Справа № 310/5191/17
РІШЕННЯ

Іменем України

31 січня 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого - судді Крамаренка А.І.

при секретарі - Корнієнко Н.І.

за участі: позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, представника відповідача - ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні, володінні належною часткою квартири та вселення,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 Запорізької області, шляхом вселення її у вказану квартиру та зобов'язання відповідача не чинити перешкоди у користуванні власністю.

В обґрунтування позову зазначила, що їй належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 1/3 частини квартири належить відповідачу по справі ОСОБА_4 1/3 частина домоволодіння значиться за ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. До даного часу право власності на її частку не переоформлено. Відповідач по справі перешкоджає їй користуватись вказаним майном, змінив замки на вхідних дверях, відмовляється надати їй ключі, не відчиняє двері та не пускає її у квартиру. Позивач неодноразово зверталась з заявами до Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області, у яких просила вжити заходів щодо відповідача. Однак до теперішнього часу відповідач перешкоджає їй користуватися своєю часткою квартири. Вирішити даний спір в позасудовому порядку позивач не в змозі і тому змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали. Позивач додатково пояснила суду, що твердження представника відповідача щодо намірів останнього продати спірну квартиру та поділити гроші між співвласниками не відповідають дійсності. Так, при виникненні спору про користування квартирою, в 2014 році вона уклала договір з агентством нерухомості, проте коли мова доходила до показу квартири покупцю, мати з братом не відчиняли двері.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував в повному обсязі. Пояснив суду, що замків на вхідних дверях відповідач не змінював, а ключів від квартири не надав тому, що позивач останні 13 років проживала з батьком у чотирикімнатній квартирі АДРЕСА_3, де вона і зареєстрована. Зазначив про неможливість спільного користування сторонами квартирою та визначення такого порядку користування без порушення прав ОСОБА_4 Просив у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Правом власності, відповідно до ст. 316 ЦК України, є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (ст. 317 ЦК України).

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Право власності, відповідно до ст. 321 ЦК України, є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 1 Першого протоколу до Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

За даними КПТІ Бердянської міської ради право власності на квартиру АДРЕСА_1/АДРЕСА_1 зареєстровано по 1/3 частині за кожним: ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням житлового господарства виконавчого комітету Бердянської міської ради від 04.07.2000року.

У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.09.2017 року, ОСОБА_4 набув право власності на 1/3 частину вказаної вище квартири після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 чинить ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні нею права користування своїм майном.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1, як власник 1/3 частки спірної квартири має право вільно володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. В тому числі, відповідно до ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, має право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Обмеження власника у цих правах допускається лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

В разі порушення права власника на користування та розпоряджання своїм майном, він, відповідно до ст. 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном, шляхом вселення у квартиру, підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10-13, 76-80, 259, 263-268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні права власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1/ АДРЕСА_1, шляхом вселення ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1/ АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні власністю - 1/3 часткою квартири АДРЕСА_1/ АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного рішення - 05.02.2018 р.

Суддя А.І. Крамаренко