Єдиний унікальний номер 233/7076/13-ц Номер провадження 22-ц/775/199/2018
Головуючий у 1 інстанції Малінов О.С.
Суддя доповідач Тимченко О.О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді: Тимченко О.О.,

суддів: Агєєва О.В., Дундар О.І.,

за участю секретаря судового засідання: Ситник Д.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення Апеляційного суду Донецької області в м. Бахмуті цивільну справу № 233/7076/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

на ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17 листопада 2014 року (суддя Малінова О.С.), ухваленого в приміщенні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області, повний текст складено 17 листопада 2014 року,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду від 17 листопада 2014 року позовну заяву ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, залишено без розгляду.

З зазначеною ухвалою не погодився позивач та подав апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції при розгляді справи порушив норми процесуального права, а саме не повідомив належним чином представника позивача, про час та місце розгляду справи.

Представник позивача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, що не зявились, оскільки відповідно до вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача,представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 169, п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України (що діяли на момент виникнення правовідносин) суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Однак з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можливо, оскільки до нього суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

Частиною 5 ст. 223 ЦПК України, передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неяки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його незявлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку , якщо від нього надійшла заяви про розгляд справи за його відсутністю і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи проводиться у відповідності до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Згідно до положень ч.ч. 1, 6 ст. 128 ЦПК України, судові виклики учасників справи здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, , у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Частиною до ч.9 ст. 128 ЦПК України, закріплено, що суд викликає або повідомляє свідка, експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом,- також учасників справи телефонограмою, засобами факсимільного звязку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби звязку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Відповідно до ч.1 ст. 130 ЦПК України, у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

Частиною 4 ст. 130 ЦПК України, визначено, що у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сімї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Частиною 5 ст. 130 ЦПК України, передбачено, що вручення судової повістки представникові учасника справи вважається вручення повістки і цій особі.

Згідно ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за пять дні до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 червня 2014 року рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 27 січня 2014 року у частині позовних вимог ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано, справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині судові рішення залишені без змін (т.1 а.с. 195-197).

Справа була призначена до розгляду в судовому засіданні 19 серпня 2014 року об 11 год.00 хв., про що учасникам справи були направлені копії ухвали , про те матеріали справи не містять жодного доказу про отримання сторонами зазначених ухвал. (т.2. а.с. 3).

19 серпня 2014 року розгляд справи не відбувся, проте матеріали справи не містять жодного документу з яких саме підстав розгляд справи було відкладено на 03.09.2014 року на 09 г.00 хв.

03.09.2014 року розгляд справи було відкладено на 18.09.2014 року на 10 г.00хв. , про що сторони було повідомлено про особисту розписку ( т.2 а.с.9) .

18.09.2014 о 10г.00 хв. року розгляд справи не відбувся в звязку з неявкою сторін в судове засідання і розгляд справи було відкладено на 21.10.2014 року на 10 г.00 хв.

Матеріали справи містять телефонограму без номеру та дати, якою представник позивача ніби повідомляється про час та місце розгляду справи - 31.10.2014 року о 10.00 г., проте зазначена телефонограма не містіть жодних відомостей про розгляд якою саме справи повідомляється представник позивача, коли він отримав телефонограму.

31.10.2014 року розгляд справи було відкладено на 17.11.2018 року на 09г.30хв. , про те матеріали справи не місять жодного процесуального документу з яких саме підстав було відкладено розгляд справи на17.10.2014 року на 09 г.30 хв.. (т.2 а.с.15).

Про виклик в судове засідання 17.11. 2014 року представник позивача отримав судову повістку - 05.11. 2014 року, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т. 2 а.с.14).

17 листопада 2014 року представник ПАТ «Державний ощадний банк України» в судове засідання не зявився, заяв про розгляд справи за його відсутність не надійшло.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду від 17 листопада 2014 року позовну заяву ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, залишено без розгляду.

Проте Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було порушено встановлений ст.ст. 128-130 ЦПК України порядок повідомлення учасників справи, матеріали справи не містять жодного доказу про належне повідомлення представника позивача про розгляд справи 31.10.2014 року , крім того матеріали справи не містять жодного процесуального документу з яких підстав відкладався розгляд справи 21.10. 2017 року та 31.10.2107 року та чи був представник позивача про це повідомлений.

Крім того, залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції не врахував положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, де зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, чим обмежив право відповідача на судовий захист, що є порушенням принципу юридичної визначеності, та призвело до порушення самої суті права на суд.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в рішенні від 18.11.2010 року у справі «Мушта проти України» право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими і спростовують висновки суду, зазначені в ухвалі суду про залишення позову без розгляду.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права і як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17 листопада 2014 року задовольнити.

Ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17 листопада 2014 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту .

Головуючий

Судді:

Повне судове рішення складено 22 лютого 2018 року.

Головуючий :