Дата документу 01.03.2018
Справа № 320/1145/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«01» березня 2018 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Урупи І.В.

за участю:

секретаря судового засідання Литвиненко В.Є.

боржника ОСОБА_1

стягувача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 про визнання неправомірною та скасування постанови про передачу майна стягувачу,

В С Т А Н О В И В:

До Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області звернувся ОСОБА_1, зі скаргою на дії старшого державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 про визнання неправомірною та скасування постанови про передачу майна стягувачу.

Скарга обґрунтовується тим, що 07 лютого 2018 року заявником отримано постанову державного виконавця від 31 січня 2018 року про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу. В постанові зазначено, що у звязку з тим, що електронні торги не відбулися нереалізоване майно заявника (житловий будинок та земельна ділянка під ним) передаються стягувачу в рахунок зменшення суми стягнення. Постанова винесена на підставі ч. 9 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження». Але ж відповідно до ч. 6 ст. 61 у разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. В рамках даного виконавчого провадження проведені лише одні електронні торги, а тому заявник вважає постанову старшого державного виконавця Капасюка А.В. неправомірною та просить її скасувати.

Боржник ОСОБА_1 у судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити з підстав викладених у ній.

Державний виконавець Мелітопольського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Запорізькій області ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надав відзив на скаргу, в якому посилається на безпідставність вимог боржника, при цьому зазначив, що при виконанні рішення суду за ВП № 51146215 по виконанню виконавчого листа № 320/1145/14-ц виданого 19.09.2014 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми 379200,00 грн. старшим державним виконавцем було передано нерухоме майно на реалізацію, а саме: земельна ділянка, загальною площею 0,1629 га, кадастровий номер :01:029:0056 за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Лютнева, 174 та житловий будинок, загальною площею 65,1 кв.м та прилегла земельна ділянка, площею 0,0991 га, кадастровий номер :01:029:0055 за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Лютнева, 174. Земельна ділянка, загальною площею 0,1629 га, кадастровий номер :01:029:0056 за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Лютнева, 174 за лотом № 248749 була реалізована з перших торгів, які були проведені 06.12.2017 року протокол № 301760. Житловий будинок, загальною площею 65,1 кв.м та прилегла земельна ділянка, площею 0,0991 га, кадастровий номер :01:029:0055 за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Лютнева, 174. не були реалізовані. З метою реалізації зазначеного нерухомого майна ДП «СЕТАМ» було проведено електронні торги триразово, як передбачено ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» та порядку реалізації арештованого майна. Про що свідчать протокол № 296448 від 13.11.2017, протокол №301492 від 05.12.2017 та протокол № 305925 від 26.12.2017. Відповідно до ч. 6 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» у разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. Відповідно до ч. 9 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. На підставі вищезазначеного, ним, 17.01.2018 було направлено повідомлення ОСОБА_2 про залишення за собою нерухомого майна, а саме: житловий будинок, загальною площею 65,1 кв.м та прилегла земельна ділянка, площею 0,0991 га, кадастровий номер :01:029:0055 за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Лютнева, 174 в рахунок погашення боргу, на яке, стягувач повідомив, що надає згоду на залишення за собою нереалізованого нерухомого майна. На підставі чого, відповідно до ч. 9 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про передачу майна стягувану у рахунок погашення боргу № 51146215 від 31.01.2018 та складено акт про передачу майна стягувану у рахунок погашення боргу від 31.01.2018. При виконанні рішення суду державний виконавець діє в межах своїх повноважень та відповідно до закону України «Про виконавче провадження», на засадах виконавчого провадження, що обумовлені ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження». Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено обовязок державного виконавця вживати заходи примусового виконання рішень неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Отже, при винесені постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу № 51146215 від 31.01.2018 виконавчі дії були вчинені відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», а тому постанова є правомірним процесуальним документом та скасуванню не підлягає.

Стягувач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, при цьому пояснив, що електронні торги проводилися тричі, як то передбачено вимогами закону, але майно реалізовано не було, тому він виявив бажання в рахунок погашення боргу залишити його за собою. Постанова державного виконавця відповідає вимогам законодавства, а тому підстав для її скасування немає.

Суд, вислухавши пояснення боржника, стягувача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що у задоволенні скарги ОСОБА_1 слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що на виконанні старшого державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Запорізькій області ОСОБА_3 перебувало виконавче провадження № 51146215 з виконання виконавчого листа № 320/1145/14-ц виданого 19.09.2014 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми заборгованості у розмірі 379 200,00 грн.

В ході проведення виконавчих дій старшим державним виконавцем були вчинені дії щодо реалізації арештованого нерухомого майна, шляхом проведення електронних торгів, а саме: земельної ділянки, загальною площею 0,1629 га, кадастровий номер :01:029:0056 за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Лютнева, 174 та житлового будинку, загальною площею 65,1 кв.м та прилеглої земельної ділянки, площею 0,0991 га, кадастровий номер :01:029:0055 за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Лютнева, 174.

Житловий будинок, загальною площею 65,1 кв.м та прилегла земельна ділянка, площею 0,0991 га, кадастровий номер :01:029:0055 за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Лютнева, 174. не були реалізовані, а тому з метою реалізації зазначеного нерухомого майна ДП «СЕТАМ» було проведено електронні торги триразово, про що свідчать копії протоколів №296448 від 13.11.2017, №301492 від 05.12.2017 та №305925 від 26.12.2017. /а.с.83,84,85,86,87,88/

Згідно з ч. 6 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» у разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

Відповідно до ч. 9 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

17.01.2018 старшим державним виконавцем Капасюком А.В. було направлено пропозицію ОСОБА_2 щодо вирішення питання про залишення за собою нереалізованого нерухомого майна, а саме: житлового будинку, загальною площею 65,1 кв.м та прилеглої земельної ділянки, площею 0,0991 га, кадастровий номер :01:029:0055 за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Лютнева, 174 в рахунок погашення боргу /а.с.89/.

29.01.2018 року ОСОБА_2, повідомив, що надає згоду на залишення за собою нереалізованого нерухомого майна, про що написав відповідну заяву /а.с.90/.

Відповідно до ч. 9 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» старшим державним виконавцем Капасюком А.В. 31.01.2018 було винесено постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу № 51146215, відповідно до якої було постановлено передати ОСОБА_2 за ціною третіх електронних торгів (двісті вісімдесят девять тисяч вісімдесят шість гривень 70 копійок) в рахунок погашення заборгованості з виконання виконавчого листа № 320/1145/14-ц від 19.09.2014, виданого Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області, майно що належить ОСОБА_1 /а.с.91/.

Згідно акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 31.01.2018 стягувачу ОСОБА_2 було передано у власність житловий будинок загальною площею 65,1 кв.м. та прилегла земельна ділянка площею 0,0991 га за адресою м. Мелітополь, вул. Лютнева, 174, що належить боржнику, ОСОБА_1 /а.с. 92/

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обовязковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та обєктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч.3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що старшим державним виконавцем Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Запорізькій області ОСОБА_3, при виконанні виконавчого провадження № 51146215 з виконання виконавчого листа № 320/1145/14-ц виданого 19.09.2014 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми заборгованості у розмірі 379 200,00 грн., виконавчі дії були вчинені відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» жодних порушень вимог Закону України «Про виконавче провадження» допущено не було, права чи свободи заявника під час проведення виконавчих дій також порушено не було, доводи скарги є безпідставними та не відповідають зібраним по справі доказам, а тому у задоволенні скарги слід відмовити в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.447,450,451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження»,

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 про визнання неправомірною та скасування постанови про передачу майна стягувачу відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області протягом 15 днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений 05.03.2018.

Суддя: