Номер провадження 2/638/933/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Грищенко І. О., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державного казначейства України у Харківській області, Балаклійського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, відділення державного казначейства у Балаклійському районі Харківської області про відшкодування державою матеріальної та моральної шкоди, завданої органом ДВС невиконанням рішення суду, стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних,

установив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 13.11.2017 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд витребувати у державного виконавця Балаклійського РВДВС ГТУЮ у Харківській області довідку з матеріалів виконавчого провадження № 640/3027/14 Ц про вартість нерухомого майна боржниці ОСОБА_2, яке було у її власності. Ухвалити рішення, яким стягнути з держави Україна на його користь 76656,05 грн. як відшкодування йому матеріальних збитків та 50000,00 грн. як відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою судді від 16.11.2017 р. позов був залишений без руху, позивачу наданий строк пять днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків.

На виконання ухвали судді від 16.11.2017 р. позивачем 19.01.2018 р. надана до суду уточнена позовна заява та клопотання про звільнення від сплати судового збору. В обґрунтування поданого клопотання про звільнення від сплати судового збору позивач зазначає, що йому 66 років, він є пенсіонером, отримує пенсію в розмірі 1399,00 грн., повинен сплатити судовий збір в розмірі 1266,56 грн., що складає 91 % розміру його щомісячного доходу, тому вважає, що є всі підстави для звільнення його від сплати судового збору.

За змістом ст. 8 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674 VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

В п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року зазначається, що відповідно до ст. 8 Закону № 3674 VI та ст. 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сімї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сімї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, підставою для звільнення від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони. При цьому, звільнення від сплати судового збору є правом, а не обовязком суду.

Позивачем не надано жодного доказу про розмір його пенсії або доходів, не надані докази відсутності рахунків в банківських установах, не надані докази наявності або відсутності у власності обєктів нерухомого або рухомого майна, а тому клопотання про звільнення від сплати судового збору є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147 VІІІ від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до п. п. 11 ч. 1 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Позовна заява була подана без додержання відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, у встановлений строк позивач недоліки не усунув, тобто ухвала суду від 16.11.2017 р. не виконана.

Питання можливого врегулювання спору між сторонами в позасудовому порядку не корелюється з питанням усунення недоліків позовної заяви.

Позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, тому заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що повністю узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Згідно з ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674 VI, Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року, керуючись ст. ст. 136, 185, 258, 260 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державного казначейства України у Харківській області, Балаклійського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, відділення державного казначейства у Балаклійському районі Харківської області про відшкодування державою матеріальної та моральної шкоди, завданої органом ДВС невиконанням рішення суду, стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних вважати неподаною та повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: