АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/5674/17 Номер провадження 22-ц/786/300/18Головуючий у 1-й інстанції Миронець О. К. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Дряниці Ю.В.

Суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.

при секретарі: Ткаченко Т.І.

за участю: позивача ОСОБА_2, адвоката Білоконя С.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 30 листопада 2017 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про вселення до квартири,-

в с т а н о в и л а :

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, посилаючись на те, що вона є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, а співвласник ОСОБА_4 чинить їй перешкоду у здійсненні її права власності, просила суд вселити її до вказаної квартири

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 30 листопада 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Вселено ОСОБА_2 до квартири АДРЕСА_1. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням місцевого суду, його в апеляційному порядку оскаржила відповідач. В апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції, та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. При цьому посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу слід відхилити з підстав, визначених в ст. 375 ЦПК України.

Місцевим судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 26.12.2016 року визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, як на частку в спільній сумісній власності подружжя. Іншим співвласником є ОСОБА_4, яка чиить перешкоди позивачці у доступі до квартири, зокрема, позивач не може потрапити до спірної квартири через те, що в неї відсутні ключі від квартири, а відповідач не впускає її до квартири.

24.05.2017 року,01.06.2017 року, 23.06.2017 року позивач зверталась до відповідача з листом з проханням надати доступ до квартири. 3.10.2017 року позивач зверталась до відділення поліції №1 зі скаргою на дії ОСОБА_4

Задовільняючи позовні вимоги місцевий суд прийшов до висновку про те, що оскільки в ході судового розгляду знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що відповідачка дійсно чинить перешкоди у здійсненні права власності позивачем на спірну квартиру, то право власності позивача підлягає захисту шляхом вселення її у спірну квартиру.

При цьому, місцевий суд виходив із положень ст.ст. 319, 321,391 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду з огляду на наступне.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 посилається на те, що місцевий суд прийшов до помилкового висновку про вселення ОСОБА_2 у спірну квартиру, оскільки остання на даний час не зареєструвала у встановленому законом порядку право власності на свою частку, а отже не набула його.

Колегія суддів не бере до уваги вказані доводи, оскільки з матеріалів справи слідує, та встановлено місцевим судом, що позивач позбавлена можливості зареєструвати своє право власності на квартиру через відсутністю доступу до неї.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що право власності позивачки на ? частину квартири АДРЕСА_1 підлягає захисту шляхом вселення останньої до спірної квартири.

Дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Висновки місцевого суду зроблені на підставі повного, всебічного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доводів, яким судом надана вірна правова оцінка.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростували висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 30 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис) Ю.В. Дряниця

Судді: (підпис) О.В. Чумак

(підпис) Л.І. Пилипчук

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Ю.В. Дряниця