Справа № 168/130/18
Провадження № 2-о/168/14/18
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

26 лютого 2018 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі головуючого-судді Назарука О.В., вивчивши заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи Старовижівська районна державна адміністрація Волинської області, Відділ Держгеокадастру у Старовижівському районі Волинській області, Сереховичівська сільська рада Старовижівського району Волинської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема просила визнати сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0091209 від 25 лютого 1997 року, виданого на імя ОСОБА_2, таким, що належить ОСОБА_1.

Відповідно до частини 3 статті 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Згідно зі статтею 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, серед іншого, повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

Подана заява не відповідає вищенаведеним нормам закону з огляду на таке.

Заявник у поданій заяві про встановлення факту, що має юридичне значення не зазначила, що немає іншої можливості встановити належність сертифікату на право на земельну частку (пай), зокрема заявник не надала доказів того, що організація, яка видала сертифікат, не може внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно до положень постанови пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до норм ЦПК України, факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об'єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому нормами окремого провадження ЦПК України, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, на підставі ЦПК України, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Крім того, станом на 26 лютого 2018 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, наявні відомості про державну реєстрацію припинення юридичної особи, а саме Відділу Держгеокадастру у Старовижівському районі Волинської області, а тому заяву подано до неіснуючої установи, тобто до неналежної заінтересованої особи.

Таким чином, приходжу до висновку, що до даної заяви слід застосувати норми статті 185 ЦПК України та залишити без руху, надавши заявнику пятиденний строк для усунення зазначених вище недоліків заяви, з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Розяснити заявнику, що в разі невиконання у визначений строк вимог закону, зазначених в ухвалі, заява вважатиметься неподаною й буде повернута заявнику зі всіма доданими до неї документами.

Керуючись статтями 175, 177, 185, 260, 261, 318 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи Старовижівська районна державна адміністрація Волинської області, Відділ Держгеокадастру у Старовижівському районі Волинській області, Сереховичівська сільська рада Старовижівського району Волинської області про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ним даної ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у визначений строк, заява буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3