Справа № 675/765/17
Провадження № 2-о/675/1/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" січня 2018 р. м.Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Короля О.В., за участю секретаря судового засідання Сопронюк С.Л., учасників, які беруть участь в справі:

заявника: представник ОСОБА_1,

заінтересованої особи: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області, заінтересована особа ОСОБА_2 про визнання 1/2 житлового будинку з відповідними до цього будинку надвірними спорудами відумерлою спадщиною , -

В С Т А Н О В И В:

Ізяславська міська рада Ізяславського району Хмельницької області, заінтересована особа ОСОБА_2 звернулася до Ізяславського районного суду Хмельницької області із заявою про визнання 1/2 частину житлового будинку загальною площею 52,7 кв.м., житловою площею 28,7 кв.м. з відповідними до цього будинку надвірними спорудами по провул. Польовому, 7 у м. Ізяслав, що належала на праві власності ОСОБА_3, яка померла 07 квітня 1991 року та спадщину після якої прийняла її дочка ОСОБА_4, яка померла 01 квітня 2013 року відумерлою спадщиною.

Заява обгрунтована наступними обставинами.

Так, заявник вказує, що згідно довідки КП "Ізяславське РБТІ" від 16.08.2016 р. житловий будинок № 7 по провул. Польовий у м. Ізяслав належить: 1/2 - ОСОБА_3 та 1/2 - ОСОБА_2.

07 квітня 1991 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 09.04.1991 року Ізяславським райбюро ЗАГСу. Спадщина після смерті ОСОБА_3С відкрилась 07.04.1991 р.

Заявник вказує, що 15.08.1985 року ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого належну їй частку житлового будинку з надвірними будівлями по пров. Польовому, 7 заповіла своїй дочці ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно відомостей із Спадкового реєстру від 07.02.2017р в Ізяславській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу за № 120/1991 р. після смерті ОСОБА_3 на підставі заяви про прийняття спадщини від спадкоємиці за заповітом ОСОБА_4

Після смерті матері ОСОБА_4 не оформила належним чином спадкових прав на частку у нерухомому майні.

За життя матері ОСОБА_3 та після її смерті ОСОБА_4 постійно проживала у ІНФОРМАЦІЯ_3, Російська Федерація.

Звертає увагу, що за інформацією співвласника житлового будинку № 7 по пров. Польовий Остапчук Надії Михайлівни, ОСОБА_4 померла у 2013 році в Росії.

На даний час у будинку ніхто не проживає і не зареєстрований. Вказує, що у зв'язку із тим, що після смерті ОСОБА_5 право власності на частину будинку № 7 по пров. Польовому ніким не оформлено, співвласник цього будинку немає можливості оформити права на земельну ділянку, призначену для обслуговування будинку. Вважає, що є підстави для визнання спадщини відумерлою.

Вислухавши представника заявника та заінтересовану особу ОСОБА_2, які підтримали заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

Частиною 1 ст. 1277 ЦК України встановлено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до ст. 338 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Як встановлено з довідки КП "Ізяславське РБТІ" від 16.08.2016 р. вих. №92 житловий будинок № 7 по провул. Польовий у м. Ізяслав житловою площею 28,7 кв.м. належить: 1/2 ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 30.10.1984 р., посвідченому державним нотаріусом ОСОБА_6 та зареєстрованому за № 1601; 1/2 ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 25.06.1988 р., посвідченому державним нотаріусом ОСОБА_6 та зареєстрованому за № 673. Право приватної власності на житловий будинок № 7 по провул. Польовому зареєстровано Шепетівським МБТІ.

У ході розгляду встановлено, що 07 квітня 1991 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 09.04.1991 року Ізяславським райбюро ЗАГСу.

Суд констатує, що згідно ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Спадщина після смерті ОСОБА_3С відкрилась 07.04.1991 р.

Згідно ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, місцезнаходження майна або його основної частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Як зясовано судом, 15.08.1985 року ОСОБА_3 склала заповіт, який посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_6 та зареєстрований в Реєстрі за № 1197, згідно якого належну їй частку житлового будинку з надвірними будівлями по пров. Польовому, 7 заповіла своїй дочці ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до статті 549 ЦК УРСР спадщина вважалася прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном.

Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом було правом спадкоємця й залежало виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину.

Згідно відомостей із Спадкового реєстру від 07.02.2017р в Ізяславській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу за № 120/1991 р .після смерті ОСОБА_3 на підставі заяви про прийняття спадщини від спадкоємиці за заповітом ОСОБА_4

Вказана інформація знайшла підтвердження також і в листі Ізяславської державної нотаріальної контори №1492/01-16 від 08.08.2017 року.

Слід відмітити, що ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом.

Після смерті матері ОСОБА_4 не оформила належним чином спадкових прав на частку у нерухомому майні.

Як встановлено судом, за життя матері ОСОБА_3 та після її смерті ОСОБА_4 постійно проживала у ІНФОРМАЦІЯ_3, Російська Федерація.

Згідно свідоцтва про смерть відділу ЗАГС адміністрації м. Кіровська Мурманської області, виданого 02.04.2013 року І-ДА №659635, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 померла 01.04.2013 року в м. Кіровськ Мурманської області РФ.

Листом за №95/01-16 від 19.01.2018 року Ізяславська державна нотаріальна контора повідомила, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4, яка померла 01.04.2013 року не заводилася. Вказана інформація також стверджена Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 19.01.2018 року кожна.

Таким чином, у зв'язку з тим, що після смерті ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину будинку № 7 по пров. Польовому ніким не оформлено, співвласник цього будинку позбавлений можливості оформити права на земельну ділянку, призначену для обслуговування будинку.

Відповідно до ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом.

Згідно ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до ст. 1277 ЦК України заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкритої спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

З вищевказаного суд робить висновок про те, що спадкоємці як за заповітом, так і за законом на спадщину померлої або відсутні, або не прийняли спадщину, а строк у один рік після відкриття спадщини минув, а відтак заява обґрунтована, законна та така, що підлягає задоволенню.

Таким чином, оцінивши всі докази в їх сукупності, судом встановлено, що оскільки спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку, загальною площею 52, 7 кв.м., житловою площею 28, 7 кв. м. з відповідними до цього будинку надвірними спорудами по пров. Польовому, 7 у м. Ізяслав Хмельницької області, що належала на праві власності ОСОБА_3, яка померла 07.04.1991 року та спадщину після смерті якої прийняла її дочка ОСОБА_4, яка померла 01.04.2013 року ніким не може бути прийнята, тому існують передбачені законом підстави для визнання спадщини, що відкрилася, відумерлою.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 5, 141, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області задовольнити.

Визнати 1/2 частину житлового будинку, загальною площею 52, 7 кв.м., житловою площею 28, 7 кв. м. з відповідними до цього будинку надвірними спорудами по провул. Польовому, 7 у м. Ізяслав Хмельницької області, що належала на праві власності ОСОБА_3, яка померла 07.04.1991 року та спадщину після смерті якої прийняла її дочка ОСОБА_4, яка померла 01.04.2013 року, відумерлою спадщиною.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 26.01.2018 року.

Суддя: О.В. Король