"03" березня 2018 р.
Справа № 150/18/18
Провадження №2/150/19/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої: судді Кушнір Б.Б.,

за участю: секретаря судового засідання Гендзьори О.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Чернівецького районного суду із позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у встановлений законом строк та порядку звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини за законом на земельну частку (пай) померлої 10.03.2012 його матері ОСОБА_3, однак, 24.03.2017 нотаріус постановою відмовив у вчиненні нотаріальної дії у звязку із відсутністю у позивача державного акту на право власності на спадкову земельну ділянку, яка розташована на території Бабчинецької сільської ради. Вказану земельну ділянку ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.06.2011 успадкувала після смерті свого чоловіка - ОСОБА_4 (батька позивача), яка належала останньому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0354164, виданого Чернівецькою районною державною адміністрацією 03.12.1996 в розмірі 1,93 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться в адміністративних межах Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області. Після смерті у 2012 році ОСОБА_3 право на отримання земельної частки (паю) перейшло до позивача, відтак, просить визнати за ним, ОСОБА_2, в порядку спадкування право на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0354164, виданого Чернівецькою районною державною адміністрацією 03.12.1996 в розмірі 1,93 умовних кадастрових гектарів, яка знаходиться в адміністративних межах Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області, право на яку належало спадкодавцю ОСОБА_3

Окрім того, 05.02.2018 представником позивача ОСОБА_1 подано заяву про збільшення позовних вимог, у якій, окрім заявлених позовних вимог, просить встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_3, яка померла 10.03.2012.

Представник позивача ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від 02.12.2017 серії НМТ 364650, у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задоволити.

Представник відповідача Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області у судове засідання не зявився, у поданому на позовну заяву відзиві позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечив щодо їх задоволення, просить справу розглянути у його відсутність.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З матеріалів справи вбачається наступне:

10.03.2012 в с. Бабчинці Чернівецького району Вінницької області померла мати позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ 220143, виданого 12.03.2012 виконкомом Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області.

Той факт, що ОСОБА_2 являється рідним сином спадкодавця - ОСОБА_3 підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії ГД №061856 від 27.08.1957, де його батьком записаний «Дегодій Іван Антонович», а матірю «Дегодій Оксана Аксентіївна», а також свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.06.2011, згідно якого ОСОБА_3 є дружиною ОСОБА_4

Як вбачається із оглянутої в судовому засіданні спадкової справи №14/2012 до майна померлої 10.03.2012 ОСОБА_3, позивач - ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги за законом, який у встановлений законом строк та порядку звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Зокрема, у спадковій справі міститься заява ОСОБА_2 про прийняття спадщини від 13.03.2012. Заяв інших спадкоємців про прийняття спадщини спадкова справа не містить.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, зокрема, земельна частка (пай), яка розташована на території Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області, що належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.06.2011, зареєстрованого в реєстрі за № 1790.

Відповідно до вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом спадщина, на яку видане зазначене свідоцтво, складається з права на земельну частку (пай) в КСП «Поділля» села Бабчинці Чернівецького району Вінницької області в розмірі 1,93 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, яке належало спадкодавцеві - ОСОБА_4 на підставі сертифікату ВН №0354164, виданого Чернівецькою райдержадміністрацією Вінницької області 03 грудня 1996 року та зареєстрованого в Книгу реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 05 грудня 1996 року за №1306.

Згідно додатку до протоколу № 4 від 13.08.2003 загальних зборів власників сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Поділля» Бабчинецької сільської ради, ОСОБА_4 належав сертифікат серії ВН №0354164, ділянка по ріллі №383.

Про втрату сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії ВН №0354164, виданого на імя ОСОБА_4, позивачем було подано оголошення в газету «Чернівецька зоря» від 02.02.2018.

Після смерті ОСОБА_3 у 2012 році право на отримання земельної частки (паю) із сільськогосподарських угідь, що перебували у колективній власності КСП «Поділля» в с. Бабчинці, перейшло до позивача.

Однак, ОСОБА_2 не має можливості належним чином оформити спадкові права на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_3, що померла 10.03.2012, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право спадкодавця ОСОБА_3 на земельну частку (пай), яка є обєктом спадкування, про що свідчить постанова приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_5 від 27.03.2017 за № 71-02-31.

Відстуність правовстановлюючих документів на спадкове майна та наявність розбіжностей у свідоцтві про народження позивача, де у графі «мати» записано «Дегодій Оксана Аксентіївна», з іншими документами спадкодавця, якій їй належали, та де вона записана як «Дегодій Ксенія Аксентіївна», стало підставою для зверення позивача із даним позовом.

Дослідивши матеріали справи, а також беручи до уваги визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність доказів у їх сукупності, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази підтверджують факт того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є рідним сином ОСОБА_3, яка померла 10.03.2012.

Встановлення даного факту має для ОСОБА_2 юридичне значення, оскільки необхідне йому для оформлення спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_3 в нотаріальному порядку.

Що стосується позовних вимог про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, то суд зазначає наступне:

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті.

У ч. 1 ст. 1268 зазначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно ч.ч. 3, 5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

10.03.2012 померла ОСОБА_3, після смерті якої залишилось спадкове майно, що складається в тому числі з права на земельну частку (пай) із земель Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області.

Позивач є єдиним спадкоємцем за законом, який фактично вступив у володіння та користування спадковим майном, у встановлений ст. 1270 ЦК України строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, відтак, вважається таким, що прийняв спадщину.

Доказів наявності осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині згідно ст. 1241 ЦК України матеріали справи не містять, судом не здобуті.

У п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказується на те, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно.

Документом, що посвідчує право ОСОБА_3 на земельну частку (пай) є свідоцтво про право на спадщину за законом від 21.06.2011, відповідно до якого їй належить право на земельну частку (пай) в розмірі 1,93 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області.

По наявних у справі доказах судом зясовано, що ОСОБА_3 фактично успадкувала майно після смерті чоловіка - ОСОБА_4, тобто таке майно вважається належним їй, однак не встигла його оформити у визначеному законодавцем порядку, у звязку із смертю.

Отже, до ОСОБА_2, який фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, перейшло право на земельну частку (пай), однак, позивач позбавлений можливості оформити спадщину на вказану земельну частку (пай) у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, йому відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину.

Як роз'яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відтак, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання права.

Аналізуючи зібрані в судовому засіданні докази, враховуючи вищевикладене, а також те, що померла ОСОБА_3 за життя отримала право на земельну частку (пай), суд вважає за необхідне позовні вимоги задоволити та визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), що належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом та розташована на території Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області.

Керуючись ст.ст.12, 13, 77,78, 89, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є сином ОСОБА_3, яка померла 10.03.2012року.

Визнати в порядку спадкування за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, право на земельну ділянку (пай) в розмірі 1,93 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області, яка належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.06.2011.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Б.Б. Кушнір