Справа № 178/62/17
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 лютого 2018 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого Цаберябого Б.М. при секретарі Янченко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.Кринички справу за позовом ОСОБА_1 до Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області, треті особи: Дочірнє підприємство «Дніпропетровський Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», філія «Криничанський Райавтодор» Дочірнього підприємства «Дніпропетровський Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про відшкодування 107684,61 гривень майнової шкоди та 10000 гривень моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з цим позовом і вказав, що 19 лютого 2016 року о 15 годині керуючи технічно справним автомобілем НОМЕР_1, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САЕ 794821, виданим Дніпродзержинським ВРЕР ОСОБА_2 України в Дніпропетровській області належить ОСОБА_3, на 2 км + 550 м автодороги Камянське / Дніпродзержинськ / - Світлогірське , рухаючись зі швидкістю приблизно 80 км/г раптово побачив декілька великих вибоїн, після чого почав знижувати швидкість з метою максимального уникнення вїзду в них, але при здійсненні даного маневру не вдалось можливим уникнути вїзду в одну з вибоїн, в результаті чого автомобіль став некерованим та відбулось зіткнення із зустрічним по напрямку руху автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, який належить останньому відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АЕС 184314 виданого РЕВ 5-го МВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди вказані автомобілі отримали механічні ушкодження, а саме у автомобілі НОМЕР_1: розбито скло передніх та задніх дверей, задня права фара-ліхтар, задній бампер, праве переднє дзеркало заднього виду, деформовано: передні та задні праві двері, заднє праве крило, відірване заднє праве скло, розірвана шина заднього правого колеса. Під час розгляду матеріалів даної дорожньо-транспортної пригоди, було встановлено, що ДТП сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 п.п. 12.1, 12.3 правил дорожнього руху України. Постановою Заводського районного суду м. Камянське / Дніпродзержинськ / Дніпропетровської області від 13 травня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення в сумі 340 гривень.

Позивач вказує, що 19 лютого 2016 року інспектором Дніпродзержинського ВП Крамарем Р.П. у присутності головного інженера філії «Криничанський райавтодор» ДП «Дніпропетровський облавтодор» ОСОБА_5 було складено акт обстеження дорожніх умов на ділянці автомобільної дороги, з якого вбачається, що під час ДТП дорожнє покриття було у незадовільному стані, а саме були присутні недоліки утримання проїзної частини на місці ДТП; ямковмість (вибоїни) у місті ДТП перевищувала доступні норми та складала 3,25 м. кв.

Також зазначені недоліки утримання проїзної частини були оформлені та зафіксовані в присутності двох понятих - ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а інформація була зареєстрована до ЖЄО Криничанського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП в Дніпропетровській області № 508 від 19 лютого 2016 року.

Позивач вказує, що внаслідок даної ДТП, згідно висновку експерта № ZU250316 від 01 квітня 2016 року, йому завдано матеріальної шкоди на суму 97684,61 грн., в тому числі вартість запчастини 58465,78 грн., вартість матеріалів для малярних робіт 17 674,83 грн., вартість ремонтних робіт 21544 грн. У звязку з вищенаведеним вважає, що причиною даної ДТП стала саме бездіяльність відповідача, яка відповідає за вказану ділянку автодороги, який саме не забезпечив належного технічного стану покриття дороги, не провів необхідних пунктів, відомчі (технологічні) автомобільні дороги; автомобільні дороги на приватних територіях. Тому позивач звернувся до суду з проханням стягнути з Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області / ЄДОРПОУ 25843931 / на його користь 107684, 61 грн., матеріальної шкоди та 10000 гривень моральної шкоди. Крім того позивач просить стягнути з відмови дача 2576,86 грн. судових витрат.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивач своїми діями сам не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, скоїв наїзд на перешкоду у вигляді вибоїни, після чого виїхавши на зустрічну смугу руху , скоїв зіткнення з автомобілем, який рухався назустріч. Ніхто з посадових осіб відповідача до відповідальності за стан цієї ділянки шляху не притягнутий, винним в скоєнні ДТП постановою суду визнаний сам позивач, тому вини відповідача в завданні позивачу збитків немає, як немає і причинного зв'язку між діями відповідача і завданням позивачу збитків внаслідок ДТП. Тому представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи Дочірнього підприємства «Дніпропетровський Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» пояснив, що підприємство не є утримувачем дороги, де сталося ДТП за участю позивача, заявки на ремонт цієї дороги не надходило. Після ДТП їх представник був викликаний на місце, де в його пристуності працівники міліції склади акт обстеження дороги.

Представник третьої особи філії «Криничанський Райавтодор» Дочірнього підприємства «Дніпропетровський Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»в судове засідання не зявився, про день слухання справи сповіщений.

Вислухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного - відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

В судовому засіданні встановлено, що 19 лютого 2016 року о 15 годині на 2 км + 550 м. автомобільної дороги Т-0430 «Дніпродзержинськ / Камянське / - Світлогірське» позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_3, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САЕ 794821, виданим Дніпродзержинським ВРЕР ОСОБА_2 України в Дніпропетровській області належить ОСОБА_3, рухався зі швидкістю близько 80 км/год і раптово побачив декілька великих вибоїн, після чого почав знижувати швидкість з метою максимального уникнення вїзду в них, але при здійсненні даного маневру не вдалось можливим уникнути вїзду в одну з вибоїн, в результаті чого автомобіль став некерованим, внаслідок чого відбулось зіткнення із зустрічним по напрямку руху автомобілем НОМЕР_2, під керуванням власника ОСОБА_4 У вказаній дорожньо-транспортній пригоді зазначені автомобілі отримали механічні ушкодження, а саме у автомобілі НОМЕР_1: розбито скло передніх та задніх дверей, задня права фара-діхтар, задній бампер, праве переднє дзеркало заднього виду, деформовано: передні та задні праві двері, заднє праве крило, відірване заднє праве скло, розірвана шина заднього правого колеса.

Під час розгляду матеріалів даної дорожньо-транспортної пригоди, було встановлено, що ДТП сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 п.п. 12.1, 12.3 правил дорожнього руху України і постановою Заводського районного суду м. Камянське /Дніпродзержинська/ Дніпропетровської області від 13 травня 2016 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Позивач не погодившись даним рішенням суду подав апеляційну скаргу на вищевказану постанову Заводського районного суду м. Камянське, але ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2016 року вказану постанову залишено без змін.

Відповідно до частини 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до договору страхування № АЕ/4335793/0405/15 від 26 серпня 2015 року обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що діяв на момент зазначеної ДТП, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ "СК "Провідна", забезпеченим транспортним засобом є автомобіль НОМЕР_4 , який належав позивачу та страхова сума, за шкоду майну становить пятдесят тисяч гривень, розмір франшизи 500 гривень.

Як вбачається з висновку експерта № ZU250316 від 01 квітня 2016 року, внаслідок даної ДТП позивачу завдано матеріальної шкоди на суму 97684,61 грн., в тому числі вартість запчастини 58465,78 грн., вартість матеріалів для малярних робіт 17 674,83 грн., вартість ремонтних робіт 21544 грн.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про автомобільні дороги» автомобільні дороги поділяються на: автомобільні дороги загального користування; вулиці і дороги міст та інші населених пунктів; відомчі (технологічні) автомобільні дороги; автомобільні дороги на приватних територіях.

Згідно ст. 10 Закону України «Про автомобільні дороги» державне керування автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якої направляється й координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади в області транспорту і який має свої органи керування на місцях.

У Дніпропетровській області органом державного керування автомобільними дорогами загального користування згідно розпорядження КМУ № 1221-р від 23 листопада 2011 року є Служба автомобільних доріг у Дніпропетровській області, метою діяльності якої, згідно Положення про Службу автомобільних доріг у Дніпропетровській області, є організація утримання в належному стані на розвиток мережі автомобільних доріг, а предметом діяльності організація будівництва, ремонту ту утримання автомобільних доріг загального користування. Тому саме на відповідач несе обов'язок по утриманню доріг Дніпропетровської області, в тому числі і Т-0430, і несе відповідальність за їх стан.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів, забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань аварійного та дорожнього покриття; термінове усунення пошкоджень на аварійних дорогах, вулицях та залізничних переїздах.

Таким чином, служба автомобільних доріг в області є тим державним органом, який уповноважений власником (державно) на здійснення всіх заходів для забезпечення нормального стану доріг.

20 лютого 2016 року працівником міліції в присутності головного інженера філії «Криничанський Райавтодор», який не є представником власника дороги, був складений акт обстеження дорожніх умов. Цей акт суд розцінює як доказ, оскільки він підтверджений схемою місця ДТП, складеною працівником поліції в присутності понятих. В акті зазначено що ділянка, на якій сталося ДТП є дорогою обласного значення, яка обслуговується Філією «Криничанський райавтодор» дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». НА цій ділянці шляху як схема місця ДТП, так і акт зафіксували наявність ямковості по всій ширині смуг для руху. Тому суд приходить до висновку про те, що саме відповідач своєю бездіяльністю допустив стан дороги, при яком об'їхати ями не є можливим. Виходячи з висновку автотехнічного дослідження № 1151-16 від 10 березня 2016 року, експертом було встановлено, що «технічні засоби регулювання дорожнього руху та обмеження швидкості на місці ДТП відсутні». Крім того, експертом встановлено, що «в умовах місця ДТП водій автомобіля НОМЕР_4 не мав технічної можливості уникнути наїзду на вибоїни дорожнього покриття і знаходився в стані аварійної обстановки. Оскільки дії водія в умовах аварійної обстановки не можуть розглядатися як звичайні прийоми управління транспортом, регламентовані Правилами дорожнього руху України, слід дійти висновку, що в діях водія автомобіля НОМЕР_4 невідповідності вимогам п. 12.3 вказаних Правил, з технічної точки зору, не вбачається». Тобто саме ямковість дороги є причиною того, що автомобіль позивача, в'їхавши в одну із ям став некерованим і зіткнувся з зустрічним автомобілем, отримавши при цьому механічна пошкодження. Таким чином суд приходить до висновку про наявність вини відповідача в завданні позивачу майнової шкоди та причинного зв'язку між бездіяльністю відповідача та завданню позивачу майнової шкоди. Визнання позивача винним в скоєнні ДТП постановою Заводського районного суду м.Кам'янське засвідчило наслідок зіткнення автомобіля позивача, який вже був некерованим з зустрічним автомобілем, що не є спростування того, що вказана некерованість настала внаслідок бездіяльності відповідача, оскільки позивач, згідно висновку експерта, не мав можливості ями об'їхати. Наведені обставини свідчать про безпідставність доводів представника відповідача про неналежність акту обстеження дорожніх умов, винність самого позивача, відсутність вини відповідача та причинного зв'язку між діянням відповідача та завданням позивачу майнової шкоди. Факт непритягнення до відповідальності працівників відповідача за неналежний стан доріг не звільняє відповідача від обов'язку по відшкодування збитків. Тому завдана відповідачем позивачу матеріальна шкода в розмірі 107684 грн. 61 коп., як про те просить позивач, має бути відшкодована відповідачем в порядку ст. 1166 ЦК України.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Таким чином, з урахуванням моральних переживань позивача у звязку з дорожньо-транспортною пригодою, згідно якого позивач зазнав моральні страждання, тяжкості вимушених змін у його життєвих стосунках, тривалості захисту свого порушеного права, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 грн.

А задоволення позову за правилами ст. 141 ЦПК України покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Стягнути з Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області, , на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_5, 107684 грн. 61 коп., заподіяних матеріальних збитків, 10000 гривень моральної шкоди, 2576 грн. 86 коп. судового збору, всього 120261 гривню 47 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Криничанський районний суд шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_8

р