Справа № 496/4008/15-ц
Провадження № 2/496/348/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року Біляївський районний суд

Одеської області

у складі: головуючого судді - Трушиної О.І.

при секретарі Горищенко К.І.

за участі представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя та визнання договору дарування недійсним та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною власністю подружжя та поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач за первісним позовом ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом та просить визнати житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по вул. Ломана, 59 в с. Усатове Біляївського району Одеської області, автомобіль марки «Mitsubishi Nativa» обєктом права спільної сумісної власності подружжя та визнати за нею право власності на ? частину вказаного житлового будинку і ? частину зазначеного автомобіля.

Свої вимоги мотивує тим, що 07.04.2006 року Усатівською сільською радою Біляївського району Одеської області між нею та ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб. 05.09.1997 року на підставі договору дарування ОСОБА_3 прийняв у дар житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по вул. Ломана, 59 в с. Усатове Біляївського району Одеської області. За час перебування в шлюбі вони спільними зусиллями здійснювали численні покращення вказаного житлового будинку та надвірних споруд. Крім того, був придбаний автомобіль марки «Mitsubishi Nativa», що зареєстрований на імя відповідача. Під час перебування у шлюбі з ОСОБА_3 без її відома та згоди уклав договір дарування від 26.03.2015 року, відповідно до якого безоплатно передав у власність вказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами ОСОБА_4 Про укладення договору дарування вона не була попереджена та згоди на його укладення не надавала. Вважає, що її права порушені, у звязку з чим вона звернулася до суду з позовною заявою.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом (том 1 а.с.228) і просить визнати автомобіль НОМЕР_1 обєктом права спільної сумісної власності подружжя та визнати за ним право власності на ? частину вказаного автомобіля.

Свої вимоги мотивує тим, що у власності ОСОБА_5 перебуває автомобіль НОМЕР_1, який придбано у шлюбі. Вважає, що вказаний автомобіль є спільним сумісним майном подружжя, у звязку з чим звернувся до суду з вказаним зустрічним позовом.

Ухвалою суду від 01.11.2017 року до участі у зазначеній справі правонаступником ОСОБА_5, померлої 01.02.2017 року, залучено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

До судового засідання позивач ОСОБА_2, повторно не зявилася, хоча була повідомлена належним чином, повідомлення про причини неявки від неї не надходило. Заява про розгляд справи за її відсутності до суду також не надходила.

Так, відповідно до п. 1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини, у своїх рішеннях, наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

Неявка в судові засідання позивача за первісним позовом ОСОБА_2, а також відсутність документів, що підтверджували б поважність її неявки у судові засідання, суд розцінює як зловживання своїми процесуальними правами, що безпричинно викликають зволікання при розгляді даної цивільної справи.

Враховуючи, що позивач за первісним позовом ОСОБА_2 повторно до судового засідання не зявилася, хоча була повідомлена належним чином, заява про розгляд справи без її участі до суду не надходила, тому є підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Крім того, у судовому засіданні від представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_1 надійшла заява про залишення зустрічного позову до ОСОБА_2 про визнання майна спільною власністю подружжя та поділ майна подружжя без розгляду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що зустрічна позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Крім того, ухвалою суду від 08.07.2016 року був забезпечений позов шляхом накладення арешту на автомобіль «Chevrolet Aveo», державний номер НОМЕР_2, 2008 року виготовлення, свідоцтво про реєстрацію САТ 788922, який належить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (том 1 а.с.202-203).

Також ухвалою суду від 13.09.2016 року був забезпечений позов шляхом накладення арешту на автомобіль «Mitsubishi Nativa», державний номерний знак НОМЕР_3, який належить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (том 1 а.с.215-216).

Згідно ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У відповідності до ч.9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки і первісна, і зустрічна позовна заяви залишені без розгляду, заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту підлягають скасуванню.

Керуючись ст. ст. 43, 158, 257 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна подружжя та визнання договору дарування недійсним - залишити без розгляду.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною власністю подружжя та поділ майна подружжя залишити без розгляду.

Скасувати заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на автомобіль «Chevrolet Aveo», державний номер НОМЕР_2, 2008 року виготовлення, свідоцтво про реєстрацію САТ 788922, який належить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, вжиті ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 08 липня 2016 року.

Скасувати заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на автомобіль «Mitsubishi Nativa», державний номерний знак НОМЕР_3, який належить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, вжиті ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 13 вересня 2016 року.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області, через Біляївський районний суд Одеської області протягом пятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09 лютого 2018 року.

Суддя О.І. Трушина