АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/3898/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Грицак Р.М.
Провадження № 22-ц/789/218/18 Доповідач - Шевчук Г.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2018 року м. Тернопіль

Колегія суддів апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Міщій О. Я., Ткач З. Є.,

за участю секретаря - Панькевич Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/3898/16-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 грудня 2017 року, постановлену суддею Грицак Р.М., у цивільній справі за заявою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову.

ВСТАНОВИЛА:

27 жовтня 2016 року судом було винесено ухвалу про забезпечення позову, згідно якої накладено заборону на відчуження нерухомого майна, що належить ОСОБА_2, а саме: 1/3 від належних 3/5 часток торгового магазину із складськими приміщеннями та відповідної частки земельної ділянки, площею 0,0668 га та землі іншого призначення, які розташовані на території Петриківської сільської ради, АДРЕСА_2

18 грудня 2017 року на адресу Тернопільського міськрайонного суду надійшла заява представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову.

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 29 травня 2017 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Т-ПС» про стягнення коштів за оренду приміщення в сумі 746631 грн. 12 коп. до ОСОБА_2 про стягнення 3653450 грн. упущеної вигоди за порушення вимог п.6.1 Попереднього договору купівлі-продажу нежитлового приміщення та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 11 жовтня 2012 року та п.1.3 Договору доручення від 11 жовтня 2012 року, та зобов'язання ОСОБА_2 укласти Основний договір купівлі-продажу 1/3 частки від належних 3/5 часток торгового магазину та відповідної частки земельної ділянки в АДРЕСА_2

Вказує, що ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 23 листопада 2017 року, дане рішення суду залишено без змін, а тому відпала необхідність у забезпеченні позову.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 грудня 2017 року постановлено:

"Скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 27.10.2016 року, а саме: заборону відчуження нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1), а саме: 1/3 частки від належних 3/5 часток торгового магазину із складськими приміщеннями та відповідної частки земельної ділянки, площею 0,0668 га та землі іншого призначення, які розташовані на території Петриківської сільської ради, АДРЕСА_2 зареєстровані в електронному реєстрі прав власності за № 27840499."

Не погодившись із вказаною ухвалою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 грудня 2017 року та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову. Посилається на те, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми матеріального і процесуального права, неправильно встановив та надав оцінку ряду інших обставин, які мають значення для справи, в результаті чого прийняв незаконне та необґрунтоване рішення.

Наголошує на тому, що суд першої інстанції не мав повноважень здійснювати розгляд заяви про скасування заходів забезпечення позову, оскільки ОСОБА_1 не був повідомлений про час та дату розгляду вищенаведеного клопотання та не здійснив заходів по перенесенню розгляду клопотання у зв'язку з відсутністю доказів в матеріалах справи про повідомлення належним чином останнього щодо розгляду даного клопотання.

Зазначає, що суд першої інстанції не врахував того, що ОСОБА_1 подав касаційну скаргу до Суду касаційної інстанції і, що остаточне рішення по даній справі може бути змінено.

Наголошує на тому, що у зв'язку з ухиленням ОСОБА_2 від укладення Основного договору відповідно до Попереднього договору від 11 жовтня 2012 року, нерухоме майно, яке належить їй на праві власності може бути відчужене на користь третьої особи. Дана обставина може утруднити або ж зробити взагалі неможливим виконання позивачкою ОСОБА_2 свого зобов'язання перед ОСОБА_1 - позивачем за зустрічним позовом.

Сторони в судове засідання не з'явилися хоча належним чином повідомлені про час і місце судового засідання.

У відповідності до вимог статтей 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Скасовуючи заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2016 року, суд виходив з того, що в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю, а тому необхідність у забезпеченні позову відпала.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він відповідає вимогам закону та ґрунтується на матеріалах справи.

Відповідно до положень частини першої статті 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Пунктом 9 статтею 158 ЦПК України передбачено, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно роз'яснень, викладених в пункті десятому постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства заяв про забезпечення позову" № 9 від 22 грудня 2006 року, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

В силу ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом установлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 29 травня 2017 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Т-ПС» про стягнення коштів за оренду приміщення в сумі 746631 грн. 12 коп. до ОСОБА_2 про стягнення 3653450 грн. упущеної вигоди за порушення вимог п.6.1 Попереднього договору купівлі-продажу нежитлового приміщення та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 11 жовтня 2012 року та п.1.3 Договору доручення від 11 жовтня 2012 року, та зобов'язання ОСОБА_2 укласти Основний договір купівлі-продажу 1/3 частки від належних 3/5 часток торгового магазину та відповідної частки земельної ділянки в АДРЕСА_2

Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 23 листопада 2017 року, дане рішення суду залишено без змін.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про скасування вжитих судом заходів забезпечення позову поданого ОСОБА_1 з тих підстав, що в задоволенні даного позову відмовлено.

Оскільки, на даний час розгляд справи завершено, доказів того, що потреба в забезпеченні відпала, суду було надано представником ОСОБА_2 - ОСОБА_3, суд правомірно задовольнив заяву, так як встановив, що наявні обставини, передбачених ст. 158 ЦПК України, які могли б бути підставою для скасування заходів забезпечення позову.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції не здобуто доказів, які б свідчили, що скасування заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не був повідомлений про час та день судового засідання під час якого буде заслуховуватись питання скасування заходів забезпечення позову, колегія суддів не бере до уваги, так як відповідно до чинного Цивільно процесуального кодексу України зі змінами від 15 грудня 2017 року не передбачено, що розгляд клопотання про скасування заходів забезпечення позову обов'язково здійснюється за участі осіб.

Враховуючи викладене та оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, колегія суддів вважає законними й обґрунтованими висновки суду першої інстанції про наявність правових підстав до задоволення клопотання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову.

Справа судом розглянута повно та об'єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано правильно.

Викладені в ухвалі висновки відповідають обставинам справи та долученим до справи доказам й доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвалу суду постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній , не вбачає.

Керуючись ст.ст. 374, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 26 лютого 2018 року.

Головуюча Шевчук Г.М.

Судді: Міщій О.Я.

Ткач З.Є.