Справа № 147/116/18
Провадження № 2/147/206/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2018 року Тростянецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина І.А.,

за участі секретаря Чудак Г.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Тростянець, Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що

07.12.2016 року померла його мати ОСОБА_3, яка до смерті постійно проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить запис у свідоцтві про смерть, а тому на підставі ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є Тростянецький нотаріальний округ.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 1,8565 гектарів в межах, згідно з планом, розташованої на території ОСОБА_2 сільської Ради, Тростянецького району Вінницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної спадкодавцю ОСОБА_1 на підставі Державного акту серії ВН № 147183, який видано 30.05.2003 року Тростянецькою РДА Тростянецького району Вінницької області.

В даний час Державний акт втрачено, про що є оголошення в газеті «Тростянецькі вісті» від 24.11.2017 року.

Спадкоємцем до майна померлої ОСОБА_1 є позивач - її син на підставі заповіту, посвідченого від її імені секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської Ради народних депутатів Тростянецького району Вінницької області 05 березня 1996 року, зареєстрованого у реєстрі за №1.

Інших спадкоємців до майна померлої немає.

Заповіт на даний час ніким не скасовано і не змінено, про що є відмітка секретаря Тростянчикської сільської Ради.

Позивач вчасно прийняв спадщину, тому що вчасно звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою, що на підставі ст. 1268 ЦК України є фактом прийняття спадщини.

Звернувшись з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, отримав відмову в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів.

В зв`язку з цим позивач ОСОБА_1 змушений звернутись до суду з вимогою про визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не зявився, однак надав на адресу суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримує, просить задовольнити та просить справу заслухати в його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району в підготовче судове засідання не з`явились, однак надали до суду заяву, в якій просили справу заслухати в їх відсутності, позовні вимоги визнають та не заперечують проти визнання права власності на спадкове майно померлої за її сином ОСОБА_1

Визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини:

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-АМ №360055, виданого 11.01.2017 року Тростянецьким РВ ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області, ОСОБА_3 померла 07 грудня 2016 року в с.Тростянчик(а.с.18).

За життя 05.03.1996 року ОСОБА_1 зробила заповітне розпорядження, котрим усе своє майно заповіла сину ОСОБА_1. Заповіт посвідчено секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі №1. За даними сільської ради заповіт не змінений та не скасований(а.с.19).

Родинний звязок позивача з померлою підтверджується свідоцтвом про народження серії ІV-АМ №399739 від 20.01.1993 року, виданим на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в якому в графі мати записана ОСОБА_3(а.с.6).

Довідкою №78 від 10.01.2018 року виданою виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району Вінницької області встановлено, що ОСОБА_1 за життя була зареєстрована та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_3 до дня смерті 07.12.2016 року. Спадкоємцем по заповіту та по закону першої черги після її смерті являється син ОСОБА_1, який вчасно прийняв спадщину. Інших спадкоємців немає. До складу спадового майна входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району.(а.с.13).

Факт належності земельної ділянки спадкодавцю ОСОБА_1 підтверджено завіреною копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН №147183 від 30.05.2003 року(а.с.12), архівною довідкою №8 від 10.01.2018 року виданою КУ «Тростянецький районний трудовий архів» в якому вказано, що ОСОБА_1 за життя працювала в ТОВ «Тростянчик»(а.с.14).

Відповіддю №Б-139/0-0.36-148/147-18 від 23.01.2018 року Відділу у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області підтверджено, що ОСОБА_1 була включена до списку, який додавався до Державного акта на право колективної власності на землю та отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку(а.с.15).

З оголошення, надрукованого в газеті «Тростянецькі вісті» від 24.11.2017 року підтверджено, що оригінал Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН №147183 від 30.05.2003 року втрачено(а.с.7,8).

Оглянувши в судовому засіданні спадкову справу №198/2017р. до майна померлої 07.12.2016 року ОСОБА_3 встановлено, що позивач ОСОБА_1 вчасно прийняв спадщину, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі(а.с.9).

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

З відповіді №62/02-17 від 27.01.2018 року завідуючої Тростянецької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 випливає, що ОСОБА_1 за відсутності правовстановлюючих документів, тобто оригіналу Державного акта на право власності на земельну ділянку, не має змоги оформити свої спадкові права через нотаріальну контору(а.с.11).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно із ст. 1216 ЦК Ураїни, спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пунктом 3.5 ОСОБА_6 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4- 13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказано, що «Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз»яснень, викладених у пунктах 10,11 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в судовому засіданні встановлено, що позивач має право на спадщину після смерті ОСОБА_1, за таких умов позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 328,392,1216,1225,1268,1269,1276 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 200,211,247,259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, в порядку спадкування по заповіту право власності на земельну ділянку площею 1,8565га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району Вінницької області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_3, померлій 07 грудня 2016 року, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН №147183, виданого 30.05.2003року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя