Справа № 573/229/18
Номер провадження 6/573/8/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Терещенко О.І.

з участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду спільне подання начальника Білопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_1 та державного виконавця Білопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_2 про примусове проникнення до житла,

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2018 року до Білопільського районного суду Сумської області надійшло зазначене подання, яке мотивується тим, що у Білопільському РВ ДВС на виконанні перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 21 грудня 2016 року Білопільським районним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 75229,55 грн. Станом на 12 лютого 2018 року борг ОСОБА_3 не сплачений. В ході перевірки майнового стану боржника було встановлено, що будь-якого рухомого майна за ним не зареєстровано, доходів, на які можливо звернути стягнення, він немає. Також в ході перевірки було встановлено, що ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 04 жовтня 2012 року №939379 належить нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1. Встановити наявність чи відсутність належного боржнику рухомого майна у вказаній квартирі неможливо через відсутність доступу до неї. На даний час ОСОБА_3 відбуває покарання у Сумському слідчому ізоляторі і тому його неможливо зобовязати надати доступ до належної йому квартири. Сума боргу ОСОБА_3 перед ОСОБА_4 перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, а тому у разі відсутності у квартирі рухомого майна, належного боржнику, на яке можливо звернути стягнення, стягнення має бути звернуте на належне боржнику нерухоме майно, тобто на зазначену квартиру. Посилаючись на викладені обставини, просять надати дозвіл на примусове проникнення до квартири за адресою: АДРЕСА_2, яка на праві власності належить ОСОБА_3

В судовому засіданні державний виконавець Білопільського РВ ДВС ОСОБА_2 подання підтримав, просив його задовольнити.

Заслухавши державного виконавця Піскуна В.М., дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21 грудня 2016 року на підставі вироку Білопільського районного суду Сумської області від 18 березня 2016 року видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 25229,55 грн. майнової шкоди та 50000 грн. моральної шкоди (а. с. 3).

27 грудня 2016 року державним виконавцем Білопільського РВ ДВС ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження №53196483 з примусового виконання вказаного вище виконавчого листа (а. с. 4).

З наданої на запити Білопільського РВ ДВС щодо перевірки майнового стану боржника інформації вбачається, що за ОСОБА_3 не зареєстроване рухоме майно, доходів він не отримує (а. с. 5-8). В той же час, ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 04 жовтня 2012 року належить на праві приватної власності квартира №2 в буднику №9 по вулиці Шкільній в м. Ворожба Білопільського району Сумської області, що підтверджується витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а. с. 10).

Постановою державного виконавця Білопільського РВ ДВС ОСОБА_2 від 27 грудня 2016 року на вказану квартиру було накладено арешт, про що внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а. с. 10, 12).

З акту державного виконавця Білопільського РВ ДВС ОСОБА_2 від 16 червня 2017 року вбачається, що на момент проведення виконавчих дій за адресою: м. Ворожба, вул. Шкільна, 9/2, встановлено, що квартира зачинена, боржник за вказаною адресою відсутній, зі слів сусідів останній відбуває покарання в місцях позбавлення волі. Проникнути до жилого приміщення для опису майна не виявилося можливим (а. с. 13).

Відповідно до повідомлення Північно-Східного регіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України від 04 грудня 2017 року №22/15740 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 25 травня 2017 року відбуває покарання в державній установі «Сумський слідчий ізолятор» (а. с. 14).

Статтею 30 Конституції України кожному громадянину гарантується недоторканність житла. Проникнення до житла чи до іншого володіння особи, допускається лише за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено у Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. п. 4, 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Тобто, необхідність надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника повинна бути належним чином вмотивована.

Згідно з ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Підставою для надання дозволу на примусове проникнення до належної на праві власності ОСОБА_3 квартири Білопільський РВ ДВС ГТУЮ зазначає те, що боржник відбуває покарання в Сумському слідчому ізоляторі, на підтвердження чого надав повідомлення Північно-Східного регіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України, у звязку з чим неможливо зобовязати ОСОБА_3 надати доступ до належної йому квартири.

Однак, вказане повідомлення Північно-Східного регіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України датоване 04 грудня 2017 року, Білопільським РВ ДВС ГТУЮ воно отримане 17 грудня 2017 року, тобто з дати його отримання минуло майже два місяці, в той час як у вказаному повідомленні не вказано, яке саме покарання відбуває ОСОБА_3 та дату закінчення його відбування, у звязку з чим неможливо встановити, що й наданий час ОСОБА_3 відбуває покарання в Сумському слідчому ізоляторі.

Також вихід державного виконавця за адресою знаходження належної боржнику квартири відбувався лише один раз, а саме 16 червня 2017 року, при цьому державним виконавцем не було встановлено чи проживають у цій квартирі, крім самого боржника, його родичі, не вказано час у який старший державний виконавець здійснив вихід за адресою, чи був це робочий час, причини відсутності членів сімї у квартирі.

Крмі того, суду не надані докази на підтвердження того, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про накладення арешту на все майно вручені боржнику ОСОБА_3

У звязку з викладеним суд приходить до висновку, що у задоволенні подання необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259-260, 441 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні спільного подання начальника Білопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області ОСОБА_1 та державного виконавця Білопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області ОСОБА_2 про примусове проникнення до житла відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу буде подано протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ЦПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя