Справа № 143/44/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2018 року Погребищенський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Бойка А.В.,

з участю секретаря Шуваріної В.А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Погребищі справу за позовом ОСОБА_1 до Погребищенської міської ради про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування за законом, -

Встановив:

12 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що 06 травня 1998 року помер його батько ОСОБА_2, після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок. У встановлений законом строк спадщину прийняла дружина спадкодавця, оскільки фактично вступила в користування, управління і володіння спадковим майном, однак 10 липня 2004 року померла. Право на спадщину, крім позивача, мали також ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які відмовились від належних їм часток спадкового майна. У встановлений законом строк позивач подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями через відсутність правовстановлюючих документів.

В судове засідання позивач не зявився, подав заяву у яких позовні вимоги підтримав, справу просив розглянути у його відсутності.

Представник відповідача до суду не зявився також, у телефонному режимі повідомив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує.

Враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось.

Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що ОСОБА_2, який помер 06 травня 1998 року, був власником житлового будинку, який розташований в м. Погребище Вінницької області, вул. Кравченка, 98. Після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняла його дружина, оскільки фактично вступила в користування, управління і володіння спадковим майном, однак 10 липня 2004 року померла. Право на спадщину, крім позивача, мали також ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які відмовились від належних їм часток спадкового майна. У встановлений законом строк позивач подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями через відсутність правовстановлюючих документів, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок та господарські будівлі, які розташовані в м. Погребище Вінницької області, вул. Кравченка, 98.

Дані правовідносини у системному звязку регулюються:

-п.1 ч.1 ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, згідно з якою спадкоємець прийняв спадщину, якщо фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

-ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном;

-ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що ОСОБА_2, який помер 06 травня 1998 року (а.с. 10), була власником житлового будинку, розташованого в м. Погребище Вінницької області, вул. Кравченка, 98 (а.с. 16-17). Після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняла його дружина ОСОБА_5, оскільки фактично вступила в користування, управління і володіння спадковим майном, однак 10 липня 2004 року померла (а.с.9). Право на спадщину, крім позивача, мали також ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які відмовились від належних їм часток спадкового майна (а.с. 20, 21). У встановлений законом строк позивач подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями через відсутність правовстановлюючих документів (а.с. 12), тому з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право власності на цей будинок, господарські будівлі та споруди.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителем ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок позначений літерою «А», загальною площею 68,0 кв.м., житловою площею 29,4 кв.м., прибудову позначену літерою «а», ганок, літню кухню позначену літерою «Б», погріб позначений літерою «п/Б», криницю позначену за номером 1, огорожу позначену за номером 2, ворота з хвірткою позначені за номером 3, що розташовані по вулиці Кравченко, 98 в м. Погребище Вінницької області після смерті ОСОБА_6, яка померла 10 липня 2004 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя