Справа № 307/2486/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 лютого 2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

головуючого: судді Джуги С.Д.

суддів: Куштана Б.П., Кондора Р.Ю.

при секретарі : Пилип Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тячівського районного суду, ухваленого 06 листопада 2017 року суддею Чопик В.В., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулася в суд із вказаним позовом, мотивуючи тим, що з відповідачем у справі вони проживали у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання у них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні і вихованні. Проте, відповідач вже більше року не бере участі у вихованні доньки та не надає матеріальної допомоги на її утримання, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідач має нерегулярний, мінливий дохід та не має постійного місця роботи, однак він молодий за віком, фізично здоровий, регулярно їздить на заробітки. З врахуванням наведеного, позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця АДРЕСА_1 в її користь на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Тячівського районного суду від 06 листопада 2017 року стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця с. В.Уголька, Тячівського району, Закарпатської області на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти в розмірі 1500 грн., щомісячно до її повноліття. Допущено негайне виконання рішення в частині місячного стягнення аліментів в розмірі 1500 грн., а також вирішено питання по судовим витратам.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить змінити рішення в частині визначення розміру аліментів, зменшивши його розмір з 1500 грн. до 800 грн., посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що судом не враховано його матеріальне становище, не враховано, що він забезпечував дитину, купуючи їй одяг та іграшки, а також не враховано, що він проживає в будинку батька, який є інвалідом другої групи і фактично здійснює за ним догляд.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі проживали у фактичних шлюбних відносинах.

Від спільного проживання у них народилася донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., відповідач ОСОБА_6 є батьком дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 24.06.2014 р.

Як вбачається з довідки Вільховецької сільської ради від 29.09.2017 року № 3376 дитина сторін перебуває на повному утриманні та вихованні позивачки, яка потребує матеріальної допомоги, оскільки сім'я проживає у важких матеріально - побутових умовах, що стверджується актом матеріально-побутових умов (а.с.7-8).

Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», чинного на час розгляду справи судом першої інстанції, встановлений прожитковий мінімум для дітей відповідного віком до 6 років: з 1 січня 2017 р. - 1355 грн., з 1 травня - 1426 грн., з 1 грудня - 1492 грн.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини щомісячно в розмірі 1500 грн. суд першої інстанції урахував вище зазначені вимоги закону.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», встановлений прожитковий мінімум для дітей відповідного віком до 6 років: з 1 січня 2018 р. - 1492 грн., з 1 липня - 1559 грн., з 1 грудня - 1626 грн.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції в повній мірі не враховано його матеріальне становище не можуть бути взяті до уваги, оскільки відповідач є молодою працездатною особою, виїжджає на сезонні роботи і отримує доходи, а тому спроможний платити аліменти на утримання дитини у вище вказаному розмірі. Визначений судом розмір аліментів не є значним і не ставить відповідача в скрутне матеріальне становище.

Доводи апелянта про те, що судом помилково встановлено факт повного утримання та виховання дитини виключно позивачкою, так як, перебуваючи на заробітках, він систематично, по мірі можливості, забезпечував дочку, також не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони нічим не підтверджені. При цьому, згідно довідки Вільховецької сільської ради від 29.09.2017 року № 3376 дитина сторін перебуває на повному утриманні та вихованні позивачки.

Посилання відповідача на те, що він проживає в будинку з пристарілим батьком, який є інвалідом 2 групи та потребує його матеріальної допомоги, також не беруться до уваги, оскільки батько відповідача отримує пенсію по інвалідності і може забезпечити свої мінімально необхідні життєві потреби.

За вказаних обставин визначений судом розмір аліментів відповідає вищенаведеним вимогам закону та загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності. Підстав для зменшення даного розміру аліментів апеляційний суд не вбачає.

З врахуванням наведеного рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Тячівского районного суду від 06 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду

Повний текст судового рішення складено 28 лютого 2018 року.

Головуючий:

Судді