СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр.№4-с/759/61/18
ун.№759/4140/15-а
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,

секретаря Чернишук К.О.,

за участю: заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

представника заінтересованої особи Ященко М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бочковського Тараса Олександровича, заінтересована особа: Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 р. заявник звернулась до суду із зазначеною скаргою, просить суд визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бочковського Тараса Олександровича, який вчасно не здійснив примусового виконання виконавчого листа №759/4140/15-а, виданого Святошинським районним судом м. Києва 02.11.2016 на виконання постанови Святошинського районного суду м. Києва в адміністративній справі №759/4140/15-а від 27.05.2016; зобов'язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бочковського Тараса Олександровича невідкладно виконати виконавчий лист №759/4140/15-а, виданий Святошинським районним судом м. Києва в адміністративній справі №759/4140/15-а від 27.05.2016.

Скарга мотивована тим, що у виконавчому провадженні №52837022 від 09.11.2016 здійснюється примусове виконання виконавчого листа №759/4140/15-а, виданого Святошинським районним судом м. Києва 02.11.2016 на виконання постанови Святошинського районного суду м. Києва, однак до цього часу рішення суду не виконано. Заявник у скарзі зазначає, що нею неодноразово направлялись листи до державного виконавця про неповне виконання боржником виконавчого документу та зверталась увага, що за письмовим повідомленням боржника, перерахунок її пенсії здійснювалось тільки на підставі п.п. 6,7 Постанови кабміну України від 21.07.1995 №418, а підпункт «в» п. 7 вказаної постанови не враховується, а відтак очікувані їй виплати не відповідатимуть судовому рішенню. Крім того, скаржник зазначає, що у зв'язку з неправдивим повідомленням управління Пенсійного фонду України заявник вдруге зверталась до державного виконавця, оскільки у вказаному боржником платежі фігурують лише суми поточних виплат нарахованої без встановлених судом перерахувань, боржником об'єктивно не може бути виконано рішення, бо він вказує у листі про відсутність в його розпорядженні інформації про суми вже виплаченої пенсії з 07.07.2008. Крім того, безпідставно занижені коефіцієнти перерахунку пенсії за минулі періоди та замість застосування середнього заробітку 657 грн. 56 коп., визначеного під час оформлення пенсійної справи, зменшено розмір до 261 грн 00 коп. Заявник вказує, що просила державного виконавця витребувати у боржника письмову інформацію про те, чи проведено ним перерахунок та чи виплачено пенсію, перевірити суму заборгованості та здійснити дії для з'ясування про зменшення стажу льотної роботи, що дає їй право на пенсію та інше, проте державним виконавцем ніяких дій вчинено не було, відповідей на звернення не надано, у зв'язку з чим заявник звернулась до суду з даною скаргою для захисту своїх прав та законних інтересів.

23.10.2017 ухвалою Святошинського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі (том №4, а.с. 23-26).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13.12.2017 ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 23.10.2017 скасовано, питання передано на новий розгляд до суду першої інстанції (том №4, а.с. 50-54).

Заявник та її представник у судовому засіданні скаргу підтримали у повному обсязі, просили скаргу задовольнити.

Представник заінтересованої особи Правобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України у судовому засіданні заперечувала у задоволенні скарги, просила відмовити у її задоволенні у повному обсязі.

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у м. Києві Бочковський Т.О. у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі (том №4, а.с. 64).

Враховуючи думку учасників процесу, суд вважає за можливе розглянути скаргу без участі державного виконавця.

З'ясувавши фактичні обставини даної скарги, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових та службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що 27.05.2016 постановою Святошинського районного суду м. Києва було задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії (том №3, а.с. 88-93).

02.11.2016 позивачем було отримано виконавчий лист (том №3, а.с.144).

07.11.2016 ОСОБА_1 було подано виконавчий лист до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві (том №3, а.с. 222).

09.11.2016 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бочковим Т.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №52837022, на підставі виконавчого листа №759/4140/15-а виданого 02.11.2016 Святошинський районним судом м. Києва (том №3, а.с. 229).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та не чинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Так, постановою Святошинського районного суду м. Києва від 27.05.2016 було зобов'язано Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, як особі льотного екіпажу повітряних суден цивільної авіації, відповідно до її середньомісячного заробітку за роботу, що дає право на пенсію за вислугою років, одержаного перед її припиненням у розмірі передбаченому ч.1-3,6 ст.ст. 19, 21 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», згідно п.п. 6, 7-б, в Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 № 418 «Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугою років працівникам авіації льотного-випробувального складу» починаючи з 07.07.2008, з урахуванням вже виплачених сум і заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи вищезазначене рішення суду було виконано.

Заявник зазначає, що перерахунок її пенсії здійснювалось тільки на підставі п.п. 6,7 Постанови кабміну України від 21.07.1995 №418, а підпункт «в» п. 7 вказаної постанови не враховується, про що повідомляла про це державного виконавця.

Так, 17.03.2017 Управлінням було направлено додатковий лист №17715/14 до відділу примусового виконання постанови Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, відповідно до якого Управлінням зазначено, що рішення суду по справі №759/4140/15-а виконано в межах своїх повноважень. При відпрацюванні даного рішення ОСОБА_1 змінено шифр з ШВП 203 (працівник льотного складу) на ШВП 221 (льотний екіпаж) (том №3, а.с. 239).

Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 12.06.2017 надано роз'яснення постанови Святошинського районного суду м. Києва від 27.05.2016, де зазначено, що виконуючи рішення суду про проведення перерахунку пенсії позивачу, як особі льотного екіпажу повітряних суден цивільної авіації має враховувати всі періоди стажу роботи, згідно матеріалів пенсійної справи, який входить до льотної роботи згідно найменувань посад у трудовій книжці позивача та Переліку посад працівників льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою КМУ від 21.07.1992 №418, де до вказаних посад відносяться члени екіпажу повітряних суден та інших літальних апаратів, а також льотно-інструкторський склад (том №3, а.с. 198-201).

Отже, стаж ОСОБА_1, при відпрацюванні даної постанови було відпрацьовано відповідно до копії трудової книжки, таким чином Управління вищевказану постанову суду виконало.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Однак, вимоги заявника не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, адже факту бездіяльності державного виконавця заявником доведено не було. Жодного доказу, який би свідчив про незаконність дій державного виконавця суд не вбачає.

Таким чином, враховуючи викладені вище обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 5, 77, 243, 248, 294 КАС України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бочковського Тараса Олександровича, заінтересована особа: Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 287 КАС України, апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

СУДДЯ:

Повний текст судового рішення складено 02.02.2018.