Справа № 496/1631/16-ц
Провадження № 2/496/428/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря - Богдан Ю.В.

представників - ОСОБА_1 та ОСОБА_2

відповідачки - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить зобовязати відповідачку знести паркан між суміжними земельними ділянками №9 по вул. Молодіжна у с. Нерубайське Біляївського району Одеської області та №4 по вул. Хуторська у с. Нерубайське Біляївського району Одеської області за рахунок відповідачки та стягнути з останньої судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що їй на праві власності належить земельна ділянка №9 по вул. Молодіжна в с. Нерубайське та будинок розташований на ній. Відповідачка є власницею суміжної земельної ділянки на якій збудувала огорожу висотою у 6 метрів. Позивачка зазначає, що вказаний паркан значно затіняє її земельну ділянку та будинок внаслідок чого почалась зявлятись сирість у будинку та руйнування стін, сонячне світло не потрапляє до будинку, рослини почуваються погано і вказана огорожа створює небезпеку для неї та членів її родини. Посилаючись на вказані обставини позивачка просить суд зобовязати відповідачку знести паркан між сусідньою земельною ділянкою, що належить відповідачці.

Представник позивачки в судовому засіданні на позові наполягав. При цьому пояснив, що паркан відповідачки висотою у 6 метрів затіняє земельну ділянку, що не дає змогу обробляти її, рослини почувають себе погано, позивачка мало бачить сонце, а сирість приводить до руйнування стін будинку.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні позов не визнали. При цьому пояснили, що земельна ділянка ОСОБА_3 була під кутом і вода текла на земельну ділянку позивачки. Будуючи опорну стіну та підсипаючи свою земельну ділянку вона її вирівняла внаслідок чого їхні земельні ділянки знаходяться в різних площинах і вода з її ділянки не потрапляє до земельної ділянки позивачки. Вважають, що права позивачки не порушені, а відповідно до висновку експерту ковзаюча тінь утворюється від паркану позивачки і відповідачки.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивачці належить житловий будинок з надвірними спорудами: літньою кухнею, гаражем, погрібом, цистерною 6-(шістьма) сараями та земельна ділянка площею 0.25 га, що знаходяться в с. Нерубайське Біляївського району Одеської області по вул. Молодіжній 9. (а.с. 12-17).

Відповідачка вирівнюючи свою земельну ділянку збудувала підпірну стіну яка утримує землю її земельної ділянки на висоті близько 3-3,5 метрів а потім огорожу, загальна висота яких складає 6 метрів.

Позивачка зверталась до голови Нерубайської сільської ради та державної архітектурно-будівельної інспекції України з заявою про будівництво паркану відповідачкою та порушення інсоляції її будинку та земельної ділянки.

З листа заступника директора Департаменту - начальника відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду вбачається, що ОСОБА_3 подано декларацію про готовність обєкту до експлуатації: Реконструкція житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Хуторська 4 с. Нерубайське Біляївського району Одеської області, яка після повноти даних, зареєстрована Департаментом 14.09.2015 року за №ОД 23. Відповідно до даних вказаних у декларації, будівельні роботи за вказаною адресою проводилися на підставі дозволу на виконання будівельних робіт, виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Біляївською районною державною адміністрацією від 28.12.2007 року №312. З метою проведення перевірки посадовою особою Департаменту 26.10.2014 року було здійснено виїзд на місце для проведення перевірки, але обєкт було зачинено, а власник відсутній, що унеможливило проведення перевірки. (а.с. 33, 34) Вказане свідчить про те, що відповідачка здійснила реконструкцію будинку з надвірними спорудами на підставі дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Частина 7 вказаної статті зазначає, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З висновку експерта №3749/24 судової будівельно-технічної експертизи від 30 червня 2017 року вбачається, що висота паркану побудованого відповідачкою між земельними ділянками №9 по вул. Молодіжна та №4 по вул. Хуторська в с. Нерубайське Біляївського району Одеської області не відповідає п. 6.7 державних будівельних норм ДБН Б.2.2-5:2011 (3); вказаний паркан порушує інсоляцію земельної ділянки, що належить позивачці, це порушення не призводить до руйнівних процесів будинку позивачки (а.с. 71-81).

З висновку експерта про вплив огорожі, зведеної на земельній ділянці за адресою: с. Нерубайське Біляївського району Одеської області, вул. Хуторська 4 на умови інсоляції суміжної земельної ділянки за адресою: с. Нерубайське Біляївського району Одкеської області вул. Молодіжна 9 вбачається, що камяна огорожа, що зведена на земельній ділянці за адресою: с. Нерубайське Біляївського району Одеської області, вул. Хуторська 4, затінює (створює ковзаючу тінь) суміжну земельну ділянку по вул. Молодіжна 9, з 9:30 до 17:00, тобто створює ковзаючу тінь впродовж майже всього періоду розрахункової тривалості інсоляції. Камяна огорожа, що зведена на земельній ділянці за адресою: с. Нерубайське Біляївського району Одеської області, вул. Хуторська 4 погіршує існуючу раніше (без урахування зведеної камяної огорожі на ділянці №4) умови інсоляції частини земельної ділянки за адресою: с. Нерубайське Біляївського району Одеської області вул. Молодіжна 9 (а.с. 91, 92)

В пункті 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних справ №6 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" зазначено, що відповідно до вимог статті 376 ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК).

Ст. 391 ЦК України зазначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, а ч. 1. ст. 15 вказаного Кодексу зазначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В судовому засіданні встановлено, що паркан збудований відповідачкою не відповідає вимог вимогам п. 6.7 державних будівельних норм ДБН Б.2.2-5:2011 (3), але позивачка не довела, що невідповідність будівельним нормам та правилам паркану порушує її права.

Посилання позивачки про те, що паркан відповідачки порушує інсоляцію її житлового будинку, що призводить до його руйнівного процесу є безпідставними, оскільки ці обставини спростовуються висновком експерта №3749/24 судової будівельно-технічної експертизи від 30 червня 2017 року та інших доказів позивачкою не надано, а ковзуюча тінь від паркану відповідачки погіршує існуючу інсоляцію земельної ділянки позивачки.

Враховуючи те, що паркан відповідачки не порушує права позивачки, а тому в позові їй слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 376, 391 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_4 в позові до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.О. Пендюра