги з реєстру боржників, що є доказами відступлення права вимоги за кредитним договором №014/4006/74/60738 від 14 вересня 2007, укладеного між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2

Таким чином суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні заяви не взяв до уваги норми ст.378 ЦПК України у редакції кодексу 2004 року, ст.ст.512, 514 ЦК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» та прийшов до помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви про заміну стягувача на його правонаступника.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Святошинського районного суду міста Києва від 21 листопада 2017 року скасуванню з постановленням нової про задоволення заяви про заміну стягувача його правонаступником.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 376, 381-383, 442 ЦПК України Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» - задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 21 листопада 2017 року скасувати та постановити нову.

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити стягувача з публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», на товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» при виконанні рішення Святошинського районного суду міста Києва від 14 лютого 2012 року у справі №2608/5823/11 за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 19 лютого 2018 року.

Головуючий:

Судді: