Провадження № 2/521/99/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 лютого 2018 року

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Гуревського В.К.,

за секретаря - Ардаковської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти у розмірі 1500,0 гривень на утримання дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, починаючи з 08 вересня 2016 року, посилаючись на те, що відповідач у цій справі від дати розлучення 08 вересня 2016 року до теперішнього часу не надає допомоги на утримання дитини. В зв'язку з тим що відповідач позбавив позивачку і дитину можливості проживати у квартирі яку вони придбали у шлюбі, позивач з дитиною проживає в тимчасово найманому житлі,яка знаходяться на утриманні позивачки. За таких обставин позивач вимушена звернутись з цим позовом до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду відзив на позов, в якому просив позовні вимоги задовольнити частково в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі, у розмірі - 930,0 гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення донькою ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 року, в іншій частині відмовити.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що в позовній заяві позивачка стверджує, що відповідач матеріальної допомоги на дитину не надавав з дати розлучення, та позбавив її та дитину можливості проживати у квартирі. Однак це не так, звернення до суду позивачки з вимогами до відповідача про стягнення аліментів лише 31 жовтня 2017 року, більш ніж через один рік після припинення сумісного проживання (25 червня 2016 року) та розірвання шлюбу, підтверджує, що відповідач допомагав матеріально дочці.Відповідач до відзиву надав лист з переліком речей для дитини, написаний власноручно позивачкою, та який він виконав, речі купив. Також відповідач надавав грошові кошти та купував ліки для дитини. Що стосується проживання позивачки та дитини в квартирі, то вони залишаються зареєстрованими в квартирі. Що стосується доходів відповідача. З 20 травня 2009 року ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, займається роздрібною торгівлею на ринку. Загальна сума доходу відповідача за звітний (податковий) період складає 62320,0 гривень. ОСОБА_2 як фізична особа-підприємець перебуває на єдиному податку, щомісячно він сплачує єдиний податок у розмірі 640,0 гривень. Також, за 2017 рік розмір єдиного соціального внеску, який відповідач сплатив, склав 8448,0 гривень, щомісячно 704,0 гривень, що також відноситься до витрат відповідача. Згідно договору оренди торгівельного місця № 31 від 01 березня 2016 року, щомісячно ОСОБА_2 сплачує за оренду торгівельного місця 1500,0 гривень.

Позивачка з дитиною залишаються зареєстрованими в квартирі АДРЕСА_1 розрахунок комунальних платежів, розраховується на всіх осіб зареєстрованих у квартирі, але відповідачка відмовляється сплачувати комунальні платежі, відповідач один несе розходи, сплачує платежі (приблизно 500,0 грн. на місяць). Отже, щомісячний дохід ОСОБА_2 складає - 5193,33 грн. (62320,0 грн. : 12 (місяців на рік). Витрати щомісячно складають - 3344,0 грн. (640,0 + 704,0 + 1500,0 + 500,0). Разом: 5193,33 грн. - 3344,0 грн. = 1849,33 грн.

З урахуванням витрат, щомісячно ОСОБА_2 отримує дохід у розмірі - 1849,33 грн. Що стосується стягнення з ОСОБА_2 аліментів за минулий час, з 08 вересня 2016 року, відповідач взагалі не згоден, так як допомагав дитині матеріально, не ухилявся від матеріальної допомоги.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присудженні, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. ОСОБА_1 не надала до суду доказів вживання заходів щодо одержання аліментів з ОСОБА_2 та неможливість одержання у зв'язку з його ухиленням від їх сплати, тому аліменти за минулий час не можуть бути присуджені. Так як з урахуванням витрат ОСОБА_2, щомісячно отримує дохід у розмірі 1849,33 грн., він не може сплачувати аліменти у розмірі 1500,0 грн. щомісячно. Перелічені обставини є значними та суттєвими, тому вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що складає - 930,0 гривень щомісячно.

В судовому засіданні позивачка погодилася на запропоновану суму аліментів в розмірі 930,0 грн. та на стягнення аліментів з дня подачі позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із частковим задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених сторонами письмових доказів.

У судовому засіданні встановлено, що 05 червня 2009 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 уклали шлюб та остання змінила прізвище на «ОСОБА_2», про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 від 05 червня 2009 року, запис №01.

08 вересня 2016 року Малиновським районним судом м. Одеси шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був розірваний.

Від цього шлюбу народилась дочка: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 09 грудня 2010 року, запис №1185, батьком якої зазначений відповідач по справі ОСОБА_2.

Відповідно до довідки від 29 вересня 2017 року за №285, вбачається, що ОСОБА_1 працює в ПП «Антарес Юг» на посаді представника торгівельного на 0,5 ставки на умовах неповного робочого часу (дня) з 09 березня 2017 року (наказ №237 від 06 березня 2017 року) по даний час.

Згідно із довідки від 04 жовтня 2017 року за №АЮ000000067, вбачається, що ОСОБА_1 працює в ПП «Антарес Юг» з 09 березня 2017 року на посаді представника торгівельного представника, дохід за період з 01 квітня 2017 року по 30 вересня 2017 року склав 9639,80 гривень.

Судом встановлено, що сторони проживають окремо, неповнолітня дочка проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Після припинення сторонами спільного проживання відповідач достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. Все це спричинило виникнення між сторонами спору, за вирішенням якого позивачка звернулась до суду.

При постановленні рішення судом врахований стан здоров'я і матеріальне становище дитини, а також стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, не встановлення інших осіб, які перебувають на утриманні відповідача.

Суд має виходити з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов'язків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення неповнолітньої дитини. При вирішенні спору суд має врахувати положення ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З урахуванням цього суд має задовольнити частково позовні вимоги позивача.

Батьки дитини мають рівні обов'язки з надання утримання дитині, оскільки згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Судом враховано, що дитина проживає з матір'ю, мати дитини здійснює догляд за нею, можливості матері по наданню утримання на дитину є обмеженими.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Суд керується тим, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року в ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України внесені зміни, за яким розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

З 20 травня 2009 року ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується Випискою з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серія ААВ №737894 від 25 грудня 2013 року, займається роздрібною торгівлею на ринку.

Загальна сума доходу ОСОБА_2 за звітний (податковий) період складає 62320,0 гривень, про що свідчить Податкова декларація платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця від 15 січня 2018 року.

ОСОБА_2 як фізична особа-підприємець перебуває на єдиному податку, щомісячно він сплачує єдиний податок у розмірі 640,0 гривень, що підтверджується квитанціями за період з 16 січня 2017 року по 13 грудня 2017 року.

За 2017 рік розмір єдиного соціального внеску, який ОСОБА_2 сплатив, склав 8448,0 гривень, щомісячно 704,0 гривень, що також відноситься до витрат відповідача, про що свідчить звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску від 15 січня 2018 року.

Згідно договору оренди торгівельного місця № 31 від 01 березня 2016 року, щомісячно ОСОБА_2 сплачує за оренду торгівельного місця 1500,0 гривень.

ОСОБА_1 разом з дочкою ОСОБА_3 залишаються зареєстрованими в квартирі АДРЕСА_1 розрахунок комунальних платежів, розраховується на всіх осіб зареєстрованих у квартирі, але ОСОБА_1 відмовляється сплачувати комунальні платежі, ОСОБА_2 один несе розходи, сплачує платежі, що підтверджується копіями квитанцій (приблизно 500,0 грн. на місяць).

Щомісячний дохід ОСОБА_2 складає - 5193,33 грн. (62320,0 грн. : 12 (місяців на рік).

Витрати щомісячно складають - 3344,0 грн. (640,0 + 704,0 + 1500,0 + 500,0).

Разом: 5193,33 грн. - 3344,0 грн. = 1849,33 грн.

З урахуванням витрат, щомісячно ОСОБА_2 отримує дохід у розмірі - 1849,33 грн.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

При визначенні розміру аліментів суд має врахувати встановлений законом прожитковий мінімум на 2018 рік, встановлений на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень; згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік».

З огляду на такі положення закону про державний бюджет, беручи до уваги положення ч. 2 ст. 182 СК України про мінімальний розмір аліментів на одну дитини (який на момент ухвалення рішення дорівнює 1860 гривням), суд має вимоги про стягнення аліментів задовольнити частково, відступивши від рівності часток між батьками та стягнувши аліменти на дитину, в твердій грошовій сумі в розмірі 930,0 грн. щомісяця, але не менше, ніж 50 % від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з 31 жовтня 2017 року та до повноліття дочки, а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Суд роз'яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до розміру ставок судового збору підпункту 1 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (704,80 грн.).

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 84, 141, 180, 181, 182, 192 Сімейного кодексу України, ст. ст. 13, 141, ч. 4 ст. 206, ст. ст. 263, 265, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, СУД -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ід. № НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на користь ОСОБА_1, на утримання його малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 930,0 грн. (дев'ятсот тридцять 00 коп.) щомісяця, але не менше, ніж 50 % від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з 31 жовтня 2017 року та до повноліття дочки, а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду в повному обсязі складено 16 лютого 2018 року.

СУДДЯ Гуревський В.К.