Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2005/17

номер провадження 2/695/142/18

24 січня 2018 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючого судді Степченка М.Ю.

при секретарі Розпутній І.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Золотоноша цивільну справу за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровський Край" до ОСОБА_1, товариства з обмеженою відповідальністю "Гранекс-Черкаси" про визнання недійсним договору оренди землі та визнання укладеною додаткової угоди, -

ВСТАНОВИВ:

СТОВ «Пальміра» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1, ТОВ "Гранекс-Черкаси" про визнання недійсним договору оренди землі та визнання укладеною додаткової угоди.

Свої позовні вимоги СТОВ «Пальміра» пояснює тим, що 11.11.2009 року між ОСОБА_2 - орендодавцем та ТОВ «Кропивна» (правонаступником якого є СТОВ «Пальміра») - орендарем було укладено договір оренди землі, предметом якого виступала земельна ділянка площею 0,84 гектара, строк дії договору оренди встановлювався з 01.01.2010 року по 31.12.2014 року.

06.12.2011 року сторонами договору було укладено додаткову угоду, серед умов якої було і те, що строк договору оренди земельної ділянки було визначено до 31.12.2016 року, а також, що після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк.

11.11.2016 року позивачем було направлено ОСОБА_2 лист з повідомленням про намір поновити строк дії договору оренди. Однак ОСОБА_2 було відмовлено у поновленні договору оренди земельної ділянки, натомість позивачу стало відомо, що згідно відомостей у державному реєстрі речових прав 10.01.2017 року під № 18530530, нею було укладено договір оренди земельної ділянки із ТОВ «Гранекс-Черкаси».

Дані дії відповідача ОСОБА_2 та ТОВ «Гранекс Черкаси» вважає такими, що не відповідають вимогам ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а саме:

- переговорний процес між позивачем і орендодавцем станом на 01.01.2017 року не завершився;

- ТОВ «Гранекс-Черкаси» надало значно гірші умови оренди ніж позивач;

- СТОВ «Пальміра» мало і має переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки.

Під час розгляду справи від позивача надійшли додаткові письмові пояснення, згідно яких, 8% орендної плати, запропонованих ТОВ «Гранекс-Черкаси», що складають 2299,40 грн. є меншими ніж запропоновані СТОВ «Пальміра» 7 %, що складають 2524,60 грн., також за змістом ст. 777 ЦК України та ст. 33 Закону України «Про оренду землі» орендодавець повинен був попередньо повідомити СТОВ «Пальміра» про намір укласти договір з новим орендарем, дана позиція висловлена у постанові ВСУ по справі № 6-2540цс1 від 23.11.2016 року.

Зважаючи на викладене товариство просило визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, зареєстрований у державному реєстрі речових прав № 18530530 від 10.01.2017 року та визнати укладеною, без підпису сторін, додаткову угоду до договору оренди землі від 11.11.2009 року, зареєстрованого 28.09.2010 року за № 31, з моменту набрання чинності судового рішення, на умовах, визначених додатковою угодою, яка додавалася.

Від ТОВ «Гранекс-Черкаси» надійшло заперечення, в якому позовні вимоги не визнані з мотивів того, що

- на момент укладення договору 01.01.2017 року земельна ділянка була вільною від будь-яких обтяжень майнового характеру;

- ОСОБА_1 28.11.2016 року було повідомлено позивача про відмову у поновленні договору оренди у зв'язку з не влаштуванням запропонованих СТОВ «Пальміра» істотних умов;

- договір між ТОВ «Гранекс - Черкаси» та ОСОБА_1 про оренду земельної ділянки від 01.01.2017 року укладався добровільно на засадах рівності і свободи договору;

- умови договору оренди були не гірші ніж у попереднього орендаря, так розмір орендної плати було встановлено 8% на відміну від СТОВ «Пальміра» - 7%. З 26.01.2017 року розмір орендної плати було підвищено до 9,5 %;

- пропозиція позивача про укладення додаткової угоди з 9,5 % орендної плати була надіслана ОСОБА_1 лише 08.02.2017 року, тобто після укладення договору оренди з ТОВ «Гранекс-Черкаси»;

- про наявність оспорюваного договору оренди земельної ділянки позивачу було відомо ще 03.02.2017 року, з дати отримання листа від ТОВ «Гранекс - Черкаси» № 16 з переліком орендованих земельних ділянок, тому строк, визначений ст. 33 Закону України «Про оренду землі» позивачем пропущений.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги повністю та просив їх задовольнити. Представники відповідача ТОВ «Гранекс-Черкаси» вимоги не визнали повністю з підстав наведених у запереченні.

Відповідач ОСОБА_1 не з'явилася, але скерувала до суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги не визнала.

Суд, вислухавши доводи представників позивача та відповідачів, дослідивши матеріали справи встановив наступне.

11.11.2009 року між ОСОБА_1, як орендодавцем, та ТОВ «Кропивна» (правонаступником якого є СТОВ «Пальміра»), як орендарем, укладено договір оренди землі, за яким земельна ділянка площею 0,84 гектари передавалася у оренду строком з 01.01.2010 року по 31.12.2014 року. Даний договір зареєстровано у Державному реєстрі земель 28.09.2010 року №31.

06.12.2011 року між ОСОБА_1, як орендодавцем, та СТОВ «Пальміра», як орендарем, укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 11.11.2009 року, за яким земельна ділянка площею 0,84 гектари передавалася в оренду строком по 31.12.2016 року. Дана угода зареєстрована у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 05833 від 05.03.2012 року.

11.11.2016 року СТОВ «Пальміра» направило ОСОБА_1 лист, у якому повідомлялося про намір скористатися переважним правом оренди земельної ділянки та було додано додаткову угоду до договору оренди землі (строком на 10 років з виплатою 7% орендної плати).

Листом від 28.11.2017 року (отримано позивачем 30.11.2016 року) ОСОБА_1 повідомила СТОВ «Пальміра» про небажання продовжувати договір оренди земельної ділянки, оскільки його не влаштовували розмір орендної плати та умови розрахунку у натуральній формі. Земельну ділянку просила повернути.

10.01.2017 року між ОСОБА_1, як орендодавцем, та ТОВ «Гранекс - Черкаси», як орендарем, укладено договір оренди землі, за яким земельна ділянка площею 0,84 гектари передавалася у оренду строком на 10 років з виплатою 8 % орендної плати. Даний договір зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 18530530 від 10.01.2017 року.

Наказом ТОВ «Гранекс - Черкаси» № 6-Г від 26.01.2017 року, було підвищено відсоткову ставку орендної плати у 2017 році до 9,5 % з орендодавцями, які мають земельну частку в адміністративних межах Кропивнянської сільської ради.

Листом № 16 від 03.02.2017 року ТОВ «Гранекс-Черкаси» просило СТОВ «Пальміра» виділити земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва також було надано список орендованих земельних ділянок, серед яких і земельна ділянка ОСОБА_1 Даний лист було отримано СТОВ «Пальміра» 07.02.2017 року.

Як ствердили представники ТОВ «Гранекс-Черкаси», і не заперечував представник СТОВ «Пальміра», між товариствами було проведено розподіл полів та відповідно до зареєстрованих ТОВ «Гранекс-Черкаси» угод виділено єдиний земельний масив у межах Кропивнянської сільської ради площею 450 га.

Під час розгляду справи, представником позивача було надано копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб від 02.01.2018 року та протоколу загальних зборів учасників СТОВ «Пальміра» від 26.12.2017 року, назва позивача товариства була змінена на сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Придніпровський Край».

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Правовою підставою набуття права орендного землекористування є укладення договору оренди земельної ділянки.

За договором оренди земельної ділянки кожна із сторін наділяється певними правами і водночас на неї покладаються певні обов'язки.

У статті 33 Закону України «Про оренду землі» встановлено переважне право орендаря, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, на його поновлення після закінчення строку, на який було укладено договір.

Переважне право орендарів на поновлення договору оренди поширюється на випадки, коли земля знову передається в оренду.

Так, частинами першою-п'ятою статті 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у встановлений цим договором строк, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частинами 8,9 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» визначено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, відповідно до положень статті 33 Закону України «Про оренду землі» реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Також конструкція статті 33 Закону України «Про оренду землі» вказує на обмежені строки укладення додаткової угоди при реалізації переважного права на поновлення договору оренди землі, тим самим визначає часові межі узгодження сторонами істотних умов майбутнього договору, це місяць з моменту початку переговорів (узгодження), але не більше ніж до спливу строку договору оренди землі.

У даній справі позивач не в повній мірі дотримався всіх процедур передбачених статтею 33 Закону України «Про оренду землі», так ним було листом від 11.11.2016 року повідомлено орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, належним чином, натомість орендодавцем листом від 28.11.2016 року, було повідомлено про наявність заперечень та відмову продовжити договір оренди.

Отримавши 28.11.2016 року повідомлення орендодавця, СТОВ «Пальміра» лише 08.02.2017 року направило ОСОБА_1 лист, у якому повідомлялося про врахування відмови у поновленні договору оренди землі і про намір скористатися переважним правом оренди земельної ділянки, та було додано додаткову угоду до договору оренди землі (строком на 10 років з виплатою 9,5% орендної плати).

Таким чином, СТОВ «Пальміра» в місячний строк, з моменту початку переговорів (узгодження) з орендодавцем істотних щодо умов майбутнього договору оренди земельної ділянки, не досягло згоди з орендодавцем. Натомість лист з новими умовами договору було надіслано орендодавцю лише 08.02.2017 року, після спливу більш, як двох місяців з моменту отримання листа ОСОБА_1, та після місячного терміну закінчення попереднього договору оренди землі (31.12.2016 року).

Доказів оскарження та наявності судового рішення, щодо відмови, а також наявного зволікання в укладенні додаткової угоди зі сторони ОСОБА_1, СТОВ «Пальміра» не надано.

Також не знайшли підтвердження доводи позивача про те, що оскаржуваний договір оренди укладений на гірших умовах ніж було запропоновано позивачем, оскільки в листі СТОВ «Пальміра» від 11.11.2016 року орендна плата була запропонована у розмірі 7%, натомість укладений договір оренди з ТОВ «Гранекс-Черкаси» містить 8% орендної плати. При цьому сума 7% в договорі позивача становить 2524,60 грн. без урахування 18,00 % прибуткового податку та 1,5 % військового збору, натомість 8% в договорі ТОВ «Гранекс-Черкаси» становить 2299,40 грн. з урахуванням вказаних податків та зборів.

Посилання позивача на правову позицію Верхового Суду України, викладену у постанові по справі № 6-219цс 14 від 25.02.2015 року не є вірним, оскільки там міститься висновок при відмінних обставинах справи - орендарем було надіслано пропозицію про поновлення договору оренди землі; орендодавцем у встановлений строк не було надіслано відмову у поновленні договору на новий строк; укладення орендодавцем договору оренди з іншим орендарем на таких самих умовах, які запропоновані попереднім орендарем.

Також посилання позивача на правову позицію Верхового Суду України, викладену у постанові по справі № 6-2540цс16 від 23.11.2016 року не є вірним, оскільки там міститься висновок при відмінних обставинах справи - за відсутності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі з попереднім добросовісним орендарем та за відсутності попереднього повідомлення останнього щодо наміру укладення нового договору оренди з новим орендарем право особи на реалізацію свого переважного права, що передбачено статтею 777 ЦК України та статтею 33 Закону України «Про оренду землі», буде порушено, а така поведінка орендодавця відносно попереднього орендаря буде недобросовісною.

Але у даній справі, що розглядається, орендодавцем висловлювалися заперечення, щодо поновлення договору оренди, тому обставини справи є відмінними.

Натомість, судом враховується правова позиція, яка висловлена у постанові Верховного Суду України по справі № 6-2027цс15 від 13.04.2016 року, згідно якої недотримання процедури поновлення строку дії договору оренди землі, встановленоЇ ст. 33 Закону України «Про оренду землі», тягне за собою втрату у орендаря переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк.

За вказаних обставин, відсутні підстави для визнання договору оренди землі,укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Гранекс-Черкас» та зареєстрованого у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 18530530 від 10.01.2017 року.

Керуючись ст.ст. 12, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено до відповідного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.Ю. Степченко

Повний текст рішення виготовлений 02 лютого 2018 року.