АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 752/2607/17 Головуючий у 1-й інстанції - Шкірай М.І.
№ апеляційного провадження 22-ц/796/1068/2018 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2018 року Апеляційний суд м. Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Клець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання батька,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дати подання позову і довічно.

Посилається на те, що він є пенсіонером з травня 2005 року, перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком, розмір якої станом на 27.12.2016 року складає 5 188,97 грн., інших джерел доходу немає.

Позивач зазначив, що проживає один, має значні проблеми зі здоров'ям, а саме переніс два інсульти, внаслідок чого у нього паралізувало праву руку, після падіння переніс операцію по заміні суглобу на штучний на правій нозі, дуже погано пересувається та потребує постійного стороннього піклування та лікування. Значну частину отримуваної пенсії витрачає на оплату комунальних послуг, які з урахуванням пільг складають 2500 грн., оплату послуг консьєржа - 100 грн., послуги мобільного зв'язку - 50 грн., а також на придбання ліків - більш ніж 1000 грн. на місяць. Крім того, вказує, що внаслідок стану здоров'я не має змоги самостійно готувати їжу, прибирати квартиру, прати та виконувати іншу роботу по дому, ходити до магазинів та аптек, ставити капельниці та робити уколи, а тому змушений був найняти домашню робітницю, на оплату послуг якої витрачає 2000 грн. на місяць.

Зважаючи на вказане, позивачу не вистачає коштів на харчування, забезпечення предметами першої необхідності, навіть з огляду на допомогу сина ОСОБА_3.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 10 листопада2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання батька - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 07 лютого 2017 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Посилається на те, що судом не враховано матеріальний стан відповідача, оскільки він являється асистентом кафедри міжнародного бізнесу Інституту міжнародних відносин КНУ імені Т.Шевченка і рівень його доходів не дозволяє сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, так як відповідач проживає разом з матір'ю, яка також потребує його матеріальної допомоги. Крім того, зазначає, що у позивача є ще двоє працездатних синів, які мають можливість надавати допомогу батькові.

В судовому засіданні відповідач підтримав апеляційну скаргу.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечила.

Посилається на те, що на даний час позивач погано пересувається та потребує постійного стороннього піклування та лікування, зокрема, він щомісячно витрачає 1000 грн. на медикаменти та 2000 грн. - оплата послуг доглядальниці. Пенсії, яку отримує позивач йому не вистачає, а син ОСОБА_1 у добровільному порядку відмовляється надавати відповідну домопогу батькові.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

ОСОБА_2 звернувся з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дати подання позову і довічно.

Посилається на те, що він є пенсіонером з травня 2005 року, перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком, розмір якої станом на 27.12.2016 року складає 5 188,97 грн., інших джерел доходу немає.

Позивач зазначив, що проживає один, має значні проблеми зі здоров'ям, а саме переніс два інсульти, внаслідок чого у нього паралізувало праву руку, після падіння переніс операцію по заміні суглобу на штучний на правій нозі, дуже погано пересувається та потребує постійного стороннього піклування та лікування. Значну частину отримуваної пенсії витрачає на оплату комунальних послуг, які з урахуванням пільг складають 2500 грн., оплату послуг консьєржа - 100 грн., послуги мобільного зв'язку - 50 грн., а також на придбання ліків - більш ніж 1000 грн. на місяць. Крім того, вказує, що внаслідок стану здоров'я не має змоги самостійно готувати їжу, прибирати квартиру, прати та виконувати іншу роботу по дому, ходити до магазинів та аптек, ставити капельниці та робити уколи, а тому змушений був найняти домашню робітницю, на оплату послуг якої витрачає 2000 грн. на місяць.

Зважаючи на вказане, позивачу не вистачає коштів на харчування, забезпечення предметами першої необхідності, навіть з огляду на допомогу сина ОСОБА_3.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 є пенсіонером, має ряд хронічних захворювань, в тому числі, тих що унеможливлюють самостійне забезпечення ним своїх потреб, внаслідок чого він змушений нести витрати на придбання лікарських засобів та доглядальницю. З травня 2016 року відповідач за власної ініціативи припинив надання будь-якої, в тому числі матеріальної допомоги батькові. Судом не встановлено підстав для звільнення відповідача, як сина від утримання батька - непрацездатної особи, обов'язок по утриманню якого покладено на сина згідно статей 201, 202 СК України.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів, виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК Українисудове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 04.03.2004 року (а.с. 6).

ОСОБА_2 є пенсіонером, перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду в м. Києві та отримує пенсію за віком у розмірі 5 188, 97 грн. (а.с. 7, 9).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 щомісяця отримує від Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації доплату на продукти харчування особам, віднесеним до ІІ категорії, які проживають на території зони посиленого радіологічного контролю у розмірі 228 грн. (а.с. 125-126)

Згідно довідки Форма № 3, виданої ОСББ «Срібне коло» № 1 від 18.01.2017 року, ОСОБА_2 є власником та проживає в квартирі АДРЕСА_1.

Сторонами в суді першої та апеляційної інстанцій не заперечувалося, що позивач проживає один та потребує сторонньої допомоги.

Згідно медичної документації долученої до позовної заяви (а.с. 5, 16-20) судом встановлено, що ОСОБА_2 має ряд хронічних захворювань, в тому числі, тих що унеможливлюють самостійне забезпечення ним своїх потреб, внаслідок чого він змушений нести витрати на придбання лікарських засобів та доглядальницю.

Відповідач не заперечує, що з травня 2016 року за власної ініціативи припинив надання будь-якої, в тому числі матеріальної допомоги батькові.

Статтею 201 СК України, визначені обов'язкові умови та підстави покладення на дітей обов'язку утримувати своїх батьків: діти досягли вісімнадцяти років; батьки є непрацездатними за віком або за станом здоров'я; батьки потребують матеріальної допомоги; відсутні обставини для звільнення дітей від обов'язку утримувати своїх батьків.

Відповідно до ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Згідно ч.1 ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

В судовому засіданні в апеляційному суді представник позивача пояснила, що на даний час позивач погано пересувається та потребує постійного стороннього піклування та лікування, зокрема, він щомісячно витрачає 1000 грн. на медикаменти та 2000 грн. - оплата послуг доглядальниці. Пенсії, яку отримує позивач йому не вистачає.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 отримує пенсію в розмірі 5188,97 грн. та щомісяця доплату на продукти харчування особам, віднесеним до ІІ категорії, які проживають на території зони посиленого радіологічного контролю у сумі 228 грн.

Крім того, представник позивача пояснила, що старший син позивача ОСОБА_3 щомісяця надає фінансову допомогу батькові в розмірі 3000 грн.

Таким чином, загальний дохід позивача становить 8416,97 грн. (5188,97 грн.+228грн.+3000 грн.).

Відповідач ОСОБА_1 працює на посаді асистента у Київському національному університеті імені Тараса Шевченка, середній розмір його заробітної плати становить 9704,68 грн.(а.с. 88)

Виходячи із розміру заробітної плати відповідача, розмір аліментів, визначених судом першої інстанції становить 2426,17 грн.

Таким чином, визначаючи аліменти в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 суд першої інстанції не взяв до уваги, що сукупний дохід позивача ОСОБА_2 за місяць з урахуванням аліментів буде становити 10843,14 грн. та буде перевищувати місячний дохід відповідача.

Апеляційним судом встановлено, що позивач, крім сина ОСОБА_1 - відповідача у справі, має ще двох працездатних синів - ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Представник позивача пояснила у судовому засіданні, що позивач подарував старшому сину ОСОБА_3 земельну ділянку розміром 6 соток на АДРЕСА_2 та Ѕ частину квартири по АДРЕСА_3, а тому син надає батькові матеріальну допомогу в сумі 3000 грн. щомісяця.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що позивач має 50% пільгу по оплаті житлово - комунальних послуг.

Відповідно до ч.2 ст.205 СК України при визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Незважаючи на наявність у позивача трьох працездатних синів, ОСОБА_2 звернувся з позовом до наймолодшого сина, що свідчить про його нерівнозначне ставлення до дітей.

Крім того, колегія суддів зазначає, що враховуючи положення ч.2 ст.205 СК України, позивач не позбавлений права звернутися з відповідними позовами про стягнення аліментів до інших двох синів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із засад справедливості, колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір аліментів, підлягаючих стягненню з ОСОБА_1 на утримання батька до 1/10 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10 листопада 2017 року змінити в частині розміру аліментів, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/10 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови буде складено протягом п'яти днів з дня проголошення.

Повний текст постанови складено 08 лютого 2018 року.

Головуючий Судді