Справа № 456/1751/17
Провадження № 2-п/456/1/2018
УХВАЛА

Іменем України

07 лютого 2018 року місто Стрий Львівської області

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі

головуючого судді: Шрамка Р. Т. ,

з участю секретаря: Панилик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом комунального підприємства «Мрія» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суд, -

встановив:

Заочним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 вересня 2017 року у справі №456/1751/17 за позовом комунального підприємства «Мрія» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, позовні вимоги КП «Мрія» були задоволені в повному обсязі та з відповідачів стягнуто заборгованість за надані послуги з утримання будинків та прибудинкової території в розмірі 2745 (дві тисячі сімсот сорок пять) грн. 32 коп. та судовий збір в розмірі 689 грн. 00 коп.

Відповідачі 12.10.2017 року звернулись до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 18.09.2017р., та в обґрунтування заяви зазначили, що не були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, оскільки повісток не отримували, хоча вони дійсно зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому не змогли скористатись своїми правами, щодо заперечення позовних вимог. Крім того, зазначили, що КП «Мрія» надано суду неправдиву інформацію про склад їхньої сімї, а також те що договір з ними не укладений а тому КП «Мрія» не мало підстав для нарахування заборгованості за послуги,які не надавались.

Представник позивача КП «Мрія» в судове засідання не зявилась, однак подала до суду заяву, згідно якої просила розгляд заяви проводити за відсутності представника та в задоволені заяви відмовити, оскільки викладені обставини в заяві є необґрунтованими.

Заявники в судове засідання не зявилися та не повідомили про причини своєї неявки в судове засідання, хоч а про час та місце розгляду справи були належними чином повідомлені.

Враховуючи, що сторони у судове засідання не зявилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно п.9 до "Прикінцевих та перехідних положень" ЦПК України (в редакції станом на 15.12.2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч.1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, за змістом вказаних положень чинного законодавства , скасування заочного рішення суду можливе за двох умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити.

Водночас, з'ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що згідно довідки ВАДР ГУ ДМС України у Львівській області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання ОСОБА_2, та ОСОБА_1Я,, встановлено, що ОСОБА_2, та ОСОБА_1, зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що також підтверджується і з тексту заяви поданої самими заявниками про скасування заочного рішення від 12.10.2017р.

З довідки «Укрпошти» від 27.06.2017р., вказано причину повернення судової повістки за адресою проживання ОСОБА_1, ОСОБА_2, по вул.. Галицька, 1/78 м. стрий Львівської області - «За зазначеною адресою не проживає», однак рішення суду із вказаним адресом заявниками 03.10.2017р. було отримано.

Розгляд заяви про скасування заочного рішення призначалось на 26.12.2017р., про що заявників було проінформовано рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак засідання суду було проігноровано. В судове засідання 07.02.2018р., рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулось із довідкою «Укрпошти» Ф.20, в якій зазначено «За закінченням терміну зберігання»

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення суду відсутні, оскільки ОСОБА_1, ОСОБА_2, у встановленому законом порядку повідомлялись про час та місце розгляду справи, та ними доказів, які мають значення для справи та можуть привести до ухвалення іншого рішення, протилежного заочному, суду не надано.

До того ж, суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Тому, у зв'язку з наведеним та огляду матеріалів справи, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.287, 288, 354 ЦПК України суд

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду по цивільній справі 456/1751/17 за позовом комунального підприємства «Мрія» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - відмовити.

Розяснити заявнику, що відповідно до ч.4 статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3