Справа № 605/474/17
РІШЕННЯ

Іменем України

"05" березня 2018 р. Підгаєцький районний суд

Тернопільської області

в складі :

головуючого судді Горуц Р.О.

за участю:

секретаря судового засідання Дармограй Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Підгайці цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (далі банк) звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Представинк позивача в судове засідання не зявився хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Крім того, підтримання ним позовних вимог в повному обсязі, прохання про розгляд справи у його відсутності та про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, викладено у письмовому клопотанні, яке долучене до матеріалів позовної заяви.

В судове засідання відповідач повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Причин своєї неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що в задоволенні позовних вимог банку слід відмовити, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 23 січня 2015 року відповідач отримав кредит в розмірі 500 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв'язку із невиконанням зобовязань передбачених умовами вищевказаного кредитного договору у відповідача виникла заборгованість перед банком, яка станом на 31 серпня 2017 року складається:

- 483 грн. - заборгованість за кредитом;

- 9363,85 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом;

- 2900 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

- 500 грн. - штраф (фіксована частина);

- 637,34 грн. - штраф (процентна складова).

Всього заборгованість ОСОБА_1 перед публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», по даному кредитному договору становить 13884,19 грн., яку позивач просить стягнути із відповідача.

Крім цього, просить стягнути із відповідача судові витрати по справі, а саме: сплачений останнім при подачі позовної заяви в суд судовий збір в сумі 1600 грн.

Разом з тим із витягу із Умов та правил надання банківських послуг затверджених наказом за №СП-2010-256 від 06.03.2010 року, якими передбачено порядок надання та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат, визначено права та обов'язки сторін договору надання банківських послуг, котрі маються серед додатків долучених до даного позову (на російській мові) вбачається, що такі відповідачем по справі підписані не були.

З метою підтвердження того, що факт укладання кредитного договору за № б/н від 23.01.2017 року між позивачем та відповідачем дійсно мав місце, останнім надана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приват-Банку громадянина ОСОБА_1 (копія), однак із змісту поданої анкети-заяви не вбачається, що останній проставляючи свій підпис у даному документі, добровільно бере на себе зобовязання передбачені умовами вказаного кредитного договору.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі

Із змісту статті 207 Цивільного Кодексу України, вбачається, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із ч.ч. 2, 3 ст. 509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, зокрема із договорів та інших правочинів та мають ґрунтуватися на засадах добровільності, розумності та справедливості.

Як вбачається із змісту частини першої статті 626 вказаного Кодексу, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Вимогами ст. 638 ЦК України передбачено, що договір вважається укладеним, в тому випадку, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Суд дійшов до висновку, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо укладання кредитного договору, в якому чітко визначено умови надання кредиту та його погашення, а тому відповідно до ст.77 ЦПК України, анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриваБанку не є належним доказом, який підтверджував би факт надання відповідачу кредитного ліміту в сумі 500 грн.

В анкеті-заяві від 23.01.2015 року відповідач лише виявив бажання оформити на своє ім'я кредитний ліміт за платіжною карткою кредитка, та погодив, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився і погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку.

Суд вважає, що Умови та Правила надання банківських послуг, які були надані представником позивача, не можна вважати договором, оскільки на наданих суду Умовах та Правилах не міститься жодної інформації, що саме з ними погодився відповідач, при підписанні заяви на отримання кредиту. Вказані Умови та Правила не містять підпису відповідача про те, що він ознайомлений саме з цими умовами.

Також, судом не виявлено фактів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, чи брав на себе зобов'язання відповідач зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобов'язання з повернення кредиту.

Аналогічні правові висновки містяться й у постановах Верховного Суду України від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2462цс16, від 22 березня 2017 року у справі № 6-2320цс16, які також були взяті до уваги при постановленні рішення колегією суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2017 року у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 29 червня 2016 року у справі за позовом ПАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Частиною 1 ст.81 ЦПК Україно передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Долучений до матеріалів позовної заяви розрахунок заборгованості за спірним договором не можна вважати належним і допустимим доказом, так як відповідач не підписував Умови і правила надання банківських послуг, а тому, наведені розрахунки не є безспірними, і такими, що відповідають реальним обставинам справи.

Суд, зазначає, що Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку від 23 січня 2015 року, яка підписана відповідачем не доводить того факту, що останній письмово ознайомився і погодився з конкретним змістом Умов і Правил надання банківських послуг, а в силу вимог ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ ПриватБанк слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 263, 265, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 11, 16, 207, 509, 626, 1050, 1055 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволені позовної заяви публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання

апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області через Підгаєцький районний суд Тернопільської області.

Головуючий: ОСОБА_3