АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«27» лютого 2018 року

м. Харків

справа № 624/426/17-ц

провадження № 22ц/790/1103/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Бровченка І.О., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Баранкової В.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Кегичівська селищна рада Харківської області,

третя особа - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Кегичівської селищної ради Харківської області на рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 24 листопада 2017 року в складі судді Куст Н.М.,

в с т а н о в и в:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кегичівської селищної ради Харківської області, третя особа: ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі.

Позов мотивовано тим, що 18 грудня 2012 року між ним та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,0846 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований відділом Держкомзему у Кегичівському районі Харківської області за № 02083, для використання нежитлової будівлі «Дім торгівлі» площею 846 кв. м., що знаходиться в АДРЕСА_1, належної йому на праві власності згідно свідоцтва про право власності на нежитлову будівлю, виданого Кегичівською селищною радою Харківської області від 29 травня 2007 року на підставі рішення № 99 від 29 травня 2007 року, зареєстрованого Кегичівським МДКГПТІ Харківської області 05 червня 2007 року в реєстровій книзі № 1, номер запису № 72.

Вказав, що 23 лютого 2017 року він уклав договір дарування 1/2 частини нежитлової будівлі, посвідчений приватним нотаріусом Кегичівського нотаріального округу Харківської області Удовиченко С.О., зареєстрований в реєстрі за № 105, яким подарував належну йому 1/2 частину нежитлової будівлі площею 846 кв. м., що знаходиться в АДРЕСА_1, своїй дружині ОСОБА_2

Зазначив, що він звернувся з заявою до Кегичівської селищної ради Харківської області з вимогою про розірвання спірного договору оренди землі у зв'язку із набуттям права власності на 1/2 частину нежитлової будівлі, яка розташована на орендованій ним земельній ділянці, новим власником, однак рішенням Кегичівської селищної ради від 24 лютого 2017 року за № 354 йому відмовлено у зв'язку із невідповідністю чинному законодавству вищевказаної вимоги.

Просив розірвати договір оренди землі, зареєстрований 18 грудня 2012 року відділом Держкомзему у Кегичівському районі Харківської області за № 02083, на земельну ділянку площею 0,0846 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача судовий збір.

Рішенням Кегичівського районного суду Харківської області від 24 листопада 2017 року позов ОСОБА_1 - задоволено, розірвано договір оренди землі, зареєстрований 18 грудня 2012 року відділом Держкомзему у Кегичівському районі Харківської області за №02083, на земельну ділянку площею 0,0846 га, кадастровий НОМЕР_1, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1; стягнуто з Кегичівської селищної ради Харківської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду заступник керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Кегичівської селищної ради Харківської області подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, стягнути з позивача судовий збір.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, що мають значення для справи; висновки суду не відповідають обставинам справи, порушені та неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права. Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що дострокове розірвання договору оренди землі порушує інтереси держави; що відповідно до договору дарування 1/2 частини нежитлової будівлі ОСОБА_2, до якої перейшли права та обов'язки дарувальника ОСОБА_1 щодо користування земельною ділянкою, зобов'язана звернутися до Кегичівської селищної ради Харківської області щодо оформлення договору користування часткою земельної ділянки з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території, проте станом на 21 листопада 2017 року вона не зверталась із зазначеного питання до відповідача; що позивач також не звертався до відповідача з питань внесення змін до зазначеного договору оренди землі; що позивачем не надано жодного доказу порушення умов договору з боку орендодавця та не зазначено норм договору, які б допускали його розірвання; що позивач не відмовлявся добровільно від вищевказаної земельної ділянки, а продовжує її використовувати спільно з дружиною ОСОБА_2; що підстави для розірвання договору відсутні; що при виникненні в іншої особи права власності на нерухоме майно, яке розташоване на орендованій земельній ділянці, право попереднього користувача припиняється автоматично, в силу закону, і не потребує оформлення будь-якими документами; що докази порушення прав позивача відсутні, крім того, позивач під час розгляду справи визнавав, що його права не порушені, а позов поданий з метою отримання його дружиною, яка виступала третьої особою у справі, кадастрового номеру.

30 січня 2018 року ОСОБА_1 подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких він погоджується з рішенням суду та вважає його законним та обґрунтованим.

31 січня 2018 року ОСОБА_2 надала заяву, в якій зазначила, що рішення суду є законним та обґрунтованим і заперечувала проти апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Кегичівської селищної ради Харківської області необхідно задовольнити, рішення суду - скасувати.

Рішення суду мотивовано тим, що оскільки право ОСОБА_1 як орендаря порушено, воно підлягає захисту. Проте, з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 18 грудня 2012 року між ОСОБА_1 та Кегичівською селищною радою Харківської області було укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,0846 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований відділом Держкомзему у Кегичівському районі Харківської області за № 02083, для використання позивачем нежитлової будівлі «Дім торгівлі» площею 846 кв. м., що знаходиться в АДРЕСА_1, належної йому на праві власності згідно свідоцтва про право власності на нежитлову будівлю, виданого Кегичівською селищною радою Харківської області від 29 травня 2007 року на підставі рішення № 99 від 29 травня 2007 року, зареєстрованого Кегичівським МДКГПТІ Харківської області 05 червня 2007 року в реєстровій книзі № 1, номер запису № 72.

Із пунктів 2, 8 цього договору вбачається, що ОСОБА_1 в оренду передано земельну ділянку загальною площею 846 кв. м., в тому числі під забудовою - 296 кв. м., під проїздами, проходами та площадками - 550 кв. м., на якій розташована нежитлова будівля. Договір укладено на 49 років.

23 лютого 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір дарування 1/2 частини нежитлової будівлі, відповідно до умов якого ОСОБА_2 прийняла у власність від свого чоловіка 1/2 частину нежитлової будівлі «Дім торгівлі», що знаходиться в АДРЕСА_1, загальна площа якої становить 266,5 кв. м. Право власності на зазначене нерухоме майно зареєстровано цього ж дня відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Із пункту 13 зазначеного договору дарування вбачається, що до обдарованої переходять права та обов'язки щодо користування земельною ділянкою (її часткою) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території нежитлової будівлі, 1/2 частина якої відчужується за даним договором, на правах, які були у дарувальника 1/2 частини нежитлової будівлі на час переходу права власності. Обдарована зобов'язана звернутися до Кегичівської селищної ради Кегичівського району Харківської області щодо оформлення у встановленому порядку договору користування земельною ділянкою (її часткою) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території нежитлової будівлі.

Проте, як вбачається з матеріалів справи з такою заявою ОСОБА_2 до Кегичівської селищної ради Кегичівського району Харківської області не зверталася.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив, що ОСОБА_2 з такою заявою до Кегичівської селищної ради Кегичівського району Харківської області не зверталася.

Матеріали справи містять рішення Кегичівської селищної ради від 24 лютого 2017 року за № 354, яким ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні вимоги про розірвання договору оренди землі, оскільки підстав для розірвання договору він не навів.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не міг пояснити, яким чином та в чому Кегичівська селищна рада Кегичівського району Харківської області порушила його право як орендаря земельної ділянки.

Частинами 1, 2 статті 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 93 ЗК України та статті 1 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Розділом V Закону України «Про оренду землі» передбачено підстави зміни, припинення договору оренди землі. Зокрема, частиною 1 статті 32 цього Закону передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Передбачено підстави зміни, припинення договору оренди і пунктами 39, 40, 41 договору оренди в яких зазначено, що дія договору оренди припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін або рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Наведені норми права свідчать про те, що такої підстави розірвання договору оренди як відчуження нерухомого майна, яке належить на праві власності відчужувану, та розміщено на земельній ділянці, яка перебуває в оренді, не має.

Проте, частиною 2 статті 120 ЗК України встановлено, що у випадку коли жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Частиною 3 статті 7 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Частиною першої статті 377 ЦК України також передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідні роз'яснення містяться також у підпункті ґ пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», згідно з яким при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Аналізуючи наведені норми матеріального права слід зазначити, що у разі переходу права власності на об'єкт нерухомого майна відбувається перехід тих прав на відповідну земельну ділянку, на яких вона належала відчужувачу нерухомого майна, тобто права користування земельною ділянкою.

Наведені норми слід розуміти таким чином, що при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право попереднього власника або користувача припиняється автоматично, в силу закону, без «оформлення» припинення права будь-якими актами та документами. Договір оренди при цьому не припиняється в цілому, має місце заміна сторони в зобов'язанні.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 подарував своїй дружині 1/2 частку нежитлового приміщення, при цьому залишається власником другої 1/2 частки зазначеного приміщення та продовжує користуватись земельною ділянкою, підстави для розірвання договору оренди землі відсутні.

Вищезазначене свідчить про те, що спірний договір оренди земельної ділянки припиняє свою дію стосовно позивача лише щодо 1/2 частини земельної ділянки відповідно до подарованої 1/2 частини нежитлової будівлі, отже, договір дарування, укладений між позивачем та ОСОБА_2 є підставою для переоформлення права користування земельною ділянкою у встановленому законом порядку, або внесення змін у чинний договір.

Враховуючи залишення у користуванні позивача певної частини земельної ділянки, слід дійти висновку, що правових підстав для задоволення позову у суду першої інстанції не було.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Неповно з'ясувавши обставини, що мають значення для справи, порушивши норми процесуального права та неправильно застосувавши норми матеріального права, суд першої інстанції безпідставно задовольнив позов ОСОБА_1

У зв'язку з чим відповідно до статті 376 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1

Оскільки в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, з нього на користь прокуратури Харківської області підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,00 грн. за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 2 ст. 374, ст. ст. 376, 381- 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Кегичівської селищної ради Харківської області - задовольнити.

Рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 24 листопада 2017 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь прокуратури Харківської області (код 02910108, банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, код 820172, рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету - 2800) 704,00 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В.Бурлака

Судді І.О.Бровченко

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 03 березня 2018 року