№2/263/897/2018
№263/603/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2018 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя у складі:

головуючого судді Ковтуненка В.О.,

при секретарі Турчиній Н.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту фінансів Маріупольської міської ради, міського голови ОСОБА_2 про поновлення на роботі, про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, про визнання неправомірним та скасування розпорядження, про визнання неправомірними дій, треті особи: Маріупольська міська рада, Маріупольська первинна профспілкова організація №141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність»,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою захист трудових прав.

До суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_3 про закриття провадження у справі, оскільки вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, в звязку з тим, що її розгляд передбачений Кодексом адміністративного судочинства України.

Представник відповідача погоджується із позицією представника позивача щодо розгляду вказаного позову в порядку КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм відносини.

Відповідно до запису у трудовій книжці, ОСОБА_1 було призначено згідно наказу від 30.10.2015 року, на посаду головного спеціаліста відділу контролю, бухгалтерського обліку та інформаційного забезпечення, як такого, що успішно пройшов конкурсний відбір. Прийнята присяга посадової особи органу місцевого самоврядування та присвоєно 12 ранг посадової особи місцевого самоврядування посади, віднесеної до 6 категорії.

Згідно листка непрацездатності Серії АДГ №124372 виданого 14 грудня 2017 року, ОСОБА_1, який працює у Департаменті фінансів Маріупольської міської ради, перебував амбулаторно на лікарняному з 14 грудня 2017 року по 26 грудня 2017 року. До роботи 27 грудня 2017 року.

Відповідно до розпорядження міського голови ОСОБА_2 від 26.12.2017 року №1299ос, звільнено ОСОБА_1, з 26 грудня 2017 року, у звязку з реорганізацією виконавчого органу та скороченням штатної чисельності, з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячної заробітної плати. Виплатити компенсацію за 5 днів невикористаної щорічної основної відпустки за період роботи з 01.11.2017 року по 26.12.2017 року.

У звязку із викладеним, вважає, що відповідачем були порушені вимоги діючого законодавства, оскільки звільнили його 26 грудня 2017 року, на час його тимчасової непрацездатності.

Відповідно до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунки у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу.

Правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування визначається Конституцією України, законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про статус депутатів місцевих рад», «Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів», «Про службу в органах місцевого самоврядування» (надалі Закон №2493-III) та іншими законами України.

На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених Законом №2493-III.

Відповідно до ст.1, ст.2, ст.3 Закону №2493-III служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом. Посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. Посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються територіальною громадою; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Згідно ч.1 ст.2 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №2493-III дія Закону України «Про державну службу» поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України спір, у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі при виконанні делегованих повноважень, є публічно-правовими та підлягає розгляду як справа адміністративної юрисдикції.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби. Під публічною службою згідно з пунктом 15 частини першої статті 3 КАС України розуміється, у тому числі служба в органах місцевого самоврядування.

Порядок прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення з неї регулюється спеціальними законами, зокрема законами України «Про державну службу» тощо. Спори з цих питань відповідно до вищевикладеного відносяться до публічно-правових спорів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки її розгляд передбачений Кодексом адміністративного судочинства України, а тому приходить до висновку, що провадження у даній справі слід закрити.

Суд розяснює позивачу, що з зазначеними вимогами він має право звернутися в порядку адміністративного судочинства.

При цьому, при зверненні до суду з вищевказаною заявою позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

Згідно п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, сплачений ОСОБА_1 судовий збір, підлягає поверненню останньому.

За таких обставин, керуючись ст.255 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту фінансів Маріупольської міської ради, міського голови ОСОБА_2 про поновлення на роботі, про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, про визнання неправомірним та скасування розпорядження, про визнання неправомірними дій, треті особи: Маріупольська міська рада, Маріупольська первинна профспілкова організація №141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність».

Розяснити ОСОБА_1 право на звернення з заявленими позовними вимогами в порядку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України у м. Маріуполі () повернути ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, сплачений останнім судовий збір в розмірі 704,80 гривень, за квитанцією ТВБВ №10004/0496 від 18.01.2018 року на поточний рахунок Маріуп.УК/Жовтнев р-н/22030101/ МФО:834016, № 0052.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в пятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.О. Ковтуненко