АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1350/18 Головуючий 1 інст. - Чайка І.В.
Справа № 641/6757/17 Суддя-доповідач - Кружиліна О.А.
Категорія: відшкодування шкоди
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Кружиліної О.А.

суддів: Кіся П.В., Хорошевського О.М.

за участю секретаря Сементовської О.М.

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2017 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Головного Управління Національної поліції в Харківській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, що була завдана незаконними рішеннями та бездіяльністю посадових осіб, -

в с т а н о в и в:

03 жовтня 2017 року ОСОБА_2 звернулася у суд з позовом до Головного Управління Національної поліції в Харківській області (далі по тексту - ГУНП в Харківській області), Державної казначейської служби України (далі по тексту - ДКСУ) по відшкодування моральної шкоди, нанесеної незаконними рішеннями і протиправною тривалою бездіяльністю посадових осіб поліції під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000756 від 08 квітня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 358 КК України.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 04 лютого 2016 року вона звернулася до Слобідського ВП ГУНП в Харківській області із заявою, в якій просила провести перевірку автентичності підписів від імені ОСОБА_3 на довіреності від ОСОБА_3 від 30 березня 2015 року та договору про надання правової допомоги від 02 лютого 2015 року, згідно з якими ОСОБА_4 звернулася у Комінтернівський районний суд м. Харкова в інтересах ОСОБА_3, в порядку цивільного провадження з позовом до ОСОБА_2, оскільки підписи у вищевказаних документах, поставлених від імені ОСОБА_3 значно відрізняються, що викликає сумніви у достовірності вказаних документів.

У своїй заяві від 04 лютого 2016 року ОСОБА_2 також просила у разі встановлення факту підробки документів, просила порушити кримінальне провадження по даному факту; внести відповідні відомості до єдиного реєстру досудових розслідувань; невідкладно почати досудове розслідування у формі попереднього слідства з підстав вчинення правопорушення.

Зазначена заява ОСОБА_2 залишилася без реагування з боку працівників Слобідського ВП ГУНП в Харківській області, так як було з'ясовано пізніше, ця заява була безпідставно долучена до матеріалів кримінального провадження № 0002280 від 30 вересня 2015 року, відкритого у відношенні ОСОБА_4 за фактом надання неправдивих свідчень, та яке на день звернення позивача (04 лютого 2016 року) було вже закрито відповідно до постанови слідчого від 22 жовтня 2015 року.

08 квітня 2016 року позивач повторно звернулася до поліції із заявою про підробку документів, у зв'язку з чим було відкрито кримінальне провадження № 0000756 за ознаками частини 1 статті 358 КК України.

16 серпня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до слідчого із клопотанням про проведення слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні, а саме: проведення судово-криміналістичної та судово-технічної експертиз з метою визначення справжності підписів ОСОБА_3 в договорі про надання правової допомоги від 02 лютого 2015 року та у довіреності від 30 березня 2015 року, а також визначення періоду та копіювального пристрою виготовлення вказаних документів. Також ОСОБА_2 просила накласти арешт на частину домоволодіння, спадкоємцем якої є ОСОБА_3

Постановою слідчого від 20 серпня 2016 року позивачу було відмовлено у задоволенні вказаного клопотання.

Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2016 року постанова слідчого від 20 серпня 2016 року була скасована.

У зв'язку з відмовою слідчого ухвалити нове рішення щодо вирішення клопотання позивача, ОСОБА_2 звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області.

Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 січня 2017 року, зобов'язано слідчого СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області розглянути клопотання позивача від 17 серпня 2016 року.

Однак, слідчий Черкашин М.Н. постановою від 27 січня 2017 року закрив, на той час вже об'єднане кримінальне провадження № 0001334 від 03 червня 2015 року та кримінальне провадження №0000756 від 08 квітня 2016 року, у зв'язку з відсутністю складу злочину.

23 січня 2017 року позивач звернулась до слідчого з клопотанням щодо надання відповіді по розгляду її заяви від 16 серпня .2016 року, на що слідчим було винесено постанову від 06 лютого 2017 року про часткову відмову, яка в подальшому була скасована ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 лютого 2017 року.

Також за скаргами позивача були скасовані й постанови слідчого щодо закриття вищезазначеного кримінального провадження, яке неодноразово закривалось слідчим СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області.

24 травня 2017 року позивач звернулася до слідчого із заявою про надання відомостей щодо витребування відповідних документів, необхідних для проведення експертизи та надання відомостей щодо проведення вказаної експертизи, однак відповіді на вказану заяву позивач не отримала, у зв'язку з чим вона змушена була неодноразово звертатися до начальника Слобідського ВП ГУНП в Харківській області, та на особисті прийоми з тими ж питаннями, відповідь на які позивач отримала тільки 31 липня 2017 року, та в яких зазначалось, що її заяви приєднанні до матеріалів кримінального провадження, але рішень ніяких по ним не прийнято, у зв'язку з чим позивач звернулась зі скаргою на дії співробітників Слобідського ВП ГУНП в Харківській області до начальника ГУНП в Харківській області.

04 серпня 2017 року слідчим СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області знов було винесено постанову про закриття кримінального провадження, що було відкрито за заявою позивача.

Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2017 року скасовано постанову слідчого СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області від 04 серпня 2017 року.

ОСОБА_2 зазначає, що до теперішнього часу Слобідським ВП ГУНП в Харківській області жодних дій не вчинено та не винесено будь-яких рішень щодо розгляду клопотань позивача, у зв'язку з чим позивач вважає, що протиправними діями/бездіяльністю відповідача було порушено її права та свободи, а тому просить суд стягнути з Державного бюджету України спричинену їй моральну шкоду у розмірі 172 800 грн, що була спричинена прийняттям незаконних рішень і протиправною тривалою бездіяльністю органу державної влади, його посадових осіб при виконанні ними своїх службових обов'язків.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Не погодившись із зазначеним вище рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, ОСОБА_2 зазначила, що судом не враховані вимоги Конституції України та статті 9 КПК України щодо законності, вважала, що поліція повинна приймати законні і неупереджені процесуальні рішення, які відповідають вимогам Конституції України та КПК України. Якщо рішення поліції не відповідають цим вимогам, то вони є незаконні та протиправні.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 367 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з положень 1166, 1167, 1176 ЦК України та тих обставин, що скасування постанов про закриття кримінального провадження не свідчить про протиправність дій органу слідства, а також про наявність його вини та завдання цим шкоди. Доказів на підтвердження протиправних дій чи бездіяльності службової особи органу державної влади, та спричинення моральної шкоди, а також наявності причинного зв'язку між діями, бездіяльністю заподіювача та спричиненою шкодою позивачем суду не надано.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що 04 лютого 2016 року ОСОБА_2 звернулась до Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області із заявою про проведення перевірки автентичності підписів від імені ОСОБА_3 в довіреності від 30 березня 2015 року та договору про надання правової допомоги від 02 лютого 2015 року.

Згідно висновку Комінтернівського ВП ГУНП в Харківській області від 10 лютого 2016 року вищевказана заява була приєднана до ЄРДР № 0002280, яке відповідно до постанови слідчого СВ Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області від 22 жовтня 2015 року, кримінальне провадження № 0002280 за ознаками частини 1 статті 384 УК України, було закрито за відсутністю складу злочину.

08 квітня 2017 року, ОСОБА_2 повторно звернулась до Слобідського ВП ГУНП в Харківській області із заявою про порушення кримінального провадження за фактом підробки документів від імені ОСОБА_3, в якій також просила провести по справі відповідну експертизу підпису ОСОБА_3

Крім того, 16 серпня 2016 року позивач звернулась до Комінтернівського ВП ГУНП в Харківській області із клопотанням про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні, а саме: провести судово-криміналістичну та судову-технічну експертизу, з метою визначення справжності підписів ОСОБА_3 в договорі про надання правової допомоги від 02 лютого 2015 року та у довіреності від 30 березня 2015 року, а також визначення періоду та копіювального пристрою виготовлення вказаних документів. Також , позивач в своєму клопотанні просила накласти арешт на частину домоволодіння , спадкоємцем якої є ОСОБА_3

Постановою слідчого СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківської області від 20 серпня 2016 року клопотання ОСОБА_2 було задоволено частково, в частині призначення судово-технічної експертизи, щодо визначення часу виготовлення документів, які на думку позивача є підробленими, а також визначення чи на одному копіювальному пристрої та чи на папері з однієї партії виготовлені ці документи, а в задоволені іншої частини клопотання позивача було відмовлено

Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2016 року постанова слідчого про відмову в задоволені клопотання ОСОБА_2 у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за № 40000756, скасована.

Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12 січня 2017 року, слідчого СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області зобов'язано розглянути клопотання ОСОБА_2 від 17 серпня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄДРДР за № 6 від 08 квітня 2016 року у порядку, передбаченому статтею 220 КПК України.

Зокрема, цією ухвалою слідчого судді було встановлено, що ухвала слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2016 року відомості про виконання цієї ухвали слідчого судді та щодо розгляду слідчим Черкашиним М.С. клопотання ОСОБА_2 від 17 серпня 2016 року відсутні.

Постановою прокурора Слобідського відділу Харківської місцевої прокуратури № 5 від 27 січня 2017 року матеріали досудового розслідування у ряді кримінальних проваджень, в тому числі за №40000756 від 08 квітня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 358 КК України, об'єднано в одне провадження за №0001334.

06 лютого 2017 року слідчим СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області винесено постанову про часткову відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_2 та останню було повідомлено, зокрема, що до гр. ОСОБА_4 направлено запит стосовно отримання документів, необхідних для проведення відповідної експертизи, які в добровільному порядку не були надані, у зв'язку з чим слідчий має намір звернутися до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, необхідних для проведення експертизи.

Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 лютого 2017 року постанова слідчого від 06 лютого 2017 року скасована та вказаною ухвалою, слідчого СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області зобов'язано розглянути клопотання ОСОБА_2 від 23 січня 2017 року, в порядку передбаченому статтею 220 КПК України та Законом України «Про звернення громадян».

Постановою слідчого Слобідського ВП ГУНП в Харківській області від 03 червня 2015 року закрито кримінальне провадження, внесеного до ЄРДР за № 00013334 за ознаками частини 1 статті 356, частини 1 статті 185, частини 2 статті 162, статті 358, частини 1 статті 384 КК України.

Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13 березня 2017 року постанова слідчого Слобідського ВП ГУНП в Харківській області від 03 червня 2015 року про закриття кримінального провадження скасована, матеріали справи направлено для проведення досудового розслідування.

Також, ухвалами слідчого судді Комінтернівського районної суду м. Харкова від 15 червня 2017 року та від 20 вересня 2017 року, були скасовані постанови слідчого СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області від 15 травня 2017 року та від 04 вересня 2017 року про закриття кримінального провадження №001334.

Постановою слідчого СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області від 20 листопада 2017 року кримінальне провадження № 01334 було закрито у зв'язку з відсутністю в діяннях складів кримінальних правопорушень.

Постановою заступника керівника Слобідського відділу Харківської міської прокуратури № 5 Казаком Д.І. від 11 грудня 2017 року постанова про закриття вищевказаного кримінального провадження скасована, у зв'язку з чим досудове розслідування по даному провадженню було відновлено.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб'єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Відповідно до цієї норми обов'язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу.

З приводу заперечень представників відповідачів щодо тих підстав, що жодною ухвалою слідчого судді не встановлено неправомірність дій посадових чи службових осіб органів державної влади та не передбачає визнання дій або бездіяльності слідчого незаконними та винними, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Колегія суддів вважає встановленим факт порушення посадовими особами СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області конституційних прав позивача, як заявника по кримінальному провадженню, зокрема передбачених статтею 9 КПК України, права на всебічне, повне та неупереджене дослідження слідчим обставин кримінального провадження, виявлення та встановлення всіх необхідних обставин, надання правової оцінки та забезпечення прийняття законних та неупереджених процесуальних рішень.

Порушення слідчими СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області зазначених прав позивача ОСОБА_2, як заявника у кримінальному провадженні, встановлені дослідженими в судовому засіданні вищевказаними ухвалами слідчих суддів Комінтернівського районного суду м. Харкова.

Вказані обставини, а також подальша необхідність в судовому порядку захищати свої конституційні права, які до теперішнього часу продовжуються порушуватися відповідачем, на думку суду безумовно привели до моральних та фізичних страждань позивача.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що підставою для відшкодування ОСОБА_2 моральної шкоди є встановлена судом протиправна бездіяльність СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області, а тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку щодо застосування до спірних правовідносин вимог статті 1174 ЦК України.

Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазначала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

В судовому засіданні є доведеним той факт, що позивачеві були спричинені моральні страждання, що безумовно змінило її нормальний життєвий ритм, а тому, враховуючи конкретні обставини справи, глибину заподіяної моральної шкоди, характер та обсяг душевних, психічних страждань, яких зазнала позивач унаслідок бездіяльності органів Національної поліції, вимоги розумності, добросовісності, виваженості та справедливості, тривалість моральних страждань позивача у зв'язку з необхідністю докладати додаткових зусиль для доведення своїх вимог щодо розгляду її звернень, колегія суддів вважає, що сума 10 000 грн є достатнім розміром відшкодування спричиненої моральної шкоди.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 згідно пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України скасовує судове рішення повністю з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 376 ЦПК України і ухвалює рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2017 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) у відшкодування спричиненої моральної шкоди 10 000 (десять тисяч) грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного Управління Національної поліції в Харківській області (), Державної казначейської служби України () в дохід держави в рівних частках судові витрати, понесені у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, по 320 (триста двадцять) грн.

Стягнути з Головного Управління Національної поліції в Харківській області (), Державної казначейської служби України () в дохід держави в рівних частках судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції по 352 (триста п'ятдесят дві) грн 40 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 02 березня 2018 року.

Головуючий О.А. Кружиліна

Судді П.В. Кісь

О.М. Хорошевський