233 № 233/3191/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартишева Т. О.

за участю секретаря Кюсєвої Т.О.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням шляхом вселення, встановлення порядку користування жилим приміщенням, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1, яка діє у власних інтересах та інтересах малолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, звернулася до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом вселення, встановлення порядку користування жилим приміщенням, відшкодування завданої моральної шкоди, вказуючи, що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 листопада 2015 року, справа № 233/3990/15-ц було визнано: - за нею - право власності на 1/5 частку спадщини, - за її малолітнім сином - на 1/5 частку спадщини, - за її малолітньою дочкою - на 1/5 частку спадщини, що відкрилася після смерті її чоловіка ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_14 року, та складається з ? часток квартири АДРЕСА_1. Ця квартира належить на праві спільної часткової власності також відповідачці ОСОБА_2 - сестрі її померлого чоловіка. Батька померлого - мати ОСОБА_7 і батько ОСОБА_7, спадкоємці першої черги за законом, на підставі ч. 2 ст. 1274 ЦК України відмовилися від прийняття спадщини на користь своєї доньки ОСОБА_2 Згідно з технічною документацією на квартиру станом на 10 грудня 2015 року розмір частки власності у квартирі власника ОСОБА_1 складає 3/20, ОСОБА_4 - 3/20, ОСОБА_5 - 3/20, тобто їй та дітям належить на праві приватної спільної часткової власності 9/20 часток, а відповідачці - 11/20 спірної квартири. Кімнаті у квартирі не ізольовані, поділити її в натурі не можливо. У вказаній квартирі знаходяться її речі, вона з дітьми бажає туди вселитися та проживати. У теперішній час вона з дітьми зареєстровані у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_9, де незадовільні побутові умови, відсутнє опалення, зручності, для проживання дітей створити нормальні умови неможливо. З цих причин вони у теперішній час тимчасово проживають у її батьків, однак відносини останніх є напруженими, вони часто конфліктують, від чого морально страждають діти. Відповідачка незаконно чинить перешкоди для проживання її з дітьми у спірній квартирі: замінила замки у вхідних дверях, не надає їй ключі, з приводу чого вона неодноразово зверталася до правоохоронних органів. У зв*язку з тим, що можливість домовитися з відповідачкою про порядок володіння та користування майном відсутня, це питання вона змушена вирішувати в судовому порядку. Також, зазначила, що у зв*язку з неправомірними діями відповідачки щодо порушення її прав, як власника, їй була завдана моральна шкода, яка полягає у відчутті психологічного тиску, душевних стражданнях. Вона змушена витрачати значні зусилля для відновлення її порушених прав та прав її дітей, несе у зв*язку з цим матеріальні збитки як то оплата вартості юридичної допомоги. Також, погіршився стан її здоров*я, вона була змушена звернутися за медичною допомогою до лікаря, відчуває головний біль, погано спить, в неї підвищився кров*яний тиск, слабкість та інше, лікується вона по теперішній час. Завдану відповідачкою моральну шкоду вона оцінює в 7000 грн. Враховуючи викладене, просила суд: - зобов*язати відповідачку не чинити і усунути перешкоди у здійсненні нею та дітьми права володіння, користування, розпорядження належними їм 9/20 частками квартири АДРЕСА_2 шляхом вселення її з дітьми до даної квартири та передачі одного примірника ключів від неї; - встановити наступний порядок користування вказаною квартирою - у її користування та користування її дітей виділити житлову кімнату площею 14,0 кв.м, - у користування відповідачки залишити житлову кімнату площею 21,80 кв.м, - у загальному користуванні залишити кухню площею 6,10 кв.м, ванну кімнату площею 3,50 кв.м, туалетну кімнату площею 1,30 кв.м, коридор площею 3,20 кв.м; - стягнути на її користь з відповідачки завдану їй моральну шкоду в розмірі 7000 грн.; - відшкодувати з відповідачки понесені нею судові витрати по оплаті судового збору та правової допомоги адвоката.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини. Пояснила, що вони з чоловіком та дітьми проживали раніше в спірній квартирі, яка на той час була придатна до проживання, в ній були всі комунальні зручності. З 2015 року не має доступу до спірної квартири, так як відповідачка змінила двірні замки. Вона намагалася вирішити дане питання, розмовляла з батьком відповідачки, однак результату це не дало, навпаки, їй були спричинені тілесні ушкодження. З приводу поведінки та вчинків членів сім*ї відповідачки вона неодноразово зверталась до правоохоронних органів. Зазначила, що оцінка квартири не відповідає ринковим цінам, тому за кошти, запропоновані відповідачкою та членами її сім*ї у викуп належної їй частки спірної квартири, вона не зможе купили собі та дітям окреме житло, тож вона від такої пропозиції відмовилася. Вважає, що порушенням її права власності з боку відповідачки їй завдано моральної шкоди. Також, останнім часом стан її здоров*я значно погіршився, що вона пов*язує з даною спірною ситуацію щодо квартири.

Відповідачка, її представник в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили та пояснили, що квартира перебуває у занедбаному стані, потребує ремонту, наявні борги по сплаті комунальних послуг, участі в оплаті яких позивачка не приймає. Зазначили, що позивачці є де жити, бо вона має частку квартири своїх батьків, приймала участь у її приватизації. Вони намагалися домовитися з позивачкою щодо викупу її частки квартири, але вона відмовилася. При цьому відповідачка не заперечувала, що замінила замок у вхідних дверях, внаслідок чого у теперішній час доступ до спірної квартири має лише вона. Пояснила, що між нею, її батьками та позивачкою існує тривалий конфлікт, через що їх спільне з позивачкою проживання неможливе. Просила відмовити у задоволенні позову.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що підтримувала фактичні шлюбні стосунки з батьком відповідачки у період 2008-2014 р.р., таким чином знайома із сторонами у справі. Їй відомо, що позивачка із ОСОБА_6 на час 2008 року проживали у цивільному шлюбі та мали доньку, у 2011 році вони зареєстрували шлюб, проживали у спірній квартирі. Відносини позивачки з сім*єю чоловіка завжди були напруженими, після смерті ОСОБА_6 позивачку фактично вигнали з квартири. Їй відомо, що іншого житла позивачка не має.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що їй відомо, що за рішенням суду позивачці належить частка спірної квартири, куди потрапити вона не може. Вона була свідком конфлікту, коли влітку 2015 року відповідачка та її батько виносили з квартири речі позивачки, таким чином, виселили її, що бачили також і сусіди. Зі слів сусідів знає, що батько відповідачки зрізав замки у квартирі. Позивачка була змушена звертатись до органів поліції, так як їй були нанесені тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що сім*я відповідачки намагалася вигнати позивачку з дітьми на вулиці ще за життя її чоловіка. Після його смерті, у 2015 році, вони її виселили. Разом із позивачкою свідок якось зустріли відповідачку та остання висловлювала на адресу позивачки погрози у присутності свідка.

Заслухавши пояснення сторін, представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 22 вересня 2011 року у відділі ДРАЦС по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області зареєструвала шлюб із ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.с. 9), актовий запис про шлюб № 320. Позивачка ОСОБА_1 із ОСОБА_6 є батьками дітей: - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 (т.1 а.с. 11-12).

Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Костянтинівським державним хімічним заводом 16 листопада 1993 року, зареєстрованого у Костянтинівському міському БТІ у кн. НОМЕР_3 (т.1 а.с. 147 зворот, 231), квартира АДРЕСА_3 належала ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частки кожному.

Відповідно до договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Костянтинівської ДНК Волобуєвою Т.В. 07 травня 2008 року, зареєстрованого у реєстрі за № 830, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 17 травня 2008 року за р/№ 7605, кн. 213 (а.с. 148-149), ОСОБА_11, ОСОБА_7 подарували, а ОСОБА_6 прийняв у дар 1/2 частину квартири АДРЕСА_3.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_14 року в м. Костянтинівка Донецької області, актовий запис про смерть відділу ДРАЦС по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області № 1214 від 20 жовтня 2014 року (т.1 а.с. 10).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 березня 2017 року, виданого державним нотаріусом Костянтинівської ДНК Сівяковою Г.П., р/№ 1-79 (а.с. 233) ОСОБА_2 є спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_14 року, - на 2/5 частки, у зв*язку із відмовою спадкоємців першої черги: батька спадкодавця - ОСОБА_11, матері - ОСОБА_7

Відповідно до рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 листопада 2015 року у справі № 233/3990/15-ц, що набрало законної сили 01 грудня 2015 року (т.1 а.с. 8), позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування задоволено частково: - визнано за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, право власності на 1/5 частку спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_6, померлого - ІНФОРМАЦІЯ_14 року та складається з ? часток квартири АДРЕСА_4, яка складається з 2-х кімнат житловою площею - 35,80 кв.м., у тому числі 1-а кімната площею - 21,80 кв.м.; 2-а кімната площею -14,0 кв.м.; кухня площею - 6,10 кв.м.; ванної кімнати площею - 3,50 кв.м.; туалетної площею - 1,30 кв.м.; коридору площею - 3,20 кв.м; загальною площею - 49,90 кв.м., які на підставі свідоцтва про право власності ,НОМЕР_4, Костянтинівський державний хімічний завод та договору дарування ВКІ/919045, 07.05.2008, Костянтинівська ДНК р/№830 належали померлому на праві приватної спільної часткової власності;

- визнано за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/5 частку спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_6, померлого - ІНФОРМАЦІЯ_14 року та складається з ? часток квартири АДРЕСА_4, яка складається з 2-х кімнат житловою площею - 35,80 кв.м., у тому числі 1-а кімната площею - 21,80 кв.м.; 2-а кімната площею -14,0 кв.м.; кухня площею - 6,10 кв.м.; ванної кімнати площею - 3,50 кв.м.; туалетної площею - 1,30 кв.м.; коридору площею - 3,20 кв.м; загальною площею - 49,90 кв.м., які на підставі свідоцтва про право власності ,НОМЕР_4, Костянтинівський державний хімічний завод та договору дарування ВКІ/919045, 07.05.2008, Костянтинівська ДНК р/№830 належали померлому на праві приватної спільної часткової власності;

- визнано за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/5 частку спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_6, померлого - ІНФОРМАЦІЯ_14 року та складається з ? часток квартири АДРЕСА_4, яка складається з 2-х кімнат житловою площею - 35,80 кв.м., у тому числі 1-а кімната площею - 21,80 кв.м.; 2-а кімната площею -14,0 кв.м.; кухня площею - 6,10 кв.м.; ванної кімнати площею - 3,50 кв.м.; туалетної площею - 1,30 кв.м.; коридору площею - 3,20 кв.м; загальною площею - 49,90 кв.м., які на підставі свідоцтва про право власності ,НОМЕР_4, Костянтинівський державний хімічний завод та договору дарування ВКІ/919045, 07.05.2008, Костянтинівська ДНК р/№830 належали померлому на праві приватної спільної часткової власності.

Право приватної спільної часткової власності позивачки ОСОБА_1 та неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5 на вказану вище квартиру у розмірі 3/20 кожному зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що вбачається з витягів про реєстрацію права власності (т.1 а.с. 13-15), а також підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об*єктів нерухомого майна щодо об*єкта нерухомого майна від 16 січня 2017 року (т.1 а.с. 121-122), технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_3 (т.1 а.с. 16-18).

Як вбачається з довідки про склад сім*ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 3/60 від 04 липня 2016 року, виданої Житлово-комунальним відділом Костянтинівського хімічного заводу т.1 а.с. 45), за адресою: АДРЕСА_10, зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10

ОСОБА_1 у позасудовому порядку зверталася до ОСОБА_2 з приводу передачі ключів від спірної квартири (т.1 а.с. 57, 72), а також до органів поліції (т.1 а.с. 23-25, 58-59, 73-74, 119).

Згідно звіту про оцінку майна, виконаного КП "Костянтинівське міське бюро технічної інвентаризації Костянтинівської міської ради" 03 липня 2015 року на замовлення ОСОБА_2, строком дії у 6 місяців з дати оцінки (т.1 а.с. 131-158), оціночна вартість 3/4 частки 2-х кімнатної квартири, загальною площею 49,9 кв.м, житловою площею - 35,8 кв.м, за адресою: АДРЕСА_11

Згідно звіту про оцінку майна, виконаного КП "Костянтинівське міське бюро технічної інвентаризації Костянтинівської міської ради" 20 лютого 2017 року на замовлення ОСОБА_2, строком дії у 6 місяців з дати оцінки (т.1 а.с. 131-158), оціночна вартість 2-х кімнатної квартири, загальною площею 49,9 кв.м, житловою площею - 35,8 кв.м, за адресою: АДРЕСА_12 складає 45 612,00 грн.

Як вбачається з висновку судової будівельно-технічної експертизи № 874 від 18 січня 2018 року (т. 2 а.с. 22-27), з технічної точки зору визначити варіанти користування квартирою АДРЕСА_5 з урахуванням належних співвласникам часток, згідно діючих на момент дослідження будівельних норм, та без робіт з перепланування квартири, не уявляється можливим.

Для проведення робіт з переобладнання та перепланування квартири АДРЕСА_5 для створення відокремлених жилих кімнат в дослідницькій частині висновку запропоновано варіант (рис. 1), відповідно до якого можливо відокремити житлові кімнати, з подальшим визначення порядку користування згідно належних часток співвласників.

Як зазначено у висновку, матеріальні витрати на даний вид робіт з перепланування є мінімальними, перерозподіл площі житлових кімнат - мінімальний; з урахуванням запропонованого варіанту відповідно співвласнику частка якого більша - запропонована кімната більшої площі (т. 2 а.с. 26 зворот).

В силу ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В силу ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Як роз*яснив ВСУ у постанові Пленуму "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" N 20 від 22 грудня 1995 року приватна власність громадян, як одна з рівноправних форм власності охороняється законом, її захист здійснюється судом. Квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов (п.п. 1, 14).

Таким чином, враховуючи, що сторони є співвласниками квартири АДРЕСА_6, та позивач як співвласник квартири має право на користування нею, а відповідачка чинить перешкоди для цього, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову в частині зобов*язання ОСОБА_2 усунути перешкоди у здійсненні права власності ОСОБА_1 та її дітьми щодо належних їм 9/20 частин квартири АДРЕСА_7 та вселити позивача та її дітей у вказану квартиру.

Крім того, враховуючи, що сторони не дійшли спільної добровільної згоди про порядок користування спірною квартирою, приймаючи до уваги, що саме такий порядок найближчий до розміру часток житлової площі сторін, а також враховуючи запропонований експертом варіант переобладнання та перепланування квартири АДРЕСА_8, за яким є можливим створення відокремлених жилих кімнат, більша площею з яких пропонується співвласнику, частка якого є більшою, суд вважає за необхідним встановити наступний порядок користування квартирою: - виділити ОСОБА_1 та її дітям у користування жилу кімнату площею 14,00 кв.м, залишивши в користуванні ОСОБА_2 жилу кімнату площею 21,80 кв.м; - залишити у спільному користуванні ОСОБА_1, її дітей та ОСОБА_2 приміщення квартири: коридор площею 3,20 кв.м, кухню площею 6,10 кв.м, ванну кімнату площею 3,50 кв.м, туалетну кімнату площею 1,30 кв.м.

Суд не приймає заперечення сторони відповідача про неможливість визначення такого порядку користування спірним житлом, оскільки такі доводи ґрунтуються виключно на незгоді відповідачки на спільне користування вказаною вище квартирою разом із позивачкою, крім того, за клопотанням сторони відповідача було призначено та проведено судову будівельно-технічну експертизу, за висновком якої експертом запропоновано варіант переобладнання та перепланування квартири АДРЕСА_8, за якого є можливим створення відокремлених жилих кімнат з урахуванням належних співвласникам часток, а матеріальні витрати на даний вид робіт з перепланування та перерозподіл площі житлових кімнат є мінімальними.

Стосовно позовної вимоги позивачки ОСОБА_1 щодо зобов*язання відповідачки ОСОБА_2 передати один примірник ключів від вхідної двері спірної квартири, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 16 ЦПК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди, тощо.

Зобов*язання передати ключі на думку суду не є способом захисту цивільного права та інтересу, а є одним із способів виконання рішення суду про вселення, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні цієї частини позовних вимог.

Доводи заперечень сторони відповідача щодо необхідності проведення ремонтних робіт у спірній квартирі, наявності боргів по оплаті комунальних послуг (т. 1 а.с. 129а, 196-204, 206), судом не беруться до уваги, оскільки не стосуються предмету даного спору та за наявності такої потреби за розсудом сторін можуть бути предметом окремого судового розгляду.

З цих самих підстав суд не приймає до уваги доводи позивачки щодо будь-якої неправомірної поведінки відносно неї з боку ОСОБА_11, який не є стороною у даній справі та учасником даного процесу (т. 1 а.с. 19-21).

Щодо позовної вимоги позивачки ОСОБА_1 про відшкодування завданої моральної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до роз*яснень Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (п. 3) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з

оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

В силу ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Приймаючи до уваги викладене вище та враховуючи, що у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт чинення відповідачкою перешкод у здійсненні позивачкою, як співвласником квартири, права користування цим житлом, що не заперечувалося відповідачкою ОСОБА_2, яка пояснила у судовому засіданні про заміну нею замку у вхідних дверях спірної квартири та відсутності доступу у квартиру у позивачки по справі, суд доходить висновку що позивачка ОСОБА_1 як власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої їй моральної шкоди. Тому, враховуючи характер правопорушення, глибину душевних страждань позивачки, яка є законним представником неповнолітніх дітей та яка була позбавлена можливості користуватися належною їй власністю, з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в частині відшкодування моральної шкоди з вказаних підстав та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 700 грн.

При цьому, доводи позивачки шкоди щодо погіршення стану її здоров*я, внаслідок чого вона була змушена звернутися за медичною допомогою (т. 1 а.с. 47-56, 60-71), в обґрунтування позовних вимог до відповідачки про відшкодування моральної шкоди суд не бере до уваги внаслідок непідтвердження наявності у даному випадку причинного зв'язку.

В силу ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог з відповідачки на користь позивачки необхідно стягнути судові витрати у загальному розмірі 1157,52 грн. (551,20 грн. + 551,20 грн. + 55,12 грн.) (а.с. 1-2), а також документально підтверджені витрати на правову допомогу адвоката при підготуванні даного цивільного позову (а.с. 5а) в сумі 500 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 258- 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 (адреса місця проживання: АДРЕСА_13, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_12 (адреса місця проживання: АДРЕСА_14, РНОКПП НОМЕР_2) про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням шляхом вселення, встановлення порядку користування жилим приміщенням, стягнення моральної шкоди, - задовольнити частково.

Зобов*язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_12, усунути перешкоди у здійсненні права власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, та її дітьми ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, щодо належних їм 9/20 частин квартири АДРЕСА_7, та вселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у квартиру АДРЕСА_7.

Встановити наступний порядок користування квартирою № АДРЕСА_15

- виділити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, та її дітям ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у користування жилу кімнату площею 14,00 кв.м (9-3 згідно технічного паспорту), залишивши в користуванні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_12, жилу кімнату площею 21,80 кв.м (9-2 згідно технічного паспорту);

- залишити у спільному користуванні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, її дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_12, приміщення квартири: коридор площею 3,20 кв.м (9-1 згідно технічного паспорту), кухню площею 6,10 кв.м (9-6 згідно технічного паспорту), ванну кімнату площею 3,50 кв.м (9-5 згідно технічного паспорту), туалетну кімнату площею 1,30 кв.м (9-4 згідно технічного паспорту).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 700 (сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов*язані із сплатою судового збору, у загальному розмірі 1157 (одна тисяча сто п*ятдесят сім) гривень 52 копійки, витрати на правову допомогу в розмірі 500 (п*ятсот) гривнень.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законно сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, повністю або частково до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 15 лютого 2018 року, складання повного рішення суду відкласти на строк не більше як десять днів з дня закінчення розгляду справи, тобто, до 25 лютого 2018 року.

Повне рішення суду складене 25 лютого 2018 року.

Суддя