АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/27/18Головуючий по 1 інстанції Казидуб О.Г.
Категорія: 39 Доповідач в апеляційній інстанції Карпенко О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 року Апеляційний суд Черкаської області у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючої Карпенко О.В.

суддів Василенко Л.І., Нерушак Л.В.

за участю секретаря Анкудінова О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 вересня 2017 року, ухваленого під головуванням судді Казидуб О.Г. у залі судових засідань Придніпровського районного суду м. Черкаси о 11 год.17 хв., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Черкаської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Романій Наталія Василівна про визнання права на спадкове майно та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів ,-:

в с т а н о в и л а :

У квітні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до ОСОБА_4, Черкаської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. про визнання права на спадкове майно.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько - ОСОБА_6, після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається із рухомого та нерухомого майна, а саме житлового будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, який належав йому на праві власності, а також автомобіля ВАЗ 2106, 1988 р.в., д.н. НОМЕР_1.

Із спадкоємців першої черги залишились тільки двоє синів померлого, а саме: позивач та його рідний брат ОСОБА_4

26 січня 2017 року, вказує ОСОБА_3, він звернувся до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Романій Н. В. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку спадкового майна, що залишилось після смерті його батька, однак, приватний нотаріус Романій Н.В. постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26 січня 2017 року відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у нього відсутні документи, що підтверджують право власності на вказане майно на ім'я померлого - ОСОБА_6

ОСОБА_3 зазначає, що він дійсно не має документів, що підтверджують право власності на вказане майно на ім'я померлого - ОСОБА_6, так як його брат відповідач ОСОБА_4 забрав собі всі правовстановлюючі документи на вказані житловий будинок, земельну ділянку та автомобіль, користується цим майном, але відмовляється їх надавати позивачу для оформлення ним спадщини.

З метою захисту своїх майнових прав, вказує ОСОБА_3, він змушений був звернутися до Придніпровського районного суду м. Черкаси із відповідним позовом та просив постановити судове рішення, яким визнати за ним право власності на 1/2 частку спадкового майна, що залишилось після смерті його батька - ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами та 1/2 частину земельної ділянки, що розташовані за адресою, АДРЕСА_1, а також 1/2 частку автомобіля ВАЗ 2106, 1988 р.в., д.н. НОМЕР_1.

В свою чергу, у липні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що батьки сторін - ОСОБА_7 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилися діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Під час шлюбу ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за спільні кошти подружжям було придбано будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

22 травня 1990 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 розлучилися.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 померла та заповіту за життя не склала.

Після смерті ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 відкрилася спадщина у вигляді, серед іншого, на 1/2 частину будинку з відповідною частиною надвірних споруд за адресою: АДРЕСА_1.

Єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_7, вказує ОСОБА_4, є він, що підтверджується відомостями свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 серпня 2007 року про право власності на земельну ділянку площею 0,0975 га, що знаходиться у садово-городньому кооперативі «Черкаський».

Але, зазначає ОСОБА_4, він не міг оформити право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1, оскільки за життя батько сторін - ОСОБА_6 не надавав йому правовстановлюючих документів на будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6, після смерті якого ОСОБА_4 та ОСОБА_3 прийняли спадщину.

Згідно з довідкою з місця проживання та про склад сім'ї ОСОБА_6 на момент смерті проживав та був прописаний за адресою: АДРЕСА_1

Після смерті ОСОБА_6, ОСОБА_4 так і не зміг знайти правовстановлюючий документ на спадкове майно, лише копію.

У зв'язку з чим, вказує ОСОБА_4, він також змушений був за захистом своїх майнових прав звернутися до Придніпровського районного суду м. Черкаси із зустрічним позовом та просив постановити судове рішення, яким визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно, що належало ОСОБА_7, що померла ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме, на 1/2 частину будинку № АДРЕСА_1. Визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно, що належало ОСОБА_6, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме на 1/4 частину будинку № АДРЕСА_1 та на 1/2 частину автомобіля ВАЗ 2106, 1988 р.в., д.н. НОМЕР_1. Судові витрати, понесені ним за зустрічним позовом, стягнути із ОСОБА_3

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 липня 2017 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом - об'єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Черкаської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. про визнання права власності на спадкове майно.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 вересня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 - задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частку спадкового майна, що залишилось після смерті батька - ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме на 1/4 частину житлового будинку із надвірними спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 та на 1/2 частку автомобіля ВАЗ 2106,1988 р.в., д.н. НОМЕР_1.

В решті позову - відмовлено.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 - задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно, що належало ОСОБА_7, що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а саме на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно, що належало ОСОБА_6, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме на 1/4 частину будинку АДРЕСА_1 та на 1/2 частку автомобіля ВАЗ 2106,1988 р.в., д.н. НОМЕР_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, вважаючи рішення суду першої інстанції таким, що ухвалене при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, при невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, із порушенням вимог матеріального права, просить рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 вересня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити заявлені ним в основному позові вимоги, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовити.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

П. 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Апеляційне провадження у вказаній справі відкрито до набрання чинності редакції ЦПК України (15 грудня 2017 року), а тому розгляд скарги, у відповідності до п. 9 Перехідних положень ЦПК України, продовжується за правилами, що діють після набрання чинності нової редакції ЦПК України.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню, виходячи із наступного.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При розгляді даної справи суд правильно встановив факти, відповідні їм правовідносини, постановив рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права, ґрунтується на зібраних по справі доказах, оцінивши які в сукупності, суд першої інстанції прийшов до аргументованого висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та необхідності задоволення позовних вимог ОСОБА_4, заявлених в зустрічному позові, виходячи із наступного.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, батьки сторін по справі - ОСОБА_7 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мали дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4. (а.с. 9, 45)

Під час шлюбу ОСОБА_7 та ОСОБА_6, відповідно до договору купівлі-продажу від 31 серпня 1984 року, за спільні кошти подружжя придбали будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 66-67)

Вказаний договір був зареєстрований у Черкаському бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_6 і записаний у реєстрову книгу № 69а під № 325.

22 травня 1990 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 розлучилися, про що у відділі реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області в книзі реєстрації розірвання шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 322. (а.с.68, 109)

Відповідно до копії свідоцтва про смерть (а.с.69) ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді, серед іншого, 1/2 частини будинку з відповідною частиною надвірних споруд за адресою: АДРЕСА_1

Судом першої інстанції встановлено, що на момент смерті ОСОБА_7 була прописана за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4 на момент смерті ОСОБА_7 був прописаний за адресою: АДРЕСА_1, про що свідчать відомості довідки квартального комітету № 7. (а.с. 104 зворот)

Спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_7 прийняв ОСОБА_4, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом від 15 серпня 2007 року про право власності на земельну ділянку площею 0,0975 га, що знаходиться у садово-городньому кооперативі «Черкаський», яка належала померлій ОСОБА_7 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого Черкаською міською радою 19.08.2002 року. (а.с.70).

ОСОБА_4 не міг оформити право власності на інше спадкове майно після смерті ОСОБА_7, а саме на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1, оскільки за життя батько - ОСОБА_6 не надавав йому правовстановлюючих документів на вказаний будинок.

Постановою нотаріуса Другої Черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О.А. від 09 грудня 2017 року ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину будинку №41 з відповідною частиною надвірних будівель та споруд розташованого по АДРЕСА_1 у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_7

Згідно копії свідоцтва про смерть від 26 липня 2016 року серії НОМЕР_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько сторін - ОСОБА_6 (а.с. 7), після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді: 1/2 частини будинку з відповідною частиною надвірних споруд за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіля ВАЗ 2106, 1988 р.в. д.н. НОМЕР_1.

Згідно з довідкою з місця проживання та про склад сім'ї ОСОБА_4 на момент смерті спадкодавця ОСОБА_6 проживав та був прописаний за адресою: АДРЕСА_1 (а.с 71)

Після смерті ОСОБА_6, як ОСОБА_4 так і ОСОБА_3 подали заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Постановою приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. від 26 січня 2017 року ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 та 1/2 частину автомобіля марки ВАЗ 2106,1988 р.в. з підстав відсутності документів, що підтверджують право власності на вказане майно на ім'я померлого - ОСОБА_6 (а.с. 6)

Згідно із статтями 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом статей 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Відповідно до ч.1, ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК він не заявив про відмову від неї.

Оскільки сукупність отриманих по справі доказів об'єктивно свідчить про те, що на момент смерті спадкодавця ОСОБА_7 її син ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1, фактично прийняв частину спадкового майна, яка відкрилась після смерті ОСОБА_7, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом від 15 серпня 2007 року про право власності на земельну ділянку площею 0,0975 га, що знаходиться у садово-городньому кооперативі «Черкаський», яка належала на праві приватної власності померлій ОСОБА_7, ОСОБА_4 є особою, яка прийняла спадщину після смерті матері, у зв'язку із чим суд першої інстанції обгрунтовано визнав за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно, що належало ОСОБА_7, що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а саме на 1/2 частину будинку із відповідною частиною надвірних будівель та споруд по АДРЕСА_1.

Враховуючи той факт, що після смерті батька сторін - ОСОБА_6, як ОСОБА_4 так і ОСОБА_3 прийняли спадщину, суд першої інстанції обґрунтовано визнав за кожною із сторін право власності на половину спадкового майна, що залишилось після смерті батька - ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме на 1/4 частину житлового будинку із надвірними спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 та на 1/2 частку автомобіля ВАЗ 2106,1988 р.в., д.н. НОМЕР_1.

Інші доводи апеляційної скарги, наведені ОСОБА_3, суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Підстав для зміни або скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Черкаської міської ради, третя: особа приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Романій Наталія Василівна про визнання права на спадкове майно та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом - відхилити, зазначене рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв'язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів.

Головуюча Карпенко О.В.

Судді Василенко Л.І.

Нерушак Л.В.