Постанова

Іменем України

07 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 682/252/16-ц

провадження № 61-3703св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н.О., Журавель В. І. (суддя - доповідач), Крата В. І., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідачі: ОСОБА_4, товариство з додатковою відповідальністю страхової компанії «Кредо»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги ОСОБА_4 та товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Кредо» на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 07 червня 2016 року у складі головуючого судді - Мацюка Ю. І., та рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 28 вересня 2016 року у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді - Костенка А. М., суддів: Гринчука Р. С., Грох Л. М.,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 26 квітня 2017 року справу № 682/252/16-ц призначено до судового розгляду.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа № 682/252/16-ц передана до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У січні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Свої вимоги мотивувала тим, що 24 березня 2015 року близько 21 години 40 хвилин в місті Славута Хмельницької області ОСОБА_4, керуючи мотоциклом марки «Geon X -ROAD 200», д. р. н. НОМЕР_1, з пасажиркою ОСОБА_3, яку не забезпечив захисним шоломом, проявив необережність, не вибрав безпечної для руху швидкості, не врахував дорожньої обстановки, в результаті чого виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив наїзд на залізобетонний бордюр, що відмежовує край проїжджої частини, внаслідок чого, втратив керування мотоциклом, після чого мотоцикл виїхав на тротуар та узбіччя, де зіткнувся з розташованою залізобетонною електроопором повітряної лінії електропередач, що призвело до травмування позивача.

Вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 червня 2015 року, який набрав законної сили, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України.

Внаслідок ДТП ОСОБА_3 отримала тяжкі тілесні ушкодження та тривалий час перебувала на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, понесла матеріальні збитки, пов'язані з придбанням медичних препаратів та проходженням медичного обстеження, крім того, зазнала моральної шкоди, яка полягає в перенесенні моральних та фізичних страждань, які спричинили негативні зміни в житті позивачки.

З огляду на викладене та враховуючи часткове відшкодування майнової шкоди відповідачем ОСОБА_4, просила суд стягнути з останнього на її користь майнову шкоду в розмірі 7 656грн 10 коп, 100 000 грн моральної шкоди та судові витрати по справі.

Рішенням Славутського міськрайонного суду від 07 червня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4, на користь ОСОБА_3 74 367 грн 20 коп. у відшкодування моральної шкоди та 1 000 грн витрат сплаті судового збору і 1 500 грн витрат на правову допомогу. Стягнуто з ТДВ Страхова Компанія «Кредо» на користь ОСОБА_3 7 656 грн 10 коп. у відшкодування майнової шкоди та 632 грн 80 коп. моральної шкоди.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 червня 2015 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України та встановлено, що потерпіла ОСОБА_3, отримала тяжкі тілесні ушкодження внаслідок ДТП.

З урахуванням ступеню вини ОСОБА_4, понесених ОСОБА_3 фізичних та моральних страждань, суті позовних вимог, характеру діяння особи, що заподіяла шкоду, судом було визначено моральну шкоду у розмірі 75 000 грн.

Також з урахуванням часткового відшкодування ОСОБА_4 позивачу майнової шкоди в розмірі 5 000 грн, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про стягнення з ТДВ СК «Кредо» на користь ОСОБА_3 майнової шкоди в розмірі 7 656,10 грн.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 28 вересня 2016 року рішення суду першої інстанції змінено. Викладено абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 74 367 грн 20 коп. у відшкодування моральної шкоди та 551 грн 20 коп. витрат по сплаті судового збору і 1 500 грн витрат на правову допомогу». В решті рішення залишено без змін.

Змінюючи рішення суду першої інстанції апеляційний суд виходив з того, що позивач при подачі позову сплатила судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

У жовтні 2016 року представник ТДВ СК «Кредо» подав касаційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до ТДВ СК «Кредо» та рішення суду апеляційної інстанції в частині відхилення його апеляційної скарги, із ухваленням в цій частині нового рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ТДВ СК «Кредо» в повному обсязі.

У скарзі вказує, що позовні вимоги є передчасними, оскільки ТДВ СК «Кредо» повідомлення про настання страхового випадку у визначений законом строк не отримувало та було позбавлено своєчасно прийняти рішення про виплату страхового відшкодування.

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, у якій просив змінити рішення судів попередніх інстанцій в частині стягнення з нього моральної шкоди та ухвалити нове рішення, яким стягнути з останнього на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 9 500 грн.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що 24 березня 2015 року близько 21 години 40 хвилин ОСОБА_4, керуючи мотоциклом GEONX - ROAD 200, порушив Правила дорожнього руху України, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив наїзд на залізобетонний бордюр і, втративши керування мотоциклом, зіткнувся з залізобетонною опорою повітряної лінії електропередач.

Внаслідок зіткнення пасажиру мотоцикла ОСОБА_3 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми важкого ступеня забою головного мозку з внутрішніми мозковими гематомами в правій лобній долі, правої скроневої долі та лівій півкулі мозочка, переломи лівої скроневої, лівої тім'яної та потиличної кістки зліва з поширенням на великий потиличний отвір, забою м'яких тканин лівої тім'яно-потиличної ділянки голови, що згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеня.

Вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 червня 2015 року, який набрав законної сили 23 липня 2015 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України.

Також судом було встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована в ТДВ Страхова Компанія «Кредо» згідно полісу серії № АІ/7291482. Строк дії договору з 11 березня 2015 року до 11 березня 2016 року.

За змістом статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Статтею 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів (частина 1 статті 24 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до статті 26-1 цього ж Закону страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 процентів страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Ухвалюючи рішення щодо відшкодування моральної шкоди потерпілій, суди попередніх інстанцій, з урахуванням наведених норм матеріального права та характеру фізичних і моральних страждань, яких позивач зазнала внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, а також з урахуванням принципу розумності,правильно визначили розмір такої шкоди, що підлягає відшкодуванню.

Аргументи касаційної скарги ОСОБА_4 зазначених висновків судів не спростовують.

Крім того, у відповідності до статті 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставами для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) поряд з іншим є: невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт ДТП, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Оскільки факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами та ніким не оспорюється, відповідача, як особу, винну в ДТП було притягнуто до кримінальної відповідальності, то несвоєчасне повідомлення страховика про настання страхового випадку само по собі не може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Інші аргументи касаційних скарг також не дають підстав для висновку про ухвалення оскаржених судових рішень без додержання норм матеріального і процесуального права.

За правилами статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційних скарг та залишення без змін рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 28 вересня 2016 року та рішення Славутського міськрайонного суду від 07 червня 2016 року в його незміненій частині, оскільки зазначені судові рішення законні та обґрунтовані.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

п о с т а н о в и в :

Касаційні скарги ОСОБА_4 та товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Кредо» залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 28 вересня 2016 року та рішення Славутського міськрайонного суду від 07 червня 2016 року в його незміненій частині залишити без змін.

Поновити виконання рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 28 вересня 2016 року та рішення Славутського міськрайонного суду від 07 червня 2016 року в його незміненій частині.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В.І. Крат

В.П. Курило