Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/29/18

Провадження №2-о/377/2/18

28 лютого 2018 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді Теремецької Н.Ф., при секретарях судового засідання - Щуковській А.М., Маряхіній І.В.,

з участю:

заявниці ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Чернігівська районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_2, про встановлення факту родинних відносин, -

УСТАНОВИВ:

16 січня 2018 року до суду надійшла заява, у якій заявник просить встановити факт того, що померла ІНФОРМАЦІЯ_9 року ОСОБА_3 є її, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, матір'ю.

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_9 року померла мати заявниці - ОСОБА_3, заявниця звернулась до Чернігівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, але по сплину шестимісячного терміну вступити в права спадкоємця так і не змогла, через розбіжність з даними по батькові, записаними в документах спадкодавця та її документах, в зв'язку з чим вона звернулася із заявою про встановлення факту родинних відносин до суду.

Ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 16 лютого 2018 року до участі у справі, як заінтересовану особу, залучено ОСОБА_2.

В судовому засіданні заявниця просила задовольнити заяву, посилаючись на те, що вона є спадкоємицею померлої матері ОСОБА_3. Перешкодою для оформлення спадщини, яка залишилась після смерті її матері, є розбіжність у написанні по батькові її матері у свідоцтві про смерть та у її свідоцтві про народження, оскільки по батькові матері записано як «ОСОБА_4», а її по батькові «ОСОБА_5». Ця помилка сталася через те, що її мати, бувши дитиною, осиротіла і її на виховання до себе взяли родичі, які виховували її як свою дитину. В реєстраційній книзі сільської ради вона була записана як ОСОБА_4. При досягненні пенсійного віку у 1980 році для оформлення пенсії мати отримувала паспорт та свідоцтво про одруження, які були виготовлені на підставі архівних даних, і саме тоді виявилось, що її мати була зареєстрована при народженні як ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після укладення шлюбу її прізвище стало ОСОБА_3, і саме з такими даними було видано їй паспорт. Оскільки вона народилася раніше, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 року, то запис в її свідоцтві про народження було зроблено відповідно попередніх даних, де по батькові її матері вказано «ОСОБА_4». З метою усунення неправильності запису про її народження вона звернулася з відповідною заявою до Славутицького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Київській області, але у відповідь отримала відмову та роз'яснення про неможливість внесення змін до актового запису про народження від 24 квітня 1962 року.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася без повідомлення причин, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи.

Заінтересована особа Чернігівська районна державна нотаріальна контора свого представника в судове засідання не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. На адресу суду надіслала клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що вона знає заявницю та її сім'ю з дитинства, оскільки вони виросли з нею на одній вулиці в АДРЕСА_1 та ходили разом до школи. Матір'ю заявниці є ОСОБА_3, а батько - ОСОБА_7, яких вона знає, оскільки бувала в них вдома.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що знає заявницю та її батька і матір, тому що жила по сусідству з ними в АДРЕСА_1, та підтверджує, що ОСОБА_3 є матір'ю заявниці.

Вислухавши пояснення заявниці, показання свідків, перевіривши письмові докази, суд вважає необхідним задовольнити заяву з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого виконавчим комітетом Шибиринівської сільської ради Михайло-Коцюбинського району Чернігівської області, ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року в АДРЕСА_1, про що зроблено відповідний актовий запис № 1 від 24 квітня 1962 року. Її матір'ю записана ОСОБА_10, батьком ОСОБА_7.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 виданого 03 вересня 1983 року Шибиринівською сільською радою Чернігівського району Чернігівської області, укладено шлюб між ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - ОСОБА_11, дружині - ОСОБА_11.

Згідно копії паспорта ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року в АДРЕСА_1.

З довідки Шибиринівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 224 від 11.03.2013 року вбачається, що ОСОБА_9 з дня народження ІНФОРМАЦІЯ_1 року по 01 вересня 1977 року була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1. Разом з нею за вказаною адресою проживали: її мати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, батько ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, сестра ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Таким чином, з досліджених документів вбачається, що матір'ю ОСОБА_1 є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як зазначено у архівній довідці Державного архіву Чернігівської області № ІІІ-1621 від 15.11.2012 року, в книзі актових записів про народження за ІНФОРМАЦІЯ_2 рік по селу Миколаївка Березнянського району Чернігівського округу Чернігівської губернії є актова запис № 48 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року про народження ОСОБА_5, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_3, виданого 21 січня 1980 року Шибиринівською сільською радою Чернігівського району Чернігівської області, укладено 28 січня 1956 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_5. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - ОСОБА_7, дружині -ОСОБА_7.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, виданого виконкомом Шибиринівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_9 року, про що складено відповідний актовий запис № 04.

Після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа № 420/2011. Із спадкової справи видно, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 року, 16 вересня 2010 року склала заповіт, в якому все своє майно заповідала своїм дочкам: ОСОБА_2, ОСОБА_1 та зятю ОСОБА_13 в рівних долях. Із заявою про прийняття спадщини звернулася 06 серпня 2011 року ОСОБА_1, дочка спадкодавця, яка спадщину прийняла за заповітом. Іншими спадкоємцями за заповітом є: ОСОБА_2, дочка спадкодавця, та ОСОБА_13, зять, який 06 серпня 2011 року відмовився від прийняття спадщини за заповітом на користь дочки спадкодавця ОСОБА_2.

Як вбачається з пояснень заявниці, перешкодою для оформлення спадщини, яка залишилась після смерті її матері, є розбіжність у написанні по батькові її матері у свідоцтві про смерть та у її свідоцтві про народження, оскільки по батькові матері записано як «ОСОБА_4», а її по батькові «ОСОБА_5». Ця помилка сталася через те, що її мати, бувши дитиною, осиротіла і її на виховання до себе взяли родичі, які виховували її як свою дитину. В реєстраційній книзі сільської ради вона була записана як ОСОБА_4. При досягненні пенсійного віку у 1980 році для оформлення пенсії мати отримувала паспорт та свідоцтво про одруження, які були виготовлені на підставі архівних даних, і саме тоді виявилось, що її мати була зареєстрована при народженні як ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після укладення шлюбу її прізвище стало ОСОБА_3, і саме з такими даними було видано їй паспорт. Оскільки вона народилася раніше, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 року, то запис в її свідоцтві про народження було зроблено відповідно попередніх даних, де по батькові її матері вказано «ОСОБА_4».

Таким чином, є розбіжності в зазначенні по батькові матері заявниці в її свідоцтві про народження та у свідоцтві про смерть її матері.

Згідно висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану, підготовленого начальником Славутицького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області відмовлено заявниці ОСОБА_1 у внесенні змін до актового запису про народження № 01 від 24 квітня 1962 року, складеного виконавчим комітетом Шибиринівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, на ОСОБА_9, а саме в частині по батькові матері виправити з «ОСОБА_4» на «ОСОБА_5».

Вирішуючи заяву про встановлення факту родинних відносин, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Як зазначено у ч.2 цієї статті, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності або відсутності неоспорюваних прав (частина 1).

Згідно пункту 5 частини 2 цієї статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 259 цього Кодексу у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт (частина 1).

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд дійшов висновку про доведеність того факту, що заявниця ОСОБА_1 є дочкою спадкодавця ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Шибиринівка Чернігівського району Чернігівської області, з метою нотаріального оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом після її смерті, що є підставою для задоволення заяви.

За правилом частини ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішень у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258-259, 263-265, 319 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт того, що померла ІНФОРМАЦІЯ_9 року ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Шибиринівка Чернігівського району Чернігівської області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 01 березня 2018 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька