Справа № 346/5341/17
Провадження № 22-ц/779/224/2018
Головуючий у 1 інстанції П'ятковський В. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2,

суддів: Бойчука І.В., Горейко М.Д.,

секретаря Шемрай Н.Б.,

з участю ОСОБА_3 та представника ОСОБА_4,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 14 грудня 2017 року,

в с т а н о в и в :

20.11.2017 року ОСОБА_3 звернулась з позовом до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів.

В заяві зазначила, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 04.10.2013 року змінено розмір аліментів, визначений рішенням Коломийського міськрайонного суду від 28.09.2010 року, та постановлено стягувати з відповідача на її користь 500 грн. аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаючись на те, що в даний час на утримання сина, забезпечення його нормального фізичного та духовного розвитку раніше визначеної суми аліментів не вистачає, її фінансове становище не дозволяє самостійно утримувати дитину, просила ухвалити рішення про збільшення розміру аліментів до 1777 грн.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 14 грудня 2017 року позов задоволено частково.

Постановлено стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн.

Стягнення аліментів розпочати з часу набрання чинності рішенням суду і проводити до повноліття дитини.

Стягнуто з ОСОБА_4 в дохід держави 640 грн. судового збору.

Відкликано виконавчий лист, виданий Коломийським міськрайонним судом від 04.10.2013 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів на утримання дитини.

У апеляційній скарзі ОСОБА_4 посилається на незаконність рішення суду.

Апелянт зазначає, що він не ухиляється від сплати аліментів, періодично купляє дитині одяг, продукти харчування та інші необхідні речі.

ОСОБА_4 вказує на те, що при визначенні розміру аліментів судом не було врахованого того, що він на даний час ніде не працює, часто хворіє та потребує лікування.

Також зазначає, що 09 листопада 2017 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_8, яка є вагітною, а тому стягнення аліментів у розмірі 1200 грн. щомісяця є для нього значною сумою, яку він не зможе сплачувати.

При цьому він погоджується сплачувати аліменти в розмірі 950 грн. щомісячно, з врахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з грудня 2017 року - 1860 грн.

Також зазначає, що позивачка не обґрунтувала необхідність стягнення саме 1777 грн. та не подала докази хвороби сина, а відповідно і необхідності більших витрат на його утримання.

Просив рішення суду змінити та визначити розмір аліментів сумі 950 грн., в решті рішення суду залишити без змін.

Представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримала з мотивів, наведених у ній.

ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнала.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

За змістом п.3 ст. 3 ЦПК України (в редакції Закону № 2147 VІІІ від 3 жовтня 2017 року) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У зв'язку з цим суд застосовує норми ЦПК України від 18 березня 2004 року, які діяли на час ухвалення оскаржуваного рішення, а справу переглядає в порядку, передбаченому ЦПК України в редакції від 3 жовтня 2017 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3 та представника ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що з 02.05.2009 року по 12.09.2012 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі і у них є син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розлучення сторін проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 04.10.2013 року змінено розмір аліментів, визначений рішенням Коломийського міськрайонного суду від 28.09.2010 року, та постановлено стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 в твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. (а.с.6)

Відповідно до ст. 180 СК батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею

повноліття.

Згідно ст.182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 184 СК суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1 ст.192 СК розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідач не заперечує свого обовязку утримувати сина, однак погоджується сплачувати аліменти у розмірі 950 грн. щомісячно.

Також встановлено, що 09 листопада 2017 року ОСОБА_4 зареєстрував шлюб з ОСОБА_8, яка на час розгляду даної справи є вагітною.

Згідно довідки Надвірнянського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області відповідач регулярно сплачує аліменти у раніше визначеному рішенням суду розмірі і станом на листопад 2017 року заборгованості немає.

Згідно поданої позивачкою медичної картки син ОСОБА_5 періодично потребує лікування, що свідчить про необхідність більших витрат на його утримання.(а.с.7-10)

При таких обставинах справи суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що визначена попереднім рішенням суду сума аліментів 500 грн. є недостатньою для утримання дитини, а отже і про обґрунтованість вимог щодо збільшення розміру аліментів.

Враховуючи вищенаведене, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, суд першої інстанції обґрунтовано визначив аліменти у розмірі 1200 грн.

Колегія суддів також враховує відсутність у відповідача інших дітей, непрацездатних дружини та батьків, а також те, що відповідач є фізично здоровим та працездатним, а отже спроможним платити аліменти у визначеному судом розмірі.

Посилання відповідача у скарзі на те, що позивачка не обґрунтувала необхідність стягнення саме заявленої суми позовних вимог та не подала докази хвороби сина, а відповідно і необхідності більших витрат на його утримання, не заслуговують на увагу, оскільки рішенням суду позов задоволено частково, і крім того, в засіданні суду апеляційної інстанції позивач подала витяг з медичної карти, з якого вбачається, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлений діагноз ангіопатія сітківки та мігренозні пароксизми, у звязку з чим він перебуває на диспансерному обліку у окуліста та невролога ОДКЛ.

Не можуть бути прийняті до уваги і доводи відповідача про те, що визначена сума аліментів 1200 грн. є для нього надто великою з посиланням на відсутність можливості працевлаштуватись, оскільки як було зазначено вище, відповідач є працездатним, а розмір аліментів відповідно до ст. 182 СК має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Враховуючи вищенаведене, підстав для скасування рішення суду немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Коломийського міськрайонного суду від 14 грудня 2017 року - без зміни.

Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ОСОБА_1 ОСОБА_2

Судді: І.В. Бойчук

ОСОБА_9