07.02.2018 227/353/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 року справа № 227/353/18

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Кошлі А.О.

за участю:

секретаря судового засідання Овчинніковій Ю.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_2, про встановлення факту народження дитини, заінтересована особа Добропільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, -

ВСТАНОВИВ:

07 лютого 2018 року адвокат ОСОБА_2, який діє в інтересах заявника ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги від 15.01.2018 року, звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з заявою про встановлення факту народження дитини, заінтересована особа Добропільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Обґрунтовуючи заяву зазначив, що заявник ОСОБА_1 є матірю дитини чоловічої статі ОСОБА_3, який народився 02 січня 2018 року у Центральній міській клінічній лікарні № 6 м. Донецька. 19 січня 2018 року представник заявника ОСОБА_2 звернувся до Добропільського районного ВДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області та отримав відмову у проведенні державної реєстрації народження дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки предявлені медичні документи, які видані при народженні дитини, не відповідають формі, визначеній наказом МОЗ України, тому заявник ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду та просити встановити факт народження свого сина ОСОБА_3, який народився 02 січня 2018 року у м. Донецьк.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, як вбачається з заяви, просить розглянути заяву про встановлення факту народження дитини без її участі в судовому засіданні.

Представник заявника ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 15.01.2018 року, в судове засідання не зявився, як вбачається з заяви, яка була надана до канцелярії суду, просить розглянути заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини без його участі в судовому засіданні

Представник заінтересованої особи, Добропільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не зявися, начальник відділу надала до канцелярії суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника відділу ДРАЦС, рішення просить винести на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Згідно ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них.

Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

В судовому засіданні встановлено, що заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка м. Донецька зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 23 та є громадянкою України, що підтверджується долученою до матеріалів справи копією паспорта серії ВК № 280212, який виданий Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 10.05.2006 року.

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюбу серії І-НО № 478334, яке видане центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 21 листопада 2017 року, громадянин України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_5 та громадянка України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка м. Донецька, перебувають у зареєстрованому шлюбу з 21 листопада 2017 року, актовий запис № 1092.

На підтвердження факту народження дитини надано медичне свідоцтво про народження серії № 6 від 02.01.2018 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, б. 23 у КЗ ЦМКЛ № 6 м. Донецька 02 січня 2018 року о 08-10 годині народила хлопчика вагою 3930 грамів.

Також до матеріалів справи на підтвердження факту народження дитини була надана копія виписки з медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_1, копія протоколу УЗД пацієнта ОСОБА_1 від 05.12.2017 року, фотознімки новонародженої дитини у пологовому будинку з батьками та свідоцтво про народження ДНР № 048744 від 10.01.2018 року.

З відмови у проведенні державної реєстрації народження начальника Добропільський районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 19.01.2018 року №15.32-203, вбачається, що представнику заявника ОСОБА_2 було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження ОСОБА_3, який народився 02 січня 2018 року в місті Донецьк, оскільки предявлені медичні документи не відповідають формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 р. №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті».

Згідно відповіді начальника Добропільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 07.02.2018 року № 15.32-5/362 на запит суду, актовий запис про народження дитини чоловічої статі, народженої 02.01.2018 року, матірю якої є ОСОБА_1 в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян не виявлено, перевірку проведено з 02.01.2018 року по 07.02.2018 року.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Даючи оцінку допустимості медичному свідоцтву про народження та свідоцтву про народження, які видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується ст. 19 Конституції України, ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» і вважає, що вказані документи не є дійсними та не можуть створювати правових наслідків.

Разом з тим, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права і враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України щодо повного і всебічного зясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, органом реєстрації, лікарняним закладом), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності.

Суд вважає, що в судовому засіданні були досліджені належні та допустимі докази, які підтверджують факт народження 02 січня 2018 року громадянкою ОСОБА_1 дитини чоловічої статі, що дають суду підстави для задоволення заяви.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України дитини та реалізації в подальшому дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України.

Таким чином, наявність вищевказаних доказів, на думку суду, є достатньою підставою для встановлення факту народження дитини в певний час, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, що надасть заявнику можливість отримати свідоцтво про народження, видане відповідним державним органом України.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Керуючись ст.ст. 81, 263, 264, 273, 293, 315-319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_2, про встановлення факту народження дитини, заінтересована особа Добропільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області задовольнити.

Встановити факт народження дитини чоловічої статі громадянина України - ОСОБА_3, який народився 02 січня 2018 року в м. Донецьк Донецька область Україна, у батьків: мати - громадянка України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка м. Донецька, батько - громадянин України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Відповідно до пп.15.5 пункту 15 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу в редакції від 03.10.2017 року, який набрав чинності 15.12.2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу отже, рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через Добропільський міськрайонний суд Донецької області до Апеляційного суду Донецької області або безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію рішення невідкладно надіслати до Добропільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для державної реєстрації народження особи.

Суддя А.О. Кошля

07.02.2018