Дата документу 22.01.2018
Справа № 334/8202/17
Провадження № 2/334/1669/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

22 січня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Нестеренко Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Командитного товариства «Запорізький завод «Високовольтної апаратури - Вакатов» і Компанія» про стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та вихідної допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь заборгованості по заробітній платі у сумі 48691 грн. 91 коп., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення рішення суду та вихідної допомоги у сумі 14566 грн.86 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з 20.10.1989 року працювала у Запорізькому заводі високовольтної апаратури, та 23.11.2017 року була звільнена за ст. 38 ч. 3 КЗпП України через порушення роботодавцем законодавства про працю.

Відповідач протягом тривалого часу не здійснював виплату заробітної плати у належному розмірі, внаслідок чого утворилась заборгованість з квітня 2016 року по листопад 2017 року в розмірі 48691 грн. 91 коп. В день звільнення з роботи і до дня звернення до суду відповідач не виплатив заборгованість з заробітної плати, чим порушив норми ст. 47 КЗпП України та ст. 116 КЗпП України.

Також відповідач не нарахував та не виплатив вихідну допомогу відповідно до ст. 44 КЗпП України, розмір якої згідно розрахунку позивача становить 14566 грн. 86 коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 117 КЗпП України позивач просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку по день ухвалення рішення суду.

З наведених підстав просить стягнути з відповідача заборгованості по заробітній платі у сумі 48691 грн. 91 коп., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення рішення та вихідної допомоги у сумі 14566 грн.86 коп.

В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає можливим, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач працював в Командитному товаристві «Запорізький завод «Високовольтної апаратури - Вакатов» і Компанія» до 23 листопада 2017 року звільнився за власним бажанням на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України через порушення роботодавцем законодавства про працю, що підтверджується Наказом № 177 від 23.11.2017р. та відповідним записом про звільнення у трудовій книжці.

Згідно ст.43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ч.1 ст.21 вказаного Закону, працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Згідно ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належним чином оформлену трудову книжку та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, належних йому від підприємства, установи, організації здійснюється в день звільнення.?

Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду про стягнення належної йому заробітної плати без обмежень будь-яким строком.

Згідно довідки №1228 від 29.11.2017р. про заборгованість по заробітній платі, відповідач протягом тривалого часу не здійснював виплату заробітної плати у належному розмірі, внаслідок чого утворилась заборгованість з квітня 2016 року по листопад 2017 року в розмірі 48691,91 грн.

Таким чином, з дня звільнення позивача з роботи і до теперішнього часу відповідач не виплатив позивачу заборгованість з заробітної плати, чим порушив норми трудового законодавства, зокрема, ст. 47 КЗпП України та ст. 116 КЗпП України.

Відповідно до ч.3 ст. 38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавства про працю, умови колективного чи трудового договору.

Відповідно до ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку.

Всупереч наведеним вимогам закону відповідач не нарахував та не виплатив позивачу вихідну допомогу відповідно до ст. 44 КЗпП України, що підтверджується розрахунковим листом і не заперечується відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

З огляду на те, що відповідач не провів розрахунок з позивачем при звільненні і до теперішнього часу, вимоги позову про стягнення середнього заробітку за кожен день затримки розрахунку в межах заявлених позовних вимог (з дати звільнення по 22.01.2018р.) є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до п.2 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженим Постановою КМ України від 08.02.1995 р. №100, для розрахунку вихідної допомоги і середнього заробітку за весь час затримки розрахунку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Відповідно до п.8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Згідно довідки №1229 від 29.11.2017р., заробітна плата позивача за повні перший та другий місяць перед звільненням становила 668,94 грн. та 1180,82 грн. відповідно, кількість відпрацьованих днів за два місяці 8. Середньоденний заробіток позивача становить 231,22 грн.

Виходячи з наведених даних, вихідна допомога у розмірі тримісячного середнього заробітку, яка підлягає виплаті позивачеві, становить 4855,62 грн.

При обчисленні середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивача, що підлягає стягненню, суд враховує, що згідно довідки №1229 від 29.11.2017р., середньоденна заробітна плата позивача становить 231,22 грн. Час затримки розрахунку при звільненні з 23.11.2017р. по 22.01.2018р. становить 39 робочих дні.

При цьому, у даній справі відсутні підстави, передбачені законодавством, для обчислення середнього заробітку виходячи з кількості календарних днів, як про це просить позивач.

Таким чином, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивача за період з 23.11.2017р. по 22.01.2018р. становить 9017,58 грн. (231,22 грн. х 39 робочих днів = 9017,58 грн.).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягають задоволенню частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 23.11.2017р. по 22.01.2018р. у сумі 9017,58 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 722,76 грн.

Керуючись ст. 43 Конституції України, ст.ст.12, 81, 141, 247, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, ст. ст. 115,117, 233 КЗпП України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Командитного товариства «Запорізький завод «Високовольтної апаратури Вакатов» і Компанія» (р/р 6838 в ПАО «Мотор-Банк», МФО 313009, ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 (проживає: 69089, м. Запоріжжя, вул. Гребінки, 16) нараховану, але не виплачену заробітну плату, у розмірі 48691,91 грн. (сорок вісім тисяч шістсот девяносто одна грн. 91 коп.).

Стягнути з Командитного товариства «Запорізький завод «Високовольтної апаратури Вакатов» і Компанія» (р/р 6838 в ПАО «Мотор-Банк», МФО 313009, ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 (проживає: 69089, м. Запоріжжя, вул. Гребінки, 16) вихідну допомогу у вигляді тримісячного середнього заробітку в розмірі 14566,86 грн.(чотирнадцять тисяч пятсот шістдесят шість грн. 86 коп.).

Стягнути з Стягнути з Командитного товариства «Запорізький завод «Високовольтної апаратури Вакатов» і Компанія» (р/р 6838 в ПАО «Мотор-Банк», МФО 313009, ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 (проживає: 69089, м. Запоріжжя, вул. Гребінки, 16) середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 23.11.2017р. по 22.01.2018р. в розмірі 9017,58 грн. (девять тисяч сімнадцять грн. 58 коп.).

Стягнути з Командитного товариства «Запорізький завод високовольтної апаратури - Вакатов» і компанія» (, місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Дніпровське шосе, 13) в дохід держави судовий збір в розмірі 722,76 гривень (сімсот двадцять дві грн. сімдесят шість коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач може оскаржити рішення в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Турбіна Т. Ф.