22.02.2018 Справа № 756/2312/18
Справа пр. №2-з/756/49/18
ун. №756/2312/18
У Х В А Л А

22 лютого 2018 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Андрейчук Т.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Представником позивача одночасно з поданням позовної заяви подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просив суд в межах суми заборгованості накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 що належить на праві власності ОСОБА_2

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що заява представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обгрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заявником не зазначено жодного доказу на підтвердження наявності обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову, у зв'язку з чим необхідно накласти арешт на майно, що належить відповідачеві. Крім того, заявник не зазначає дійсну вартість квартири, на яку він просить накласти арешт, станом на час подання заяви про забезпечення позову з посиланням на докази на підтвердження вказаних обставин, що не дає можливості судді оцінити співмірність застосування вказаного заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира №40 в будинку №20 на вул. Малій Житомирській в м. Києві належить на праві власності ОСОБА_3 Однак у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відсутні відмості про реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_3, відтак, неможливо ідентифікувати, чи є відповідач у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією і тією ж особою. Таким чином, в матеріалах справи відсутні посилання на докази на підтвердження того, що відповідачеві належить на праві приватної власності будь-яке нерухоме майно.

Зважаючи на викладене, підстави для забезпечення позову відсутні.

Суддя роз'яснює заявнику, що відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для відмови.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 149, 151, 153 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Т.В. Андрейчук