Справа № 159/1514/17
Провадження № 6/159/16/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

з участю:

секретаря Гусар Т.М.,

державного виконавця Сороки А.Г.,

розглянувши подання головного державного виконавця Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань, -

в с т а н о в и в :

Головний державний виконавець Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 звернулась в суд з поданням про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань.

Подання обґрунтоване тим, що на виконанні у Ковельському міськрайонному відділі державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження № 54719732 від 18.09.2017 року з примусового виконання виконавчого листа, що видав Ковельський міськрайонний суду Волинської області від 30.08.2017 по справі № 159/1514/17 про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в користь ОСОБА_3 завданої майнової шкоди у сумі 1236286 грн. та судових витрат в сумі 640 грн. 00 коп.

Боржник в добровільному порядку дане рішення не виконує, а вжиті до боржника заходи примусового виконання судового рішення не принесли позитивного результату, внаслідок чого рішення суду залишається невиконаним, борг не сплачений.

В ході виконання зазначеного рішення суду державним виконавцем встановлено, що згідно відповіді УДМС України у Волинській області від 22.02.2018 року вих. № 0717/629 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії FC226829 від 24.02.2016 року та серії FJ756476 від 27.10.2017 року.

Зважаючи на викладене, заявник просить суд винести ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до виконання своїх зобов'язань, покладених на нього рішенням Ковельського міськрайонного суду від 30.08.2017 року по справі № 159/1514/17 про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 завдану йому майнову шкоду 12362,86 грн. та судових витрат в сумі 640,00 грн.

В судовому засіданні по розгляду даного подання державний виконавець Сорока А.Г. внесене клопотання підтримала повністю з підстав, викладених в ньому та просила його задовольнити.

Суд, заслухавши державного виконавця та вивчивши приєднані до подання матеріали, прийшов до висновку про те, що вказане подання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожен, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

З огляду на дану норму Конституції України, слід прийти до висновку, що обмеження особи права вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом, є обмеженням її конституційного права на свободу пересування, гарантованого державою.

Згідно вимог п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Разом з тим, згідно вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до вимог ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем.

Зважаючи на викладені правові норми, слід прийти до висновку, що першочерговими заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; звернення стягнення на майно (майнові права боржника).

Як вбачається з матеріалів, доданих до подання, вжитими державним виконавцем заходами не було встановлено фактичного місця роботи боржника.

Не додано до матеріалів подання й доказів того, що державним виконавцем вживались заходи по перевірці майнового стану боржника по місцю його проживання.

Крім цього, подання та додані до нього матеріали не містять доказів того, що ОСОБА_2 відомо про існування відкритого щодо нього як боржника виконавчого провадження. Доказів того, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження була йому вручена, державним виконавцем не надано.

Сам по собі факт добровільної сплати боргу боржником по 50 грн. щомісячно, на що звертав увагу державний виконавець, не може однозначно свідчити про те що боржник отримав копію вказаної постанови.

Таким чином, державним виконавцем не вжито всіх першочергових заходів примусового виконання рішень, передбачених ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», а передбачені законом можливості стягнення заборгованості з боржника шляхом його звернення на майно боржника не вичерпані та державним виконавцем не реалізовані в повній мірі.

Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон (тимчасово відмовлено у видачі паспорта, затримано чи вилучено паспорт) у разі якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання, а також якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Зважаючи на викладене вище, суд прийшов до висновку про відсутність підстав вважати, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням іншого органу (посадової особи), а вжиті державним виконавцем заходи по примусовому виконанню цих зобов'язань вичерпані та не принесли позитивного результату.

За таких обставин обмеження ОСОБА_2 у праві вільно залишати територію України позбавлене законних підстав та є прямим порушенням його конституційного права.

Таким чином, доводи подання є необґрунтованими, а відтак підстави для його задоволення відсутні.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, на підставі ст. 33 Конституції України, ст.ст. 10, 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні подання головного державного виконавця Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань -відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Волинської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст ухвали складено та підписано 06 березня 2018 року.

Головуючий: П.Ю.Бойчук