П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2018 року №559/624/17 м. Рівне

Апеляційній суд Рівненської області в складі колегії суддів:

головуючої судді - Шеремет А.М.,

суддів: Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 26 жовтня 2017 року (суддя - Жуковська О.Ю.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - орган опіки та піклування Дубенської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и л а :

20 березня 2017 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - орган опіки та піклування Дубенської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 26 жовтня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Попереджено відповідача ОСОБА_2 про необхідність зміни його ставлення як батька до виховання дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Покладено на орган опіки та піклування Дубенської районної державної адміністрації Рівненської області контроль за виконанням відповідачем своїх батьківських обов'язків щодо виховання дитини протягом одного року.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення суду через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що відповідач є батьком малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з серпня 2015 року відповідач проживає окремо, покладених на нього законом обов'язків батьківства належним чином не виконує, аліменти на утримання не сплачує.

Просить рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 26 жовтня 2017 року скасувати та задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 8).

Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 01 березня 2016 шлюб між сторонами розірвано, а дитину залишено проживати з матір'ю (а.с. 9).

Заочним рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 26.07.2016 з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2500 грн. на місяць і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10-11).

Копією фіскального чеку ПН 55 від 12.07.2017 підтверджується переведення аліментів у сумі 13 138 грн. ОСОБА_1 на утримання малолітньої доньки (а.с. 49).

12 червня 2017 Дубенським міськрайонним судом скасоване заочне рішення., 22 червня 2017 постановлене нове, за яким з відповідача стягуються аліменти на дитину в розмірі 1000 грн. на місяць. Борг за аліментами на момент розгляду питання позбавлення батьківських прав погашений. Аліменти сплачуються відповідачем на ім'я позивача для утримання доньки ОСОБА_3 регулярно в розмірі 1000 грн.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї ОСОБА_1, умови проживання сім'ї добрі, позивачка належним чином виконує свої батьківські обов'язки відносно доньки ОСОБА_3, для дитини створені всі умови для успішного навчання і виховання, батько дитини самоусунувся від виконання батьківських обов'язків (а.с. 14, 15).

Згідно письмового висновку органу опіки та піклування Дубенської райдержадміністрації № 109/02-09/17 від 03.03.2017, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 17-18).

Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину.

Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова Пленуму №3) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно із п.2 ч.1 ст.164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як роз'яснено у п.16 Постанови Пленуму №3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму №3, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках, при доведеності винної поведінки батька, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд першої інстанції встановив, що зі сторони відповідача мало місце невиконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітньої доньки, проте, на даний час, відповідач оскаржив заочне рішення суду щодо аліментів, за новим рішенням суду погасив борг, регулярно сплачує їх і на даний час, намагається встановити через органи опіки і піклування порядок спілкування з дитиною.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що інтереси дитини не вимагають позбавлення батьківських прав відповідача, відповідачу потрібно надати термін для виправлення свого відношення до виховання дитини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності оскаржуваного рішення, оскільки ці доводи зводяться до посилання на ті ж самі обставини та наведення відповідного обґрунтування про безпідставність заявлених вимог, які надавались відповідачем у запереченнях на заявлений позов, яким суд першої інстанції надав належну оцінку в оскаржуваному рішенні і колегія суддів повністю погоджується із цією оцінкою та прийнятим рішенням у даній цивільній справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене без порушень норм матеріального та процесуального права, судом в повній мірі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, апеляційна скарга не спростовує правильності висновків суду, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 274, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 26 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення постанови.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 лютого 2018 року

Головуюча

Судді :