№ 207/3444/17
№ 2/207/60/18
16 лютого 2018 року , Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Подобєд О.К.
при секретарі Онищенко Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Камянське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Третя особа - Баглійський районний відділ у м. Дніпродзержинську головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, Третя особа - Баглійський районний відділ у м. Дніпродзержинську головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що на підставі ордера №22, виданого 16 січня 1979 року виконавчим комітетом Баглійської районної ради депутатів трудящих м.Дніпродзержинська, зареєстрована в квартирі №14, розташованій в будинку №12 по вул. Мендєлєєва в м. Камянське, яка є власністю територіальної громади м. Камянське.
В 1995 році син ОСОБА_2 залишив вказану квартиру, забрав свої речі та став проживати у своїх знайомих, періодично навідуючись до позивачки в гості.
Зі слів відповідача позивачці відомо, що в останній рік він проживав у своєї знайомої в АДРЕСА_1. Періодично виїжджає на роботу в Російську Федерацію.
Реєстрація сина за місцем проживання створює для позивачки додаткові фінансові навантаження, оскільки розрахунок комунальних платежів та субсидії здійснюється з урахуванням його державної реєстрації місця проживання у квартирі №14, розташованій в будинку №12 по вул. Мендєлєєва в м. Камянське.
Позивачка в судове засідання не зявилась. Надала заяву з проханням справу розглядати за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суду не повідомив.
Представник Третьої особи в судове засідання не зявився. Надав заяву з проханням справу розглядати за їх відсутності.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що пред'явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:
У судовому засіданні встановлено, що позивачка на підставі ордера №22, виданого 16 січня 1979 року виконавчим комітетом Баглійської районної ради депутатів трудящих м.Дніпродзержинська, зареєстрована в квартирі №14, розташованій в будинку №12 по вул. Мендєлєєва в м. Камянське, яка є власністю територіальної громади м. Камянське.
Факт не проживання відповідача в квартирі №14, розташованій в будинку №12 по вул. Мендєлєєва в м. Камянське підтверджено Актом №1873 від 04.12.2017 року, складеним комісією КП «УКОЖФ».
Частинами 1, 2 ст. 71 Житлового кодексу Української РСР (далі ЖК УРСР) передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців. цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.
Згідно зі ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Судом встановлено, що відповідач є сином позивачки, не мешкає у квартирі, що належить позивачці на праві власності з 1995 року, не сплачує комунальні послуги, отже згідно з приведеною нормою втратив право користування житлом за місцем реєстрації.
Керуючись ст.ст. 3-13, 76-89, 141, 223, 235, 258- 259, 263-265, 268, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Третя особа - Баглійський районний відділ у м. Дніпродзержинську головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі №14 за адресою: м.Камянське Дніпропетровської області, вул. Мендєлєєва, 12, що є підставою для зняття його з реєстрації за адресою.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач та третя особа має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя О.К. Подобєд