Єдиний унікальний номер 741/1812/17
Провадження № 2/741/177/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 26 лютого 2018 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Пасіки О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Носівської обєднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

Позивачі звернулися до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що житловий будинок № 3 по вул. Довженка в с. Лукашівка Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспних дворів. Станом на 15 квітня 1991 року членами даного колгоспного двору були вони (позивачі) та ОСОБА_3, яка померла 30 травня 2016 року. ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом, спадщину прийняла. Позивачі з метою реєстрації за собою права власності на належні їм частини вищезазначеного житлового будинку зверталися до приватного нотаріуса ОСОБА_4, але в реєстрації права власності їм було відмовлено. Нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на належну ОСОБА_3 частину вищезазначеного житлового будинку.

У судове засідання позивачі не зявилися, подали до суду заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просили їх задовольнити, справу розглянути без їх участі.

У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2, не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи проводити без участі їх представника.

Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 3 по вул. Довженка в с. Лукашівка Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані та проживали ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва на право власності на житловий будинок (а.с. 14) та довідкою виконавчого комітету Носівської міської ради № 5898 від 14 грудня 2017 року (а.с. 13).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

За таких обставин ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належало по 1/3 частині житлового будинку № 3 по вул. Довженка в с. Лукашівка Носівського району Чернігівської області, як членам колишнього колгоспного двору.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не зареєстрували у встановленому порядку право власності на належний їм житловий будинок.

30 травня 2016 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У судовому засіданні встановлено, що 17 лютого 2015 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким все своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого не складалося, а також все те, на що вона за законом буде мати право, заповіла ОСОБА_1, що підтверджується його копією (а.с. 11).

Зазначений заповіт є чинним, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 21 лютого 2018 року (а.с. 64-66).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, 8 листопада 2017 року на її імя було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки та грошові заощадження, що підтверджується копією спадкової справи № 281/2016 до майна померлої ОСОБА_3 (а.с. 56-61).

Таким чином, ОСОБА_1 успадкувала після смерті ОСОБА_3 належну їй 1/3 частину житлового будинку № 3 по вул. Довженка в с. Лукашівка Носівського району Чернігівської області.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину вищезазначеного житлового будинку, яка належала померлій ОСОБА_3, в звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2433/02-31 від 10 листопада 2017 року (а.с. 19).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У судовому засіданні встановлено, що позивачі зверталися до приватного нотаріуса ОСОБА_4, який згідно ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є державним реєстратором, з метою реєстрації за собою права власності на належні їм частини вищезазначеного житлового будинку, але їм було відмовлено у звязку з тим, що державний реєстратор не наділений правом визначення часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно колгоспного двору, що підтверджується повідомленням № 1348/01-16 від 14 грудня 2017 року (а.с. 18).

З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок № 3 по вул. Довженка в с. Лукашівка Носівського району Чернігівської області виготовлена технічна документація (а.с. 15-17).

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст.ст. 1223, 1268 ЦК України, ст.ст. 200, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, постановою Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на:

- 1/3 частину житлового будинку № 3 по вул. Довженка в с. Лукашівка Носівського району Чернігівської області, загальною площею 39,1 кв. м, житловою площею 20 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 30 травня 2016 року;

- 1/3 частину житлового будинку № 3 по вул. Довженка в с. Лукашівка Носівського району Чернігівської області, загальною площею 39,1 кв. м, житловою площею 20 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, як членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/3 частину житлового будинку № 3 по вул. Довженка в с. Лукашівка Носівського району Чернігівської області, загальною площею 39,1 кв. м, житловою площею 20 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, як членом колишнього колгоспного двору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв