Справа № 372/3239/17 Головуючий у І інстанції Кравченко М. В.
Провадження № 22-ц/780/786/18 Доповідач у 2 інстанції Яворський М. А.
Категорія 26 13.02.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 лютого 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Яворського М.А. (судді-доповідача), Ігнатченко Н.В., Фінагеєва В.О.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 грудня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з указаним позовом до ОСОБА_5 та просило суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 11 грудня 2013 року № б/н у розмірі 18 340, 53 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 270,20 грн.; заборгованості по процентах за користування кредитом у розмірі - 13 331, 42 грн.; заборгованості за пенею та комісією у розмірі - 3389,36 грн.; штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова ) - 849,55 грн., а також стягнути судові витрати у розмірі 1600 грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що відповідно до укладеного договору 11 грудня 2013 року № б/н ОСОБА_5 отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, відповідач свої зобов'язання не виконує та має заборгованість по вказаному зобов'язанню, яку позивач простить стягнути у судовому порядку.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 12 грудня 2017 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із указаним рішенням суду ПАТ КБ «ПриватБанк», подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов ПАТ КБ «ПриватБанк» у повному обсязі.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що місцевим судом при розгляді справи не вірно застосовано норми матеріального та процесуального права, не у повному обсязі з'ясовано обставини, що мають значення для розгляду справи, а саме: суд не дослідив та не взяв до уваги той факт, що правовідносини між сторонами виникли на підставі підписання Анкети-Заяви про приєднання до Умов та правила надання банківських послуг від 11 грудня 2013 року , внаслідок чого ПАТ КБ «ПриватБанк» оформлено кредитну карту № 329751 строк дії якої до 08/16, яка була перевипущена на карту № 520913 строк дії якої до 02/18; відповідно до розрахунку заборгованості за договором від 11 грудня 2013 року, останній платіж на погашення заборгованості здійснено 07 серпня 2014 року; дії позивача щодо списання грошових коштів відповідають умовам укладеного договору, правомірність договірного списання зазначено в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 6-41709св14, № 6-43861св14, № 6-10174св15.

Відповідач у справі ОСОБА_5 відзив на апеляційну скаргу не подав.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи вказаний спір суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що позивачем не доведено обставин, які б породжували правові наслідки у виді виникнення зобов?язань сплатити визначені позовом кошти.

Суд першої інстанції при розгляді справи врахував, що відповідач звертався до суду із заявою про застосування наслідків спливу позовної давності, поважних причин пропуску строку позовної давності не встановлено, однак вважав за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог саме з підстав їх недоведеності, тому наслідки спливу позовної давності не застосував.

З указаним висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 11 грудня 2013 року між сторонами укладений договір, згідно якого ОСОБА_5 отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно наданого ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованості сума боргу за вказаним договором станом на 25 вересня 2017 року складає 18 340,53 грн.

Відповідно до вимог статей 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

12 грудня 2017 року ОСОБА_5 подав до суду першої інстанції заяву про застосування строку позовної давності (а. с. 47).

Також, відповідач у судовому засіданні визнав факт часткового здійснення платежів по договору, однак заперечив факт здійснення платежів у 2015 році і надалі, що підтверджується відомостями зазначеними у журналі судового засідання від 12 грудня 2017 року (а.с. 48-49).

Згідно розрахунку заборгованості, з чим погоджується і ПАТ КБ «ПриватБанк» у своїй апеляційній скарзі, останній платіж на погашення заборгованості за тілом кредиту ОСОБА_5 здійснив 07 серпня 2014 року у розмірі 350 грн.

При цьому, ПАТ КБ «ПриватБанк» з позовом про стягнення заборгованості звернулося до ОСОБА_5 лише 18 жовтня 2017 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності, що встановлений статтею 257 ЦК України.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду із вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

При розгляді справи та ухваленні рішення, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідач подавши заяву про застосування строку давності та особисто, у судовому засіданні, фактично погодився із заявленими позовними вимогами та просив визнати пропуск строку позовної давності, як підставу для відмови у позові.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із постановленням постанови щодо відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» з підстав пропуску ним строку позовної давності.

Крім того, списання грошових коштів 07 лютого 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 10,64 грн. не може вплинути на застосування судом строку позовної давності, оскільки, вказані кошти були списанні самим позивачем без відповідного волевиявлення відповідача.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Оскільки суд першої інстанції, при розгляді справи неправильно оцінив наявні докази по справі, припустився помилки у своїх міркуваннях, щодо відмови у позові з підстав не доведеності позовних вимог, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням постанови про відмову у задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності.

Керуючись ст. 267 ч.4 ЦК України, ст. 367,374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 грудня 2017 року скасувати та ухвалити у вказаній справі постанову, якою відмовити Публічному акціонерному товариству Комерційний Банк «ПриватБанк» у задоволенні позову у зв'язку з пропуском строку позовної давності .

Постанова касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

________________ ________________ _________________

Яворський М.А. Ігнатченко Н.В. Фінагеєв В.О.