Провадження № 2/520/1756/18
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Калініченко Л.В.,
за участю секретаря Єгорової Н.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний»
про стягнення заборгованості,
Позивач - ПАТ АБ «Південний» 18 вересня 2017 року звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом доОСОБА_1, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №IS KR 1151232 В1 від 21 квітня 2016 року в сумі 4838 гривень 05 копійок та витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 гривень 00 копійок.
В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що 21 квітня 2016 року між АБ «Південний» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №IS KR 1151232 В1 про відкриття ліміту кредитної лінії за поточним рахунком з використанням спеціальних платіжних засобів, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії за поточним рахунком з використанням спеціальних платіжних засобів з максимальним лімітом в сумі 3000 гривень 00 копійок, а позичальник зобов'язався повернути кредит не пізніше 20.04.2017 року, з можливістю продовження строку відповідно до умов за договором комплексного банківського обслуговування, та сплатити проценти за його використання на умовах цього договору.
Представник позивача вказує, що банк прийняті на себе зобов'язання щодо надання грошових коштів в обумовлений договором кредиту сумі надав повністю, однак позичальник, всупереч умов договору кредиту, неодноразово допускав порушення умов кредитного договору.
Також представник позивача зазначає, що відповідно до п. 7 кредитного договору, підписанням цього договору позичальник повністю безумовно в цілому підтверджує факт прийняття їм (акцепту) пропозиції банку укласти договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - ДКБОФО або Публічний договір) в порядку, в строки та на умовах, визначених банком в ДКБОФО та підтверджує, що перед підписанням цього договору зобов'язується їх виконувати, а відповідно до п. 9 - цей договір є невід'ємною частиною ДКБОФО.
Представник позивача вказує, що на дату укладення із відповідачем кредитного договору, в АБ «Південний» діяв публічний договір в редакції від 01.04.2016 року, яким було визначено загальні положення стосовно надання банком послуг, а також встановлені права та обов'язки сторін кредитних правовідносин.
На даний час публічний договір діє в редакції від 27.07.2017 року.
Відповідно до п. 8.1. публічного договору, зміни до цього договору комплексного банківського обслуговування вносяться банком шляхом розміщення відповідної інформації на сайті банку та/або на інформаційних стендах в банку із зазначенням дати набрання чинності такими змінами, при цьому клієнт надає повну та безумовну згоду на таку форму внесення змін до договору. Розміщення інформації про зміни до договору на сайті банку та/або на інформаційних стендах в банку, а також інформування клієнтів шляхом здійснення відповідної розсилки через систему МуВаnк, відправлення SMS-повідомлень, повідомлень електронною поштою та/або в інший спосіб, на вибір банку, у відповідності до умов договору комплексного банківського обслуговування, здійснюється банком за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), не менше ніж за 30 календарних днів до запровадження в дію таких змін. У разі незгоди зі змінами до цього договору в тому числі з тарифами банку, клієнт має право до дати набрання чинності такими змінами звернутися до банку для розірвання цього договору, попередньо погасивши всю заборгованість за договором, що виникла перед банком, у тому числі й заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту повернення платіжних карток, виданих клієнту і його довіреним особам. При укладенні цього договору клієнт розуміє і погоджується, що якщо до дати набрання чинності змінами до договору банк не одержав звернення від клієнта про розірвання цього договору, то вважається, що клієнт приймає нові умови договору та зобов'язується їх дотримуватися з дати набрання чинності відповідними змінами до договору.
Таким чином, на думку представника позивача, оскільки від позичальника не надходило жодних заперечень щодо зміни редакції публічного договору, позивач вважає, що відповідач прийняв нові умови публічного договору та зобов'язався їх дотримуватися.
З урахуванням викладеного, невиконання відповідачем зобовязань по укладеному договору зумовило звернення ПАТ АБ «Південний» до суду із відповідним позовом.
Відповідно до ч. 8 ст. 110 ЦПК України, в редакції, яка діяла на час подання позовної заяви до суду, позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть предявлятися також за місцем виконання цих договорів.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 02.10.2017 року було відкрито провадження у цивільній справі на підставі позовної заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, та призначено попереднє судове засідання.
05 грудня 2017 року судом було ухвалено закінчити проведення попереднього судового засідання та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
У судове засіданні 06.02.2018 року представник позивача не зявився, однак 04.12.2017 року надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 про дату, час і місце судових засідань повідомлявся належним чином, у судові засідання не з'явився, про поважність причин відсутності не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав.
Відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Частиною 3 та частиною 4 ст. 130 ЦПК України передбачено, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сімї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.
Згідно з відповіддю відділу обліку та моніторингу, інформації про реєстрацію місця проживання в ДМС України в Кіровоградській області (а.с.86), ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 20.10.2009 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, та саме за цією адресою судом надсилалась судова кореспонденції на імя ОСОБА_1, однак повернута поштою із відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").
При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа ОСОБА_2 проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.
Враховуюче вищевикладене, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі та у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, за згодою представника позивача, Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 21 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Акціонерного банку «Південний» з заявою про відкриття ліміту кредитної лінії за поточним рахунком з використанням спеціальних платіжних засобів в розмірі 3200 гривень 00 копійок терміном на 1 рік, але не більше строку дії платіжної картки без забезпечення.
21 квітня 2016 року між ПАТ АБ «Південний» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №IS KR 1151232 В1 від 21 квітня 2016 року про відкриття ліміту кредитної лінії за поточним рахунком з використанням спеціальних платіжних засобів, відповідно до умов якого, банк зобовязується надати позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії за поточним рахунком з використанням спеціальних платіжних засобів з максимальним лімітом в сумі 3000,00грн., а позичальник зобовязується повернути кредит не пізніше 20.04.2017 року, з можливістю продовження строку відповідно до умов за договором комплексного банківського обслуговування, та сплатити проценти за його використання на умовах цього договору.
Відповідно до п.п. 2.1.-2.3. кредитного договору №IS KR 1151232 В1 від 21 квітня 2016 року, позичальник зобовязується сплачувати банку за користування кредитом проценти, які нараховуються за пільговою ставкою у розмірі 0,01% річних, яка застосовується у пільговий період на строк до 55 днів з моменту виникнення заборгованості за кредитом за операціями, що здійснені позичальником за товари (роботи, послуги) в торгово-сервісній мережі інтернет, за умови погашення позичальником всієї суми заборгованості за рахунком у розмірі станом на розрахунковий день до 25 числа кожного наступного за таким розрахунковим днем місяцем, а саме в платіжний період. Ставка в розмірі 36,0 % річних нараховується на залишок заборгованості по кредиту в день закінчення пільгового періоду або на суму заборгованості, яка виникла в результаті зняття готівкових коштів через банкомат/касу банку та безготівкових операцій, здійснених шляхом переказу коштів на інші рахунки, в тому числі власні. Ставка в розмірі 60 % річних нараховується на суму простроченої заборгованості по кредиту та суми заборгованості за несанкціонованою перевитратою в повному обсязі.
Відповідно до п. 3 кредитного договору №IS KR 1151232 В1 від 21 квітня 2016 року, банком встановлюється обов'язковий мінімальний платіж у розрахунковий день, що складає 7% від суми заборгованості за кредитом, станом на розрахунковий день. Дата сплати обовязкового мінімального платежу за кредитом - щомісячно, до останнього операційного дня платіжного періоду, який починається з дня наступного за останнім днем попереднього розрахункового періоду і закінчується на 25 день з моменту закінчення попереднього розрахункового періоду.
Пунктом 7 вказаного кредитного договору передбачено, що підписанням цього договору позичальник повністю безумовно в цілому підтверджує факт прийняття їм (акцепту) пропозиції банку укласти договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - ДКБОФО або Публічний договір) в порядку, в строки та на умовах, визначених банком в ДКБОФО та підтверджує, що перед підписанням цього договору зобов'язується їх виконувати, а відповідно до п. 9 - цей договір є невід'ємною частиною ДКБОФО.
На дату укладення із ОСОБА_1 кредитного договору, в Акціонерному банку «Південний» діяв публічний договір в редакції від 01.04.2016 року, яким було визначено загальні положення стосовно надання банком послуг, а також встановлені права та обов'язки сторін кредитних правовідносин.
На даний час публічний договір діє в редакції від 27.07.2017 року.
Відповідно до п. 8.1. публічного договору, зміни до цього договору комплексного банківського обслуговування вносяться банком шляхом розміщення відповідної інформації на сайті банку та/або на інформаційних стендах в банку із зазначенням дати набрання чинності такими змінами, при цьому клієнт надає повну та безумовну згоду на таку форму внесення змін до договору. Розміщення інформації про зміни до договору на сайті банку та/або на інформаційних стендах в банку, а також інформування клієнтів шляхом здійснення відповідної розсилки через систему МуВаnк, відправлення SMS-повідомлень, повідомлень електронною поштою та/або в інший спосіб, на вибір банку, у відповідності до умов договору комплексного банківського обслуговування, здійснюється банком за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), не менше ніж за 30 календарних днів до запровадження в дію таких змін. У разі незгоди зі змінами до цього договору в тому числі з тарифами банку, клієнт має право до дати набрання чинності такими змінами звернутися до банку для розірвання цього договору, попередньо погасивши всю заборгованість за договором, що виникла перед банком, у тому числі й заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту повернення платіжних карток, виданих клієнту і його довіреним особам. При укладенні цього договору клієнт розуміє і погоджується, що якщо до дати набрання чинності змінами до договору банк не одержав звернення від клієнта про розірвання цього договору, то вважається, що клієнт приймає нові умови договору та зобов'язується їх дотримуватися з дати набрання чинності відповідними змінами до договору.
Відповідно до п. 8.2. публічного договору, зміни, внесені в цей договір комплексного банківського обслуговування, починають діяти з дати їх введення в дію (набрання чинності).
З наданих документів до суду вбачається, що від ОСОБА_1 не надходило жодних заперечень щодо зміни редакції публічного договору, у зв'язку з чим, вважається, що ОСОБА_1 прийняв нові умови публічного договору та зобов'язався їх дотримуватися.
Відповідно до п. 2.12 публічного договору, останній застосовується до всіх банківських послуг та пов'язаних з ними послуг, які пропонуються або надаються банком клієнтам в межах цього договору, якщо інше не буде визначено в цьому договорі, та/або в письмовій формі обумовлено між банком та клієнтом окремо або якщо інше не вимагається законодавством України.
Відповідно до п. 3.1.2 публічного договору, клієнт зобов'язався, зокрема належним чином виконувати умови договору комплексного банківського обслуговування, дотримуватись вимог чинного законодавства України, в тому числі інструкцій, правил, інших нормативно-правових актів Національного банку України з питань здійснення банківських операцій; погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитратою платіжного ліміту, а також оплачувати всі комісії в обсязі та на умовах, передбачених договором комплексного банківського обслуговування та/або тарифами.
ПАТ АБ «Південний» прийняті на себе зобов'язання щодо надання грошових коштів в обумовленій договором кредиту сумі виконав повністю, що підтверджуються банківськими виписками по рахункам позичальника, які наявні у матеріалах справи.
Невиконання відповідачем своїх зобовязань по вищезазначеному договору зумовило звернення ПАТ АБ «Південний» до суду із відповідним позовом.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і з неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 , ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики . Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно до ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Як вбачається із наданого представником позивача розрахунку заборгованості за кредитним договором №IS KR 1151232 В1 від 21 квітня 2016 року, у відповідача, станом на 13 вересня 2017 року, наявна заборгованість за кредитним договором, яка дорівнює 4838 гривень 05 копійок, яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом - 3000 гривень 00 копійок, простроченої заборгованості за процентами - 1623 гривні 02 копійки, нарахованих процентів - 215 гривень 00 копійок; прострочених трансакційних комісій 0 гривень 03 копійки.
Доказів сплати зазначеної суми відповідачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, суду не надано.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобовязання.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №IS KR 1151232 В1 від 21 квітня 2016 року в загальній сумі 4838 гривень 05 копійок є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті останнім судового збору в сумі 1600 гривень 00 копійок.
На підставі вищевикладена керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 6, 81, 141, 263-265, 280-282, 352, 354, п. 15.5 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 549, 610-612, 625, 1054, 1056-1 ЦК України, суд,
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Головуючий Калініченко Л. В.