ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4118/17
Провадження № 2/210/478/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"02" березня 2018 р.
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Сільченко В. Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплаченої допомоги,
В судове засідання сторони не викликалися.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.
У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за останнім відомим місцем мешкання, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
З письмових матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_2 взята на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення (а.с. 20).
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20 жовтня 2014 року № 1706-VІІ внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Так, 21.09.2015 ОСОБА_2 звернулась до Управління із письмовою заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та письмово зобовязалася повідомляти про зміни обставин, які можуть вплинути на виплату грошової допомоги протягом трьох днів (а.с. 11).
На підставі наданих документів, та керуючись Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 (далі - Порядок), Управлінням було прийнято рішення від 24.09.2015 року про призначення грошової допомоги ОСОБА_2 з вересня 2015 року по березень 2016 року (а.с. 14).
В подальшому, на підставі наданих заяв відповідачем від 18.03.2016 року, 19.09.2016 року в наступні періоди, а саме: з березня 2016 по березень 2017 включно, відповідачка також отримувала грошову допомогу згідно рішень від 23.03.2016 року та від 30.09.2016 року (а.с. 12, 13, 15, 16).
На виконання п. 7 Порядку здійснення контролю від головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби отримано витяг від 04.07.2017 року щодо перетинання відповідачкою кордону України. Так, згідно з вищевказаним витягом ОСОБА_2 здійснювала наступні переміщення:
-24.09.2015 - виїзд через контрольний пункт пропуску (далі - КПП) Зайцево (Донецька область) до тимчасово окупованої території;
-17.03.2016 вїзд через КППП "Курахове" (Донецька область) з тимчасово окупованої території;
-24.03.2016 виїзд через КППП "Бугас" (Донецька область) до тимчасово окупованої території;
-15.09.2016 вїзд через КППП " Курахове" (Донецька область) з тимчасово окупованої території;
-14.10.2016 виїзд через КППП "Курахове"" (Донецька область) до тимчасово окупованої території (а.с. 27).
Таким чином, позивачем підтверджено факт виїзду відповідачки до тимчасово окупованої території та факт тривалої (понад 60 днів) відсутності за місцем проживання у м. Кривому Розі, які дають обґрунтовані підстави вважати, що така ВПО повернулася до покинутого місця постійного проживання (м. Донецьк).
Відповідно до п.9 Порядку здійснення контролю за наявності підстав для скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, визначених статтею 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», що підтверджується письмовою інформацією Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Національної поліції, ДМС, Мінфіну, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, громадських обєднань, волонтерських, благодійних організацій, інших юридичних і фізичних осіб, що надають допомогу внутрішньо переміщеним особам, керівник структурного підрозділу з питань соціального захисту населення приймає рішення про скасування такої довідки.
Пунктом 12 Порядку здійснення контролю визначено, що соціальні виплати припиняються у разі:
1)наявності підстав, передбачених законодавством щодо умов призначення відповідного виду соціальної виплати;
2)встановлення факту відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сімї;
3)отримання рекомендацій Мінфіну щодо фактів, виявлених під час здійснення верифікації соціальних виплат;
4)скасування довідки внутрішньо переміщеної особи з підстав, визначених статтею 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб;
5)отримання інформації від Держприкордонслужби, МВС, СБУ, Мінфіну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування.
Пунктом 12 Порядку також визначено, що виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі: зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи; виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.
Як вбачається з матеріалів справи, 12.07.2017 Управління прийняло рішення про припинення надання відповідачці щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 17, 18, 19).
Відомості щодо оскарження вказаного рішення в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до абз.1 п.11 Порядку уповноважений представник сімї, якому призначено грошову допомогу, зобовязаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин.
Відповідно до пункту 11 Порядку, суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу.
У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги, вони стягуються у судовому порядку.
Станом на дату подання даної позовної заяви до суду відповідачкою у добровільному порядку не повернуто надміру отриману щомісячну адресну допомогу.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, цією статтею; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Як встановлено статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обовязку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.
Зважаючи на те, що відповідачкою не надано жодних аргументів для спростування доводів позивача, суд доходить висновку про аргументованість та доведеність позовних вимог, а тому вважає за можливе задовольнити позов у повному обсязі.
Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141, 263-265, 279, 280, 281, 282, 289, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплаченої допомоги задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН НОМЕР_1, судовий збір в розмірі 1600 грн. (одна тисяча шістсот).
Відповідачам, які не зявилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: В. Є. Сільченко