РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Гумен Н.В.,

за участю секретаря Поліщук О.В.,

позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 та стягнення з нього аліментів, мотивуючи позов тим, що з 12.04.2013 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачка вказує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони спільно не проживають, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Позивачка зазначає, що дитина проживає з нею і перебуває на повному її утриманні, відповідач дитину не відвідує, матеріально не забезпечує та не приймає участі у вихованні, тому, оскільки дитина має багато потреб, зокрема у повноцінному харчуванні, одязі, навчанні, дозвіллі тощо, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1400,00 грн. з подальшою індексацією щомісячно з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача судові витрати.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, додатково пояснила, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, з дитиною майже не спілкується, останній раз бачив дитину влітку 2017 року, однак просила стягнути аліменти у розмірі 1000,00 грн.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що з дитиною майже не спілкується, має іншу сімю, однак на утриманні інших дітей немає, офіційне не працевлаштований, проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів у розмірі 1000,00 грн. не заперечував.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як убачається з матеріалів справи, позивачка та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.04.2013 року, від шлюбу мають малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сторони сімейно-шлюбні відносини не підтримують, спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, сторони зазначають, що мають бажання розірвати шлюб, за обставин що склалися поновлювати сімейно-шлюбні відносини бажання не мають.

Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Добровільної угоди щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто.

Відповідач, будучи батьком малолітньої дитини, зобов'язаний утримувати її до досягнення нею повноліття, що передбачено положеннями ст. 180 СК України.

Позивач та відповідач є працездатними особами, тому мають рівні можливості та обовязки щодо належного матеріального забезпечення спільної дитини.

Отже, суд дійшов висновку, що за обставин, які склалися, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів підлягає задоволенню. Виходячи з позовних вимог позивачки, розмір аліментів визначається судом у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення повноліття ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з дня предявлення позову до суду, тобто з 23.10.2017р.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує до стягнення з відповідача судові витрати на користь позивачки понесені нею при подачі позову до суду з позовною вимогою про розірвання шлюбу в розмірі 640,00 грн.

Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена позивачка при зверненні до суду з позовною вимогою про стягнення аліментів.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 21, 24, 110, 112, 115, 141, 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, ст.ст. 82, 76-82, 141, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 12.04.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області (актовий запис № 425) - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору за вимогу про розірвання шлюбу у сумі 640,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 23.10.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В іншій частині позовних вимог щодо стягнення аліментів - відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за вимогу про стягнення аліментів в сумі 640,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Богунський районний суд м. Житомира.

Повний текст рішення складений 06.02.2018 року.

Суддя Н.В. Гумен