Справа № 145/1538/17
Провадження №2-п/145/5/2018
У Х В А Л А

"20" лютого 2018 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Кіосак Н. О.

за участю секретаря Віценко К.А.,

позивача ОСОБА_1,

в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення,

встановив: Заочним рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області, ухваленим у даній справі 15.12.2017 року, позов ОСОБА_1 задоволено. Вирішено виселити ОСОБА_3 з будинку номер вісім по вулиці Піонерській в селі Яришівка.

Відповідач ОСОБА_2 подала до суду заяву про перегляд заочного рішення, в якій просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, дане заочне рішення скасувати, а справу призначити до розгляду в загальному порядку.

На обґрунтування заяви вказує, що копію вказаного рішення вона отримала 28.12.2017 року, а відтак відповідно до ч.3 ст. 284 ЦПК України ( у редакції чинній 15.12.2017 року) вона має право звернутись із заявою про перегляд рішення до 17.01.2018 року.

При винесенні рішення судом грубо порушено норми процесуального законодавства, оскільки з 15.12.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року, відповідно до якого мало б здійснюватись провадження у справі, проте із тексту заочного рішення видно, що суд керувався нормами ЦПК України, які станом на 15.12.2017 року втратив чинність.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що строки подання заяви про перегляд заочного рішення пропущені, підстав для їх поновлення немає.

Відповідач ОСОБА_2. в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлена в установленому законом порядку. Її неявка не перешкоджає розгляду питання щодо поновлення строків подання заяви про перегляд заочного рішення.

Суд, вислухавши позивачку, вважає, що в поновленні строку на перегляд заочного рішення слід відмовити, а заяву про перегляд заочного рішення залишити без розгляду, виходячи з наступного.

Заочне рішення Тиврівського районного суду від 15.12.2017 року було проголошено 15.12.2017 року. Проте справа була призначена та розглядалась судом 14.12.2017 року. Суд вийшов до нарадчої кімнати 14.12.2017 року, о 17.09.09 год. З нарадчої кімнати суд повернувся 15.12.2017 року, о 09.03.53 год. Дані обставини стверджуються технічним записом, журналом судового засідання.

Відповідно до ч.3 ст. 2 ЦПК України ( в редакції до внесення змін Законом № 2147-VIII від 03.10.2017 ) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За таких обставин суд не міг керуватись нормами процесуального закону, який станом на час розгляду справи не набрав чинності, при ухваленні рішення суд обґрунтовано керувався нормами процесуального закону, за якими розглядав справу, зокрема, положеннями щодо порядку виклику сторін в судове засідання, умов та підстав проведення заочного розгляду справи.

Застосування судом при ухваленні рішення по суті одночасно норм двох ЦПК чинним законодавством не передбачено.

Згідно з чинною на час розгляду справи ст..224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до чинної на той час ч.1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідач двічі (01 листопада та 14 грудня 2017 року) не з'явилася в судове засідання, про розгляд справи повідомлена в установленому законом порядку за відомою суду адресою, що стверджується розпискою про отримання судової повістки на 01 листопада 2017 року з матеріалами позовної заяви за адресою: с. Яришівка, вул.. Піонерська, 8; поштовим конвертом, повернутим за закінченням терміну зберігання з судовою повісткою на 14 грудня 2017 року. Про зміну місця проживання відповідач суд не повідомляла. Причин неявки суду не повідомлено, заяв про відкладення розгляду справи не надходило.

Про вказане судом було викладено в заочному рішенні Тиврівського районного суду від 15.12.2017 року. Тому доводи відповідача, що суд не вмотивував своїх висновків про її повідомлення про розгляд справи, суд вважає необґрунтованими.

Згідно з п.13 Перехідних положень ЦПК України ( в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року, який повністю набрав чинності 15.12.2017 року ) судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу набирають законної сили та можуть бути оскаржені протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією.

Відповідно до чинної на час розгляду справи ч.2 ст. 228 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії, про що судом і було зазначено в резолютивній частині заочного рішення.

Копію заочного рішення відповідач отримала 29.12.2017 року, що стверджується розпискою про отримання поштового відправлення.

Таким чином, останнім днем на подання заяви про перегляд заочного рішення було 09.01.2018 року (оскільки 08.01.2018 року був неробочим, в зв'язку з тим, що 06.01.2018 року - святковий (Різдво Христове) ( ст. 73 КЗпП України) випало на суботу).

Заяву про перегляд заочного рішення відповідач подала 18.01.2018 року, тобто з пропуском строку на подання даної заяви. Поважних причин для поновлення строку відповідач не навела, доказів на їх обґрунтування не надала. Невірне тлумачення процесуального закону не обґрунтовує об'єктивної неможливості подання заяви про перегляд заочного рішення в установлені законом строки.

Відповідно до ст. 126 чинного ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин суд вважає, що заяву по перегляд заочного рішення слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 3, 126, 127 ЦПК України, п. 13, 15.5 Перехідних положень ЦПК України,

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 15.12.2017 року відмовити.

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 15.12.2017 року залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Кіосак Н. О.