Дата документу 12.02.2018
Справа № 320/1001/18
Провадження № 2-о/320/162/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2018 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого: судді Іваненко О.В.,

при секретарі - Цеомашко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, в інтересах яких діє на підставі договору про надання правових послуг, адвокат ОСОБА_2, за участю заінтересованої особи - Мелітопольський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Запорізької області про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1, в інтересах якої діє на підставі договору про надання правових послуг, адвокат ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою в якій просить встановити факт смерті громадянина України - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Севастополь Україна.

Заява обґрунтована тим, що документом, що підтверджує факт смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Севастополь, Україна, є довідка про причину смерті від 16.08.2015 та свідоцтво про смерть. В теперішній час заявниця звернулася до Мелітопольського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з метою отримання свідоцтва про смерть померлого чоловіка ОСОБА_4, однак їй відмовили у проведенні реєстрації смерті, оскільки документи, представлені заявником не відповідають нормам діючого законодавства України та рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту.

Заявник в судове засідання не з'явилася, від її представника ОСОБА_2 надійшла заява до суду про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні заяви наполягає.

Представник заінтересованої особи - Мелітопольського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Запорізької області в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення заяви.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 8 ч. 1 ст.315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ч.1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно до ч.ч. 1, 6 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб

З матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта (а.с.4), та звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті свого чоловіка ОСОБА_4, громадянина Україна, з яким вони перебували у зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про одруження (а.с.6).

В матеріалах справи мається копія довідки про смерть ОСОБА_4 №1155 від 16.08.2015р. та свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 18.08.2015, виданого Відділом РАЦС Ленінського району м. Севастополя Управління РАЦС ОСОБА_4, який підпорядковується Російській Федерації, на яку як на державу-окупанта відповідно до норм і принципів міжнародного права, покладено відповідальність за порушення визначених Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина на тимчасово окупованій території, що передбаченост.5 ч.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Згідно з п. 1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

З аналізу вищенаведеного законодавства, суд приходить до висновку, що копії довідки про смерть ОСОБА_4 №1155 від 16.08.2015р. та свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 18.08.2015, є недійсними на території України та не створюють правових наслідків, але містить відомості про смерть особи.

07.02.2018 року Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану заявникам, в інтересах яких діє на підставі договору про надання правових послуг, адвокат ОСОБА_2 було відмовлено у реєстрації смерті ОСОБА_4 у зв'язку з ненаданням документів, що підтверджують факт смерті та роз'яснені інші підстави для реєстрації факту смерті.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану відмовляє у реєстрації факту смерті у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року, оскільки заявник позбавлена можливості надати для цього документ про факт смерті відповідного зразка, передбаченого чинним законодавством України.

Так п.1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом(у редакції наказу) встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а)лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б)фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в)лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати для реєстрації смерті чоловіка ОСОБА_4 документи, передбачені законодавством України, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог заявника, щодо встановлення факту смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у Севастополь, Україна, оскільки в даному випадку реєстрація факту смерті не можлива без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 247, 258, 263- 265, 273, 294, 315, 317 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, в інтересах яких діє на підставі договору про надання правових послуг, адвокат ОСОБА_2, за участю заінтересованої особи - Мелітопольський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Запорізької області про встановлення факту смерті - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Севастополь, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду О. В. Іваненко