справа №619/3509/17
провадження №2/619/160/18
РІШЕННЯ

іменем України

21 лютого 2018 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіБолибока Є.А.
за участю секретаря судового засідання Молотко А.В.

справа №619/3509/17

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3;

представник позивача - ОСОБА_4;

відповідач - Дергачівська міська рада Дергачівського району Харківської області;

представник відповідача - ОСОБА_5;

відповідач - ОСОБА_6;

законний представник відповідача - ОСОБА_7;

представник відповідача - ОСОБА_8;

третя особа - Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області;

представник третьої особи - ОСОБА_9

розглянув позов про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -

Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідачів та пояснень третьої особи.

30 жовтня 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Дергачівської міської ради Дергачівського району Харківської області, ОСОБА_7 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_6, третя особа: Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, в якому на підставі ст.ст.71, 163 ЖК України просила визнати неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_10. В обґрунтування позову ОСОБА_3 зазначила, щовона є власником зазначеної вище квартири. На момент придбання вказаної однокімнатної квартири, загальною площею 32м2, в ній були газопостачання, постачання води та електроенергії. ОСОБА_3 дозволила проживати в ній своїй дочці ОСОБА_10, яка була зареєстрована за цією ж адресою. Однак, дочка стала зловживати алкогольними напоями, вела антигромадський спосіб життя, у зв'язку з чим заборгувала по сплаті за комунальні послуги. Заборгованість за користування водою, теплом, електроенергією стала більше 20000 гривень. Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 16.08.2017 ОСОБА_10 визнана особою, що втратила право користування зазначеною квартирою. В Центрі надання адміністративних послуг позивачка дізналася, що 08.08.2017 в її квартирі без дозволу був зареєстрований онук (син ОСОБА_10.) - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, як і його мати, так і ОСОБА_6 у квартирі не проживали більше п'яти років та на момент його реєстрації також не проживав. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 25.04.2017 ОСОБА_10 позбавлена батьківських прав відносно її сина ОСОБА_6, у відношенні якого розпорядженням Дергачівської РДА Харківської області №269 від 30.05.2017 та призначено піклувальником ОСОБА_7. На підставі цього розпорядження неповнолітній був зареєстрований в квартирі. Однак, Дергачівською міською радою Харківської області при реєстрації неповнолітнього ОСОБА_6 у квартирі було проігноровано те, що йому визначають місце проживання з матір'ю, яка позбавлена відносно нього батьківських прав, а не з піклувальником ОСОБА_11 - рідною бабою, яка проживає та зареєстрована у належній їй 4-кімнатній квартирі, чим порушені права позивача. У зв'язку з тим, що відповідач не проживає за місцем реєстрації більше п'яти років, позивач вимушена звернутися до суду із заявою про визнання його особою, що втратила право користування житлом.

18 грудня 2017 року представник відповідача Дергачівської міської ради Дергачівського району Харківської області - Бондаренко К.І. подала до суду письмові заперечення на позовну заяву, в яких зазначила, що позов задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до п.3 ч.3 ст.71 ЖК УРСР жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Відповідно до ст.32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім'ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування за місцем знаходження житла дітей несуть відповідальність за збереження зазначеного у частині першій цієї статті житла і повернення його дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, а також особам з їх числа після завершення терміну перебування у сім'ї опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Жилі приміщення, в яких проживали діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, до влаштування їх у сім'ї громадян України, заклади дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також щодо яких є рішення суду, не можуть бути відчужені без отримання згоди на таке від органів опіки та піклування, яка може надаватися лише в разі гарантування збереження права на житло таких дітей. 08.11.2016 року до виконавчого комітету Дергачівської міської ради звернулась Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації з листом, у якому зазначено, що на території Дергачівської міської ради за адресою: АДРЕСА_8 проживає ОСОБА_10, яка має малолітню дитину ОСОБА_6, якого згідно наказу служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації №75 від 04.09.2015 року, взято на облік, як такого, що опинився в складних життєвих обставинах, у зв'язку з невиконанням матір'ю належним чином батьківських обов'язків. Згідно листа, Службою готувались документи для влаштування дитини до Харківського обласного центру соціально-психологічної реабілітації для дітей, у зв'язку з чим необхідно закріпити за малолітнім ОСОБА_6 житло за місцем проживання, відповідно до вимог діючого законодавства. 31.12.2016 рішенням виконавчого комітету Дергачівської міської ради за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, закріплено житло на правах користування за адресою: АДРЕСА_8. Листом від 24.07.2017 року № 01-28/1187 Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації повідомила виконавчий комітет Дергачівської міської ради, що на первинному обліку служби у справах дітей районної державної адміністрації перебуває неповнолітня дитина ОСОБА_6 Батьки дитини ОСОБА_10 та ОСОБА_14 згідно з рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 25.04.2017 року (справа №619/259/17) позбавлені батьківських прав. Згідно з розпорядженням голови Дергачівської районної державної адміністрації від 30.05.2017 року № 69 неповнолітній дитині ОСОБА_6 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у зв'язку з чим Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації просила закріпити за дитиною житло за адресою: АДРЕСА_8 за місцем реєстрації матері. На підставі вказаного вище розпорядження голови Дергачівської районної державної адміністрації внесено запис про державну реєстрацію обтяжень до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, а саме: заборона на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_8. 08.08.2017 року рішенням виконавчого комітету Дергачівської міської ради №164 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету №211 від 13.12.2016 «Про закріплення житла за малолітньою дитиною, яка тимчасово опинилась у складних життєвих обставинах, ОСОБА_6.» внесено відповідні зміни щодо статусу дитини, як такої, що позбавлена батьківського піклування. 15.09.2017 органом реєстрації (виконавчим комітетом) Дергачівської міської ради зареєстровано місце проживання неповнолітнього ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 на підставі поданої ним заяви та рішення виконавчого комітету Дергачівської міської ради про закріплення за дитиною житла. З огляду на викладене вище, на момент закріплення житла, неповнолітня дитина ОСОБА_6, проживав разом з матір'ю ОСОБА_10 за місцем реєстрації матері, а саме: Харківська область АДРЕСА_2, до настання обставин під час яких дитина залишилась без батьківського піклування і відповідно до чинного законодавства не може бути позбавлена права на житло.

02 лютого 2018 року законний представник відповідача ОСОБА_7 надала суду відзив на позов, в якому проти позову заперечує, вказавши, що 13.12.2016 рішенням виконавчого комітету Дергачівської міської ради Харківської області №211 за малолітньою дитиною, яка тимчасово опинилася у складних життєвих обставинах, ОСОБА_6, закріплено житло на правах користування за адресою: АДРЕСА_8. Згідно з розпорядженням голови Дергачівської районної державної адміністрації від 30.05.2017 року №269 неповнолітній дитині ОСОБА_6 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та розпорядженням від 06.06.2017 №276 було призначено ОСОБА_7 піклувальником для неповнолітньої дитини, позбавленої батьківського піклування. Даними розпорядженнями Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, піклувальника ОСОБА_7 було зобов'язано забезпечити захист особистих немайнових та майнових прав. З огляду на те, що ніяким іншим офіційним правовим документом право дитини на користування вищезазначеним житлом не відмінено та не скасовано, а відтак є законним. На підтвердження законних підстав користування даним житловим приміщенням ОСОБА_6 зазначає, що Службою у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації було враховано сумісне проживання на той час матері ОСОБА_10 та сина, за адресою: Харківська область АДРЕСА_2, де ОСОБА_10 була зареєстрована. Отже, ОСОБА_6 має право користуватися цим житловим приміщенням відповідно до ст.32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування». 08.08.2017 року за неповнолітньою дитиною ОСОБА_6 було закріплено майно, право власності на яке або право користування яким має дитина. Перелік вищезазначеного майна затверджено відповідно до опису майна дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, складеного заступником начальника служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації ОСОБА_15 та в присутності секретаря виконавчого комітету міської ради та законного представника відповідача ОСОБА_7 Однак, протягом жовтня 2017 року, позивачем ОСОБА_3 було грубо порушено права, надані неповнолітньому ОСОБА_6, а саме: відповідно до показань сусідів, ОСОБА_3 разом зі своєю родиною вивозила речі з АДРЕСА_2 Серед цих речей також були й речі ОСОБА_6, що є його особистою приватною власністю. Таким чином, всупереч гарантованих державою прав, ОСОБА_3 перешкоджає ОСОБА_6 потрапити до житла, наданого йому у користування, що унеможливлює та зовсім позбавляє можливості скористатися необхідними та належними йому за законом речами. ОСОБА_6 на теперішній час проживає за місцем реєстрації піклувальника за адресою: АДРЕСА_1. За вказаною адресою піклувальник проживає разом зі своїм сином - ОСОБА_19, який в свою чергу проти реєстрації постійного місця проживання ОСОБА_6 за цією адресою, на що має повне право, та без його письмової згоди вона не має жодної підстави зареєструвати дитину за своїм місцем проживання. Як законний представник ОСОБА_6, у разі необхідності, піклувальник може приймати участь у сплатах за комунальні послуги за вказане житло та у підтриманні його в належному стані.

Представник Служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що в своїй позовній заяві ОСОБА_3 вказує на те, що згідно з заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 16.08.2017 (справа № 619/1724/17) її донька ОСОБА_10 втратила право користування квартирою. Вищевказане заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області було прийнято після набуття неповнолітньою дитиною статусу дитини, позбавленої батьківського піклування та закріплення за ним житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 Також, ОСОБА_3 в позовній заяві зазначає, що її донька ОСОБА_10 разом зі своїм неповнолітнім сином не мешкала за вказаною вище адресою протягом п'яти років, що не відповідає дійсності. Згідно наказу служби у справах дітей районної державної адміністрації від 04 вересня 2015 року № 75 ОСОБА_6, на підставі акту обстеження умов проживання дитини складеного спеціалістами служби у справах дітей районної державної адміністрації під час відвідування сім'ї 02.09.2015 за місцем проживання, було взято на облік дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах, служби у справах дітей районної державної адміністрації. Також факт проживання ОСОБА_10 разом з неповнолітньою дитиною, підтверджується актом складеним представниками Дергачівської міської ради від 15.10.2015 року, довідками Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області №22465 від 30.12.2016 року та № 1558/119-77/20/20-17 від 31.01.2017 року, довідкою про склад сім'ї № 844 виданою 15.10.2015 року КП «Дергачікомунсервіс» Дергачівської міської ради та актом обстеження умов проживання складеного спеціалістами служби у справах дітей від 24.02.201. 16 січня 2018 року прийнято рішення про не доцільність визнання неповнолітньої дитини, позбавленої батьківського піклування, ОСОБА_6, таким, що втратив право користування житловим приміщенням та таким, що не відповідає інтересам дитини, позбавленої батьківського піклування.

23 січня 2018 року позивач ОСОБА_3 подала суду відповідь на відзив відповідача, в якому вказала, що 21.04.1990 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_17 в Дергачівському відділі РАГС Харківської області. Згідно договору купівлі-продажу від 09.10.2001, посвідченого Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області, подружжя на загальні накопичені кошти купили однокімнатну квартиру для особистих потреб та кожен з них має право власності на ? частину цієї квартири. Так, як вони мають ще й інше житло, то вирішили, щоб дочка від першого шлюбу ОСОБА_10 тимчасово мешкала у вказаній квартирі та 13 лютого 2002 року була зареєстрована в квартирі за даною адресою: АДРЕСА_2. В квартирі її дочка більше п'яти років не мешкає, занедбала квартиру, ніколи не проводила поточного ремонту, зловживала спиртними напоями та допустила заборгованість по сплаті комунальних послуг в сумі на 32000 гривень, тому всі комунальні підприємства офіційно відключили квартиру від споживання даних послуг. Дочка виїхала з квартири, вивезла свої речі та фактичне її місце проживання невідомо. Позивачка, змушена продати дану квартиру, щоб розрахуватися з боргами, бо у неї скрутне матеріальне становище і важко самій утримувати квартиру, здійснювати комунальні платежі та нести інші матеріальні витрати на утримання майна. 25.04.2017 рішенням Дергачівського районного суду Харківської області було позбавлено батьківських прав ОСОБА_10 у відношенні неповнолітнього сина ОСОБА_6 У винесеному рішення зазначено, що неповнолітня дитина ОСОБА_6 не може жити в одному приміщенні з матір'ю, так як вона негативно може впливати на виховання дитини, що в подальшому може привести до порушень та захворювання нервової системи. Дані протиріччя свідчать про те, що син ОСОБА_10 повинен бути зареєстрований за адресою місця проживання матері, хоча мати за вказаною адресою не мешкає більше п'яти років, позбавлена не тільки батьківських прав, а і визнана особою, яка втратила право на житло за адресою квартири в якій тимчасово мешкала. Це свідчить про те, що не може бути збережене право на житло неповнолітньої дитини по тій причині, що він ніколи не був зареєстрований за цією адресою і його мати ОСОБА_10 не мешкала та не мешкає в спірній квартирі з 2013 року. При реєстрації ОСОБА_6 ніхто не повідомив власників квартири ОСОБА_3, ОСОБА_17 та без їх відому не узгодивши з ними це питання зареєстрували за даною дитину, чим порушили права власників квартири. Призначений опікун неповнолітньої дитини ОСОБА_7 повинна була поставити на облік та зареєструвати за адресою свого мешкання: АДРЕСА_3, в чотирьохкімнатній квартирі в покращених житлових умовах свого онука, а не погіршувати умови його проживання. При складанні акту про обстеження житлово-побутових умов квартири, де мешкала родина ОСОБА_7 необхідно було до складу комісії включити законних власників квартири - ОСОБА_3, ОСОБА_17 Цей факт теж свідчить про черговий факт порушення прав власників квартири. ОСОБА_3 також не була присутня на засіданні комісії, не дивлячись на те, що вона знаходилася вдома, хворіла, що підтверджується довідкою медичного закладу. Службою у справах дітей Дергачівської РДА в рішенні Дергачівського районного суду Харківської області від 25.04.2017 неодноразово зазначалося, що ОСОБА_6 знаходиться на обліку служби у справах дітей райдержадміністрації з 04.09.2015 року, але вже в цей період дитина з матір'ю не мешкали за місцем реєстрації квартири вони виїхали ще в 2013 році, де вони мешкали на той час їй невідомо. ОСОБА_3 вважає, що дані не відповідають дійсності для того, щоб не понести відповідальності за неправомірну реєстрацію неповнолітнього в однокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_4 та про порушення прав власників житла.

25 січня 2018 року представник Дергачівської міської ради Дергачівського району Харківської області - Бондаренко К.І. подала до суду заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, в якому вказала, що не може погодитись з міркуваннями і аргументами наведеними позивачем у відповіді на відзив та вважає, що вони не можуть бути прийняті для визнання неповнолітнього ОСОБА_6 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_11. Так, у запереченні проти позову від 18.12.2017 року міською радою зазначалось, що відповідно до звернення Служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації, 31.12.2016 року рішенням виконавчого комітету Дергачівської міської ради за малолітньою дитиною, яка тимчасово опинилася у складних життєвих обставинах, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, закріплено житло на правах користування за адресою: АДРЕСА_6. 08.08.2017 року рішенням виконавчого комітету Дергачівської міської ради №164 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету №211 від 13.12.2016 року «Про закріплення житла за малолітньою дитиною, яка тимчасово опинилась у складних життєвих обставинах, ОСОБА_6.» внесено відповідні зміни щодо статусу дитини, як такої, що позбавлена батьківського піклування. Слід зазначити, що на момент проведення відповідних заходів Службою у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації та прийняття вказаних вище рішень виконавчим комітетом Дергачівської міської ради, мати ОСОБА_6 - ОСОБА_10 була зареєстрована та фактично проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_7. Відповідні докази надані до суду Службою у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації та міською радою. Щодо реєстрації неповнолітнього ОСОБА_6 за вказаною вище адресою, зазначаємо що відповідно до п. 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 207, для реєстрації місця проживання особа або її представник подає документи, що підтверджують право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім'ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників). Неповнолітній ОСОБА_6 був зареєстрований 15.09.2017 року за адресою: АДРЕСА_7 на підставі його заяви, оскільки житло за ним закріплено на праві користування рішенням виконавчого комітету Дергачівської міської ради відповідно до п.3 ч.3 ст. 71 Житлового кодексу України та ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування». Крім того на момент реєстрації ОСОБА_6 його мати ОСОБА_10 також була зареєстрована за вказаною адресою. Отже, реєстрація неповнолітнього ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_8 здійснена органом реєстрації у відповідності до вимог чинного законодавства. Враховуючи викладене вище та раніше подане заперечення проти позову, просять суд у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

27 листопада 2017 року після отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідача було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та судовий розгляд призначено на 19 грудня 2017 року.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, яким ЦПК України викладеного в новій реакції. Відповідно до п.9 ч.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до п.п.2,7 ч.3 ст.274 ЦПК України у зв'язку зі значення справи для сторін та враховуючи, що розгляд справи становить значний суспільний інтерес, справа підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження.

19 грудня 2017 року відкладено розгляд справи за клопотанням представника третьої особи у зв'язку з підготовкою висновку органу опіки та піклування.

17 січня 2018 року розгляд справи відкладено та встановлено строк для подання відзиву, надання відповіді на відзив та заперечень.

13 лютого 2018 року справа знята з розгляду у зв'язку з перебуванням судді на лікарняному.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Згідно витягу про реєстрацію права власності №110813743 від 17.01.2018 року, ОСОБА_3 на підставі дублікату договору купівлі-продажу серії №2-50 від 25.02.2015, виданого Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області, є власником квартири в цілому, яка розташована за адресою: АДРЕСА_10.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_2, ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 року, його батьками є: батько - ОСОБА_14, мати - ОСОБА_10.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 25 квітня 2017 року (справа №619/529/17) ОСОБА_14 та ОСОБА_10 позбавлені батьківських прав у відношенні сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Розпорядженням №269 від 30 травня 2017 року Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області малолітній дитині ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Рішенням виконавчого комітету Дергачівської міської ради №211 від 13.12.2016, з внесеними змінами згідно рішення №164 від 08.08.2017, за малолітнім ОСОБА_6, позбавленим батьківського піклування, закріплено житло за адресою: АДРЕСА_10, відповідальним за збереження житла призначено ОСОБА_10.

Відповідно до розпорядження №276 від 06.06.2017 Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області встановлено піклування над неповнолітньою дитиною, позбавленою батьківського піклування, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та призначено піклувальником ОСОБА_7.

ОСОБА_6 з 08 серпня 2017 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 що підтверджено довідкою №6160 від 27.09.2017, виданою Дергачівською міською радою та даними ГУ ДМС України в Харківській області.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 16 серпня 2017 року (справа №619/1724/17) ОСОБА_10 визнано такою, що втратила право користування житлом за адресою: АДРЕСА_8.

Відповідно до ч.4 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Згідно ч.5 ст.19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно висновку №01-49/247 від 17.01.2018 Дергачівська районна державна адміністрація Харківської області, як орган опіки та піклування, вважає недоцільним визнання неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким що втратив право користування житлом за адресою: АДРЕСА_10, та таким, що не відповідає інтересам дитини, позбавленої батьківського піклування.

Мотиви суду.

Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з наступних мотивів.

Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ч.1 ст.32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім'ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Основними засадами державної політики щодо соціального захисту дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа, є: зокрема захист майнових, житлових та інших прав та інтересів таких дітей.

Статтею 11 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» дітям гарантоване збереження права на житло, а саме держава забезпечує дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, а також особам з їх числа, які до передачі під опіку чи піклування мали впорядковане житло, що зберігалося за ними, невідкладне вселення їх у ці приміщення і повернення їм майна, що знаходилося в цих приміщеннях на день передачі дітей під опіку та піклування.

Тобто, таке право користування житловим приміщенням, у якому дитина проживала до встановлення опіки, та збереженням його за дитиною - сиротою беззаперечно закріплено законодавством, незалежно від фактичного проживання та влаштування дитини.

Таким чином, діти, які внаслідок позбавлення батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, мають право на особливий захист з боку держави.

У відповідності до ст. 15 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» до груп ризику щодо втрати житла або права на його використання належать, зокрема діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, а також особи з їх числа.

Згідно ч.3 ст.25 Закону України «Про охорону дитинства» та ч.3 ст.32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», у разі передачі дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї.

З цієї норми випливає, що, у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування до будинків дитини, дитячих будинків, шкіл-інтернатів, дитячих будинків сімейного типу та прийомних сімей жиле приміщення, в якому вони проживали (право користування), зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячих будинків сімейного типу, прийомних сімей незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї.

Відповідно до ч.1 ст.248 Сімейного кодексу України, дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому дитячому закладі, прийомній сім'ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше поживала.

Відповідно до ч.1 ст.32 ЦК України неповнолітня особа це фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Відповідно до ч.3 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів).

Згідно ч.2 ст.29 ЦК України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

До реєстрації місця проживання неповнолітнього ОСОБА_18 у спірній квартирі, тобто до 08.08.2017 та до надання йому статусу дитини позбавленої батьківського піклування, місцем його проживання було місце проживання його матері за адресою: АДРЕСА_10.

Як встановлено ч.ч.1-4 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Отже, неповнолітній ОСОБА_18, як особа із числа дітей, позбавлених батьківського піклування, зберігає право на житло. Правові підстави для визнання неповнолітнього відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою на теперішній час позивачем не доведені, проживання на час піклування за місцем проживання піклувальника не позбавляє дітей-сиріт права на житло, в якому проживали до опіки.

Суд не бере до уваги аргументи позивача щодо незаконності, на її думку, реєстрації ОСОБА_6 у квартирі позивача, оскільки ОСОБА_3 не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження зазначеного факту.

Також суд відхиляє як доказ акт депутата Дергачівської міської ради від 20.10.2017 про те, що ОСОБА_6 не проживає понад 5 років у спірній квартирі, оскільки зазначений факт спростовується доказами, які надані відповідачами, зокрема описом майна дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, від 08.08.2017, актами обстеження умов проживання від 02.09.2015 та 24.02.2016, довідкою директора Дергачівського ліцею №2 від 17.01.2018 та висновком №01-49/247 від 17.01.2018 Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, як органу опіки та піклування.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як передбачено ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що у позові відмовляється, судовий збір залишається за рахунок позивача.

Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 83, 89, 206, 258, 259, 263-265, 268, 351, 352, 354, пунктами 8, 9, 15.5 ч.1 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, суд -

ухвалив

У задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3, місце проживання: АДРЕСА_12.

Відповідач: Дергачівська міська рада Дергачівського району Харківської області, місцезнаходження: 62300 Харківська область Дергачівський район м. Дергачі вул. Сумський шлях №79-Б, .

Відповідач: ОСОБА_6, місце перебування: АДРЕСА_9, НОМЕР_1.

Третя особа: Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, місцезнаходження: 62300 Харківська область Дергачівський район м. Дергачі площа Перемоги №1, .

Повне судове рішення складено 02 березня 2018 року.

Суддя Є. А. Болибок