РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Трофимчук К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що не має права власності на квартиру; визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням; зобов'язання знятись з реєстраційного обліку,

в с т а н о в и в:

У серпні 2016 року позивач звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що не має права власності на квартиру; визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням; зобов'язання знятись з реєстраційного обліку.

Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1.

У спірній квартирі крім неї зареєстрований відповідач - ОСОБА_2, який є її колишнім чоловіком. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 27 березня 2013 року шлюб між нею та відповідачем розірвано.

Відповідач з березня 2013 року не проживає у спірній квартирі, витрати на комунальні послуги не сплачує. Вважає, що відповідач втратив право користування житлом, оскільки не проживає в спірній квартирі без поважних причин та не приймає участі в її утриманні.

Просила суд ухвалити рішення, яким:

- визнати ОСОБА_2 таким, що не має прав власності на квартиру АДРЕСА_1;

- визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1;

- зобов'язати ОСОБА_2 знятися з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_1.

Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Підтвердив, що з 2011 року не проживає у квартирі АДРЕСА_1. Спірну квартиру залишив добровільно, але на даний час у нього немає можливості зареєструватись в іншому місці.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 08 квітня 2010 року (а.с. 18-20).

У зазначеній квартирі зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується довідкою форми № 3 від 19 липня 2014 року № 1398 (а.с. 17).

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 27 березня 2013 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 22).

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

На підтвердження своїх доводів щодо відсутності відповідача у спірній квартирі більше одного року, позивач посилається на письмові докази.

У матеріалах справи містяться письмові показання сусідів позивача - ОСОБА_3, та ОСОБА_4, які винаймають квартиру АДРЕСА_2. З їх показань вбачається, що ОСОБА_2 не проживає в квартирі АДРЕСА_1 з 2013 року (а.с. 15, 16).

Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає у спірній квартирі більше одного року без поважних причин, а тому вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом підлягає задоволенню.

Позивач також просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 таким, що не має прав власності на квартиру АДРЕСА_1.

З наданого договору купівлі-продажу квартири від 08 квітня 2010 року вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1

У судовому засіданні не встановлено будь-яких спорів між сторонами щодо права власності на квартиру, тому в задоволенні цієї вимоги позивача слід відмовити.

ОСОБА_1 також просить зобов'язати ОСОБА_2 знятися з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_1.

Зазначена вимога задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням після набрання законної сили є підставою для зняття її з реєстраційного обліку відповідним державним органом.

З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню частково.

З урахуванням часткового задоволення позову, стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає 551 гривня 20 копійок судового збору.

Керуючись ст. 405 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що не має права власності на квартиру; визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням; зобов'язання знятись з реєстраційного обліку задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 гривню 20 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: