РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2586/17

20 лютого 2018 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Цвіркун О. С.

з участю секретаря Забейди А.В.

представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом Органу опіки і піклування: Костопільська районна державна адміністрація в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування: Костопільська района державна адміністрація звернувся в суд в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення її батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення з неї аліментів на утримання дитини.

В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що у службі у справах дітей райдержадміністрації на обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах, у зв'язку з проживанням в сім'ї, в якій мати ухиляється від виконання батьківських обов'язків із виховання дитини. Відомості про батька дитини внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Мати дитини ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не забезпечує належного догляду за дитиною, не створює безпечних умов для проживання та виховання сина, веде нездоровий спосіб життя, не забезпечує повноцінний фізичний т розумовий розвиток дитини. Відповідачка неодноразово обіцяла припинити вживати спиртні напої та не палити, працевлаштуватися, однак на шлях виправлення не стала.

Проведена профілактична робота суб'єктами соціальної роботи із громадянкою ОСОБА_2 позитивних результатів не дали, ситуація в сім'ї погіршилася, матір дитини почала надмірно вживати спиртні напої, залишати дитину без догляду.

Враховуючи викладене та керуючись статями 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», статями 164, 165, 166 Сімейного кодексу України позивач просить суд задоволити його позовні вимоги.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просила їх задоволити повністю з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог повністю, зазначила, що перебуває в реабілітаційному центрі з метою змінити свій спосіб життя.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що ОСОБА_2 є матір'ю малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 (а.с. 3).

Відомості про батька дитини при реєстрації народження записані за вказівкою матері згідно з частиною першою статті 135 СК України (а.с. 5).

Судом встановлено, що 21 квітня 2017 року наказом № 24 Служби у справах дітей Костопільської РДА Рівненської області було поновлено ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, як такого, який опинився у складних життєвих обставинах, у зв'язку із проживанням у сім'ї, в якій матір ухиляється від виконання батьківських обов'язків із виховання дитини, відомості про батька дитини внесені відповідно до частини 1 статті 135 СК України.

З актів обстеження умов проживання перевірки стану виконання ОСОБА_2 батьківських обов'язків від 20.04.2017 року та 19.06.2017 року було встановлено, що громадянка ОСОБА_2 веде нездоровий спосіб життя, не приділяє належної уваги вихованню та утриманню дитини (а.с. 7).

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Костопільської РДА № 30 від 28 вересня 2017 року ОСОБА_2 було попереджено про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов'язків (а.с. 9).

Судом встановлено, що не зважаючи на попередження та рекомендації надані ОСОБА_2, щодо належного виконання батьківських обов'язків остання на шлях виправлення не стала.

Так, з листа Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області за № 11745/212/03-17 від 30.10.2017 року вбачається, що працівниками поліції було встановлено, що відповідачка надалі має шкідливі звички, зловживає спиртними напоями, бувають випадки коли малолітній син залишається без догляду(а.с.10).

Факт зловживання ОСОБА_3 спиртними напоями та неналежного виконання батьківських обов'язків останньою підтверджується також листом Костопільського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді № 905 від 05.12.2017 року «Про загрозу життю та здоров'я дитини ОСОБА_3.» (а.с. 10), листом лікаря ЗПСМ амбулаторії ЗПСМ ОСОБА_4 від 04.12.2017 року (а.с. 11).

Окрім того, судом встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на диспансерному нагляду у нарколога з 2012 року, вчасно на прийоми не з'являлася, що підтверджується довідкою № 3 від 22.01.2018 року, яка видана лікарем-наркологом Костопільської ЦРЛ ОСОБА_5

Розпорядженням Голови Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області за № 389 від 05 грудня 2017 року «Про негайне відібрання малолітньої дитини» малолітнього ОСОБА_3 було негайно відібрано у громадянки ОСОБА_2 у зв'язку із виникненням загрози життю та здоров'я дитини (а.с. 12).

Згідно висновку органу опіки та піклування № 3831/01-31/17 від 08.12.2017 року на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини» орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_3 (а.с. 13).

Згідно листа № 988 від 22.12.2017 року Костопільського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді «Про виконання індивідуального плану соціального захисту дитини із сім'ї ОСОБА_3» встановлено, що ОСОБА_2 надалі веде звичний для неї спосіб життя, вживає спиртні напої, її стан перешкоджає задоволенню потреб дитини, батьківський потенціал дуже слабкий, потреби дитини задовольняються частково.

Згідно доповіді-характеристики ДОП сектору превенції Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області Д.П.Павловського від 28.12.2017 року встановлено, що громадянка ОСОБА_2 по місцю проживання характеризується не задовільно, неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що за час перебування з 22.12.2017 року по 22.01.2018 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 у КЗ «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», мати ОСОБА_2 не відвідувала сина, ніяким іншим чином у житті дитини участі не брала.

Факт неналежного виконання відповідачкою своїх батьківських обов'язків відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3, також підтверджується показами свідків.

Так, свідок ОСОБА_7, в судовому засіданні показала, що вона працює практичним психологом у КЗ «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей», де на даний момент знаходиться малолітній ОСОБА_3, зазначила, що дитина уже втретє перебуває у їхньому закладі. Розповіла суду, що емоційний стан дитини не стабільний, ситуації, які хлопчик розповідає про життя з мамою, можна охарактеризувати як неблагополучні умови для проживання дитини, оскільки хлопчик розповідає про те, що мама часто перебувала у стані алкогольного сп'яніння та про конфліктні ситуації мами з її співмешканцем. Зазначила, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 є доцільним.

Свідок ОСОБА_8, в судовому засіданні показала, що вона є працівником Костопільської амбулаторії загальної практики та сімейної медицини, повідомила суду, що вона неодноразово відвідувала сім'ю ОСОБА_2 за місцем її проживання, коли вона приходила у вказану сім'ю, то в будинку було брудно, мати ОСОБА_2 перебувала у стані алкогольного сп'яніння, дитина була голодна, зазначила, що після останнього візиту 04.12.2017 року ОСОБА_2 за місцем проживання, працівники амбулаторії звернулися до Служби у справах дітей Костопільської РДА з листом, у якому вказали, що у сім'ї ОСОБА_2 існує реальна загроза для здоров'я та розвитку її малолітнього сина ОСОБА_9.

Свідок ОСОБА_10, в судовому засіданні показала, що вона працює у Костопільському районному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. Свідок повідомила суду, що сім'я ОСОБА_2 перебуває на обліку як сім'я, що опинилася у складних життєвих обставинах, однак від соціального супроводу громадянка ОСОБА_2 відмовилася. Свідок зазначила, що під час відвідувань сім'ї ОСОБА_2 за місцем проживання, остання неодноразово пербувала у станні алкогольного сп'яніння.

Свідок ОСОБА_11, в судовому засіданні показала, що є інспектором з ювенальної превенції сектору превенції Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області, підтвердила обставини ухилення ОСОБА_2 від виконання батьківських обов'язків, зазначила, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 є доцільним, так як умови в яких виховується дитина не є сприятливими для її розвитку.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Крім того, ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

На підставі наведеного, враховуючи той факт, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не стала на шлях виправлення суд дійшов висновку про необхідність позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно її малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, способом виконання батьками обов'язку утримання дитини, за рішенням суду є аліменти, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня по 30 червня становить 1860 гривні, з 1 липня по 30 листопада - 1944 гривень, з 01 по 31 грудня - 2027 гривень.

При таких обставинах суд, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 930 грн. щомісячно і до досягнення нею повноліття.

Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідачки слід стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 164, 166, 180 - 182, 184 СК України, ст.ст. 81, 141, 247, 258, 264-265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Органу опіки і піклування: Костопільська районна державна адміністрація (місце знаходження - вул. Незалежності, 7, м. Костопіль, Рівненська обл.) в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 Рівненська обл.) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задоволити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, батьківських прав стосовно малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 930 (дев'ятсот тридцять) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, а саме з 12 грудня 2017 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Повний текст рішення складено 23 лютого 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяО. С. Цвіркун