Справа № 468/211/18-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05.03.2018 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Муругова В.В., за участі секретаря Рижньової О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка справу №468/211/18-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ПАТ КБ „ПриватБанк та відповідачем ОСОБА_1 17.01.2013 року було укладено договір б/н, за яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 1400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжній картці з умовою сплати процентів за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік від суми залишку заборгованості. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобовязання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом. Оскільки відповідач істотно порушує умови угоди та не виконує взяті на себе зобов'язання, позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, яка станом на 31.12.2017 року становить 13567,08 гривень, із яких: 1381,95 гривень заборгованість за кредитом, 11062,89 гривень заборгованість по сплаті процентів, 500 грн. фіксованого штрафу та 622,24 грн. процентної складової штрафу.

Від представника позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності.

Відповідач до суду не зявився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду повернулось поштове відправлення з відміткою, що відповідач за зареєстрованим у встановленому порядку місцем свого проживання відсутній, тому він відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду не надійшло відзиву на позов.

З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не зявився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Дослідивши наявні у справі матеріали (анкету-заяву від 17.01.2013 року; розрахунок заборгованості; витяг з Умов і правил надання банківських послуг), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено, що 17.01.2013 року між ПАТ КБ „ПриватБанк та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді кредитного ліміту по платіжній картці в сумі 1400 грн. з умовою сплати процентів за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік від суми залишку заборгованості.

Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобовязання та не здійснює щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом, що є підставою для стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитом.

Заборгованість відповідача згідно з розрахунками позивача станом на 31.12.2017 року становить 13567,08 гривень, із яких: 1381,95 гривень заборгованість за кредитом, 11062,89 гривень заборгованість по сплаті процентів, 500 грн. фіксованого штрафу та 622,24 грн. процентної складової штрафу.

Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 526; 530 ч.1; 1054 ч.1 ЦК України, ст. 2 ЗУ „Про банки та банківську діяльність.

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про банки та банківську діяльність банківський кредит це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Із ст. 526 ЦК України слідує, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Таким чином діями відповідача були порушені встановлені законодавством правила виконання цивільно-правових правочинів і права позивача на отримання виконання зобов'язання за вищезазначеним договором.

З розрахунку та тексту позову слідує, що позивач в односторонньому порядку на підставі п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг збільшив процентну ставку за договором з 01.09.2014 року до 34,80% та з 01.04.2015 року до 43,20 %.

Проте відповідно до ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

За такого, збільшення процентної ставки позивачем в супереч положенням ч.3 ст. 1056-1 ЦК України є нікчемним.

Крім того, п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, на який як на підставу для збільшення процентної ставки посилається позивач, взагалі всупереч вимогам ст. 1056-1 ЦК України не вказує на умови, за яких банк мав би право збільшувати процентну ставку. Також позивач не довів належними доказами отримання відповідачем письмового повідомлення про збільшення процентної ставки за кредитним договором, що суперечить правовій позиції, висловленій в Постанові Верховного Суду України №6-1374цс17 від 11.10.2017 року.

Тому з 01.09.2014 року позивач мав продовжувати нараховувати відповідачу проценти в розмірі 30,00 % річних і за 1218 днів (з 01.09.2014 року по 31.12.2017 року) проценти мають становити 1402,68 грн. (1381,95 грн. х 30,00 % : 360 днів х 1218 днів).

А загалом заборгованість відповідача за процентами з врахуванням раніше нарахованих процентів, вказаних в розрахунку банка за період з 17.01.2013 року по 29.08.2014 року в сумі 78,11 грн., становить 1480,79 грн. (1402,68 грн. + 78,11 грн.).

З розрахунків позивача слідує, що процентна складова штрафу в розмірі 5% розрахована позивачем з суми боргу за тілом кредиту та процентами, при цьому, оскільки судом вище зазначено, що до стягнення підлягає менша сума процентів, то має бути перерахований і розмір процентної складової штрафу.

Таким чином, відповідно до запропонованих банком принципів розрахунку процентної складової штрафу її розмір становить (1381,95 + 1480,79) = 2862,74 х 5 % = 143,14 грн.

У звязку з цим, позов підлягає частковому задоволенню з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 17.01.2013 року станом на 31.12.2017 року в сумі 3505,88 грн., з яких: 1381,95 гривень заборгованість за кредитом, 1480,79 гривень заборгованість по сплаті процентів, 500 грн. фіксованого штрафу та 143,14 грн. процентної складової штрафу.

Оскільки відповідач є стороною, котра порушила договірні зобовязання, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору.

На підставі ст.ст. 526; 530 ч.1; 1054 ч.1 ЦК України та керуючись ст.ст. 12; 13; 81; 264; 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк (вул. Грушевського, 1Д м. Київ, ) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк (вул. Грушевського, 1Д м. Київ, ) в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором б/н від 17.01.2013 року 3505 (три тисячі пятсот пять) гривень 88 копійок.

В задоволенні позовних вимог про стягнення процентів та процентної складової штрафу в більшому розмірі відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк (вул. Грушевського, 1Д м. Київ, ) 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) гривні в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Позивачем апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

суддя: