справа № 2-199/2011
УХВАЛА

07 лютого 2018 року Залізничний районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді Пилипюк Г.М.,

за участю секретаря Зубрицької О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника,

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець ОСОБА_1 у м.Львові звернулася до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, квартири АДРЕСА_1. В обґрунтування подання заявник зазначив, що в провадженні відділу перебуває виконавче провадження № 55405368 з примусового виконання виконавчого листа № 2-199/2011від 27.02.2015 року Залізничного районного суду м.Львова, про зобовязання ОСОБА_2 знести самочинно здійснену прибудову до квартири АДРЕСА_2. Виконавче провадження було відкрито 18.12.2017 р.

Як зазначає заявник, судове рішення в самостійному порядку боржником не виконується, боржник ухиляється від його виконання. 02.01.2018 року приватним виконавцем здійснено вихід за вказаною адресою з метою перевірки виконання рішення суду, 03.01 2018 року приватним виконавцем винесена постанова про накладення штрафу на ОСОБА_2 в розмірі 1700, грн. за невиконання вказаного рішення. 02.01.2018 р. та 18.01.2018 р. приватним виконавцем було здійснено вихід за адресою: квартира АДРЕСА_1 з метою перевірки майнового стану боржника, двері квартири не відчинили, про що складені відповідні акти.

Посилаючись на викладені обставини, з метою виконання рішення суду, заявник просить задовольнити подання та постановити ухвалу про примусове проникнення до житла боржника.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 439 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

В судове засідання приватний виконавець не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню судом з наступних підстав.

В провадженні приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ОСОБА_1 перебуває виконавче провадження № 55405368 з примусового виконання виконавчого листа № 2-199/2011від 27.02.2015 року Залізничного районного суду м.Львова, про зобовязання ОСОБА_2 знести самочинно здійснену прибудову до квартири АДРЕСА_2. Виконавче провадження було відкрито 18.12.2017 р. 03.01 2018 року та 19.01.2018 року приватним виконавцем винесена постанова про накладення штрафу на ОСОБА_2 в розмірі 1700, грн. за невиконання вказаного рішення. 02.01.2018 р. та 18.01.2018 р. приватним виконавцем було здійснено вихід за адресою: квартира АДРЕСА_1 з метою перевірки майнового стану боржника, двері квартири не відчинили, про що складені відповідні акти.

Згідно ч.1 ст.439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до конституційних положень права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2 ст. 3 Конституції України). Так, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (ч.1 ст. 64 Конституції України).

Кожному гарантується недоторканість житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (ч.ч.1, 2 ст. 30 Конституції України). Гарантія недоторканості житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканість житла, яке визначене в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 18 ЦПК України, рішення суду є обов'язковим до виконання.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 ЦПК України невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Законом України «Про виконавче провадження» встановлено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст.ст. 1 Закону України Законом «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 та п.4 ч.3 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Таким чином, приватний виконавець при виконанні виконавчих документів, виданих іншими органами (посадовими особами) щодо стягнення боргу або звернення стягнення, зобов'язаний керуватися нормами Закону України «Про виконавче провадження», зокрема звертати стягнення на майно боржника, в тому числі проводити опис й арешт майна боржника; у разі неможливості потрапити у жиле приміщення боржника ставити перед судом питання про постановлення вмотивованого судового рішення про примусове проникнення до житла боржника.

З урахуванням наведених правових норм, суд приходить до висновку, що надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника можливе лише за наявності беззаперечних доказів та підстав.

В той же час, приватним виконавцем не надано належних доказів того, що боржник умисно не виконує рішення суду, яке полягає у зобовязанні відповідача знести самочинно здійснену прибудову до квартири, отримує постанови про накладення штрафу та постанову про відкриття виконавчого провадження. Відсутність зазначених доказів виключає можливість задоволення подання.

Також не вказано, з якою метою державний виконавець має намір примусово проникнути в житло.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 18, 48, 439 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ОСОБА_1 про примусове проникнення до квартири № 3 на вул. Моторній, 6 у м. Львові боржника ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцять днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Г.М.Пилипюк

Оригінал ухвали.