Справа № 559/2173/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2018 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області,

в складі головуючого судді Ралець Р.В.,

при секретарі Протас Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Дубно справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що від спільного шлюбу з відповідачем мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 29 серпня 2014 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини, у розмірі ? частини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дочкою повноліття. Визначений судовим рішенням розмір аліментів є недостатнім для нормального матеріального забезпечення дитини. Просить збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1000 гривень, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття.

Позивачка, згідно поданої заяви, просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує (а.с. 12).

Відповідач до суду не з»явився, хоча нележним чином повідомлявся про час та дату розгляду справи.

Дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно свідоцтва про народження серії І-ГЮ №097013, ОСОБА_3 народилася 21 травня 2009 року, її батьками є сторони у справі (а.с.5).

Шлюб між сторонами розірвано згідно рішення Дубенського міськрайонного суду від 04 грудня 2014 року (а.с. 6).

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 29 серпня 2014 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від усіх видів доходів відпвідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дочкю повноліття. (а.с.7).

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Згідно до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов»язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Враховуючи зміну розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, зміну матеріального становища сторін, суд вважає, що є підстави для зміни розміру визначених раніше судом аліментів з 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на тверду суму у розмірі 1000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду від 15.05.2006 року № 3 про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 4, 10, 18, 76, 95, 133, 141, 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 184, 192 СК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд -

ВИ Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задоволити.

Збільшити розмір аліментів, шляхом зміни способу їх присудження, визначеного рішенням Дубенського міськрайонного суду від 29 серпня 2014 року та стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя: вул. Центральна, 2, с. Зелене, Дубенського р-ну, Рівненської області) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, жительки: вул. Забрама, 5/2 м. Дубно, Рівненської області), аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд з моменту його проголошення.

Суддя: