"12" лютого 2018 р. Справа № 363/4404/16-ц
УХВАЛА

12 лютого 2018 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Юпик Павлівни Карпівни, треті особа Козаровицька сільська рада Вишгородського району, про встановлення земельного сервітуту,

встановив:

в суді представник відповідача заявив відвід судді, посилаючись на порушення прав відповідача при призначенні судової експертизи, посилаючись на незгоду з прийнятими по справі процесуальними рішеннями, задоволення клопотань сторони позивача, проти яких заперечувала сторона відповідача, доручення проведення експертизи не державній установі, направлення матеріалів експертові поза засобами поштового звязку, не розгляд клопотання про відновлення провадження у справі під час проведення експертизи.

Представник позивача до суду не прибув, подав клопотання про відкладення судового розгляду.

При вирішенні заяви суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом вимог ст.ст. 12 і 49 ЦПК сторони мають рівні права щодо подання доказів й доведеності переконливості їх перед судом та заперечені проти них, коли суд має сприяти всебічному і повному зясуванню обставин справи на засадах змагальності сторін.

Згідно ст. 77 ЦПК України суд не бере до розгляду лише ті докази, які не стосуються предмета доказування.

При цьому жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, оцінка яких буде здійснена тільки після розгляду справи по суті й у нарадчій кімнаті при ухваленні рішення згідно вимог ст.ст. 263-265 ЦПК України.

Суд звертає увагу на те, що розгляд справи по суті не розпочато, докази судом не досліджувалися. Сторона відповідача не позбавлена можливості надавати суду власні докази і досліджувати всі без виключення наявні в справі докази, заперечувати проти одних доказів та доводити перед судом переконливість інших.

Саме тільки посилання на незгоду з постановленими в ході розгляду справи ухвалами й на відхилення судом клопотань учасника процесу, задоволення клопотань іншої сторони не може свідчити про упередженість судді чи іншу зацікавленість у вирішенні справи, порушення прав однієї із сторін.

Згідно вимог ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічна думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Заперечення на ухвали суду, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються згідно ч 2 ст. 353 ЦПК України до апеляційної скарги на рішення суду, яким завершується розгляд справи по суті.

Не позбавлялася сторона відповідача й права подати суду питання, на які потрібна відповідь експерта, а також заявити відвід тому чи іншому експертові. Проте таким правом сторона відповідача не скористалася. Сама тільки подача клопотання про відновлення провадження у справі з висловленим у ньому наміром заявити такий відвід, про заявлення такого відводу не свідчить, проведенню експертизи не перешкоджає та підставою для відкликання справи від експерта, припинення проведення експертизи бути не може.

Разом з тим особа, яка бере участь у справі, згідно ч. 4 ст. 143 ЦПК України 2004 року має право просити суд доручити проведення експертизи конкретному експерту. Вказана норма Закону є нормою прямої дії, яка відповідає принципу диспозитивності судового розгляду.

При цьому кількість і зміст питань при призначені експертизи визначена судом згідно чинної на той час ст. 143 ЦПК України 2004 року, з огляду на зміст позовних вимог та предмет спору.

Питання призначення експертизи є одним із процесуальних питань, які вирішуються судом в підготовчому проваджені за відповідним клопотанням сторони, тобто до початку розгляду справи по суті.

Безпідставні доводи сторони відповідача й щодо направлення експертові матеріалів справи поза поштовими засобами звязку, що спростовується листом суду від 14.04.2017 року, рекомендованим повідомленням про вручення поштового повідомлення (а.с. 71, 74).

При цьому головуючий повинен забезпечити здійснення ефективного правосуддя протягом розумного строку та здійснювати для цього всі необхідні процесуальні дії згідно вимог ЦПК України.

Відтак доводи заяви про відвід на обєктивних даних не ґрунтуються й мотивовані субєктивними оцінкою і ставленням сторони до тих чи інших процесуальних питань, що виникали при розгляді справи.

Дані про упередженість судді чи іншу зацікавленість у вирішенні цієї справи відсутні.

З викладених у відводі доводів суд не може погодитися з тим, що сторона відповідача під час розгляду справи опинилася в менш вигідному становищі, а також з тим, що головуючий має прихільність чи упередженість до однієї із сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що з мотивів висловлених у заяві, підстав для відводу судді, про які йдеться в ст. 36 ЦПК України, не встановлено, заява про відвід є необґрунтованою, що є підставою для зупинення провадження у справі й вирішення питання про відвід суддею визначеному у порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

На підставі викладеного і керуючись статтями 36-40, 252, 260 ЦПК України,

ухвалив:

провадження у справі зупинити до вирішення питання про відвід.

Питання про відвід передати судді визначеному в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя