Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(загальне провадження)

Справа № 695/1711/17

номер провадження 2/695/129/18

22 січня 2018 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Степченка М.Ю.

при секретарі Розпутній І.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Золотоноша цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації, Лукашівської сільської ради про визнання факту прийняття спадщини та права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 районної державної адміністрації, Лукашівської сільської ради про визнання факту прийняття спадщини та права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Свої вимоги позивач пояснює тим, що 21.12.1998 року помер рідний її брат ОСОБА_3, який проживав одиноко. Позивач являється спадкоємцем ІІ черги. Оскільки спадкоємців першої черги не було вона вступила у володіння будинком померлого, підтримувала його в належному стані, систематично проводила ремонт будинку протягом тривалого часу. За її проханням здійснювала догляд за вказаним будинком її двоюрідна сестра ОСОБА_4, і за її рахунок проводила ремонт будинку постійно.

Також у 2016 році їй стало відомо, що за життя її брат отримав право на земельну частку (пай), яка перебувала у КСГП «Перемога» розміром 2.97 га., а сертифікат не отриманий ОСОБА_3 і на даний час знаходиться на зберіганні в архіві міськрайонного управління у ОСОБА_2 районі та м. Золотоноші Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, для оформлення спадщини позивач звернулася з заявою до нотаріуса, однак у звязку з відсутністю даного сертифікату їй було відмовлено у видачі даного свідоцтва.

Позивач іншим чином, ніж у судовому порядку, не може вирішити дане питання, тому на підставі ст. 549 ЦК УРСР та ст. 321, 1216,1218, 1225, 1262 ЦК України звернулася до суду з даними вимогами.

Оскільки вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, просила встановити факт прийняття нею спадщини після померлого брата та визнати право власності на земельну ділянку (пай), що розташована на території Лукашівської сільської ради, Золотоніського району Черкаської області, колишня землі КСГП «Перемога» розміром 2.97 умовних кадастрових гектарів.

Від відповідача ОСОБА_2 РДА надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги просили вирішити на розсуд суду.

Від відповідача Лукашівської сільської ради надійшли письмові заперечення, в яких позовні вимоги не визнані повністю, так як оформленням документів щодо спадкування згідно ЦК України покладено на нотаріусів, оскільки постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (заведення спадкової справи та отримання свідоцтва про спадщину) позивачем не отримано, звернення до суду є передчасним. Також зазначено, що за життя ОСОБА_3, який був інвалідом ІІ групи з дитинства і потребував постійного догляду, його сестра ОСОБА_1 допомоги своєму брату не надавала, на момент смерті померлий проживав одиноко. У останні роки ніхто з родичів не надавав стороннього догляду та ніяким чином не підтримували його. Зважаючи на дані обставини просили суд на підставі ст. 1224 ЦК України, усунути позивача від спадкування з метою захисту інтересів Лукашівської сільської ради. Також позивачем не надано витяг зі Спадкового реєстру про відсутність зареєстрованих спадкових справ відносно інших спадкоємців ОСОБА_3

У судовому засіданні, представник Лукашівської сільської ради заперечував проти позовних вимог з підстав, зазначених у запереченні.

У судовому засіданні, представник позивача ОСОБА_5 та її представник адвокат ОСОБА_6, позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити.

Суд, вислухавши доводи представників позивача, представника Лукашівської сілької ради, встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133, 135 Сімейного кодексу України № 0 від 13.06.2017 року, ОСОБА_3 народився 08.12.1929 року, а батьками зазначено ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії ГД № 769653, виданого 22 лютого 1957 року ОСОБА_2 Райбюро ЗАГС Черкаської області, ОСОБА_9 народилася 21 серпня 1930 року, а батьками зазначено ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Згідно копії свідоцтва про одруження серії ЯФ № 070332, виданого 09 жовтня 1953 року «ОСОБА_10 ЗАГС», ОСОБА_9 одружилася з ОСОБА_11 , прізвище дружини після одруження ОСОБА_11.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_3 є рідними братом та сестрою.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-СР № 097964, виданого 21 грудня 1998 року Лукашівської сільською радою Черкаської області, ОСОБА_3 помер 21.12.1998 року, про що в книзі актових записів про смерть було зроблено актовий запис № 38.

Згідно з копією довідки виконкому Лукашівської сільської ради № 15 від 06.07.2017 року, станом на 1947-1949 роки у домоволодінні, головою сімї, якого зазначена ОСОБА_8, склад сімї складався у тому числі і з ОСОБА_3 та ОСОБА_9.

Згідно з копією довідки виконкому Лукашівської сільської ради № 14 від 06.07.2017 року, ОСОБА_3 помер 21.12.1998 року, по день смерті був проживав одиноко.

З копії листа міськрайонного управління у ОСОБА_2 районі та м. Золотоноші Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від № К-3078/0-0.182-5/147-17 від 07.03.2017 року вбачається, що за ОСОБА_3 зареєстровано сертифікат 21.08.1996 року за № 225 (серія ЧР 015510) на земельну частку (пай), яка перебувала у КСГП «Перемога» розміром 2.97 га. Даний сертифікат не отриманий ОСОБА_3 та зберігається у архіві даного управління.

Листом від 19.09.2017 року приватним нотаріусом ОСОБА_2 районного нотаріального округу ОСОБА_12, повідомлено про те, що видати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 неможливо так як заявником не надано довідку сільської ради про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця та /або протягом шести місяців після смерті спадкодавця проживав з ним за однією адресою, або спадкоємцем були взяті речі спадкодавця протягом шести місців з дати його смерті.

Оскільки ОСОБА_3 помер 21.12.1998 року правовідносини з приводу прийняття спадщини регулюються ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Даною нормою передбачалося вчинення спадкоємцем активних і фактичних дій щодо прийняття спадщини безпосередньо спадкоємцем (фактичний вступ в управління або володіння, подання заяви), а не «дистанційного доручення на проведення певних дій з майном».

Під час розгляду справи були допитані свідки: ОСОБА_13, ОСОБА_14, які дали показання про те, що ОСОБА_3 до смерті постійно ходив до ОСОБА_4, після смерті ОСОБА_3 його похованням займалася ОСОБА_4. Позивач приїжджала на поминки ОСОБА_3 на 40 днів.

Таким чином, під час розгляду справи встановлено, що позивачкою не надано доказів вчинення безпосередньо нею дій щодо фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном померлого ОСОБА_3, натомість всі дії по фактичному вступу у володіння та управління спадковим майном було здійснено ОСОБА_4, тому суд не може погодитися з доводами позивача щодо її фактичного прийняття спадщини в порядку, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року.

Приїзд позивачки до будинку, де проживав померлий безпосередньо, не свідчать про вступ в управління або володіння спадковим майном.

Також суд зазначає, що позивачем в своїй позовній заяві вказується, що будинок померлого брата вона тривалий час не могла продати, але доказів цих спроб надано не було, крім того продаж нерухомого майна передбачає його юридичне переоформлення з померлого на спадкоємця, однак позивачем не надано доказів подання заяви про прийняття спадщини.

Щодо визнання права власності на земельну ділянку суд зазначає наступне.

Порядок спадкування врегульовано книгою Шостою ЦК України, зокрема главою 89 ЦК України передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину належить до компетенції нотаріусів, і лише після винесення нотаріусом постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, питання щодо спадкового майна може бути предметом судового розгляду.

Таким чином, суд не уповноважений на здійснення функцій, які за законом повинен здійснювати інший орган і не замінює їх. Перекладання функцій інших органів на суд є неприпустимим.

Вирішення питання про визнання права власності може бути предметом вирішення лише після звернення до відповідних органів та відповідно їх неправомірної відмови у проведенні певних дій.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судові витрати у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено до відповідного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.Ю. Степченко

Повний текст рішення виготовлений 31 січня 2018 року.