Ухвала

21 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 607/10042/15-ц

провадження № 61-303 св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Мартєва С. Ю., Пророка В. В., Фаловської І. М., Штелик С. П. (суддя-доповідач)

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 вересня 2015 року у складі судді Дзюбановського Ю. І. та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 08 червня 2016 року у складі суддів: Кузьми Р. М., Сташківа Б. І., Костіва О. З.,

Встановив:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, ЦПК України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2015 року публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - ПАТ«Альфа-Банк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 вересня 2015 року позов ПАТ«Альфа-Банк» задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ«Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 353 337 грн 61 коп. Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 08 червня 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі, поданій у червні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

03 січня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Системою автоматизованою розподілу справ для розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 визначено колегію суддів у складі головуючого - Висоцької В. С., суддів: Мартєва С. Ю., Пророка В. В., Фаловської І. М., Штелик С. П. (суддя доповідач)

Суддею Пророком В. В. заявлено самовідвід у цій справі з підстав, визначених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України, яким передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

В обґрунтування наявності підстав для самовідводу суддя Пророк В. В. зазначив, що учасником даної справи є правонаступник особи, якій в 2012 році надавав юридичні послуги. Вказані обставини можуть викликати в учасників даної справи сумніви у неупередженості та об'єктивності судді Пророка В. В. при розгляді вказаної справи.

За таких обставин, і з метою уникнення будь-яких сумнівів у неупередженості судді при розгляді справи та забезпечення довіри учасників справи до судових рішень Верховного Суду, заява судді Пророка В. В. про самовідвід у розгляді вказаної справи підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 36, 39-41 ЦПК України,

Ухвалив:

Заяву судді Пророка В. В. про самовідвід задовольнити.

Передати заяву для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: С. Ю. Мартєв

В.В. Пророк

І.М. Фаловська

С.П. Штелик