АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2018 року суд апеляційної інстанції у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКравець В.А., Кулікової С.В.
при секретаріПотапьонок К.В.,
За участю представника позивача Щербак Є.М.,

Представника відповідача ОСОБА_6,

Представника третьої особи Герасименко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 - ОСОБА_6 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2017 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_8, за участю третьої особи на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Айбокс» та третьої особи на стороні позивача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання договору недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вимогами про визнання недійсним договору поруки, укладеного між сторонами по справі та визнання відсутнім у відповідача права вимоги за договором Кредитної лінії №НКЛ-2002859/1 від 22.05.2014 р. /а.с. 73/

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11.10.2017 року визнано недійсним договір поруки № П-2002859-11 від 25.06.2014 р., укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_8 Визнано відсутнім у ОСОБА_8 права вимоги за договором кредитної лінії № НКЛ-2002859/1 від 22.05.2014 р., укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Айбокс», яке виникло на підставі Договору поруки № П-2002859-11 від 25.06.2014 р., укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_8, стягнуто на користь ПАТ «Дельта Банк» судовий збір у сумі 2 756 грн. /а.с. 87-94/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_8 - ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати, ухваливши нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

№ справи 754/9320/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/164/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Журавська О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема те, що спірний договір поруки був підписаний Головою Ради Директорів на підставі пп. 6.5.10.1 -6.5.10.3 п. 6.5.10 ст. 6.5. Статуту АТ «Дельта Банк» де чітко встановлені його повноваження стосовно підпису будь-яких договорів, без обмежень та дозволу Ради Директорів, компетенція якої визначена ст. 5.7. Статуту, рішення з приводу укладення договорів поруки з метою виконання кредитних зобов'язань до компетенції Ради не належать. В частині того, що договір укладено з порушенням Постанови НБУ №692/БТ від 30.10.2014 р., зазначав про те, що обмеження, встановлені постановою не стосуються договору, що укладений раніше - 25.06.2014 р., а списання коштів на погашення кредитних зобов'язань здійснювалось з рахунку ОСОБА_8 у грошовій формі, з рахунку поручителя на позичковий рахунок ТОВ «Айбокс» за внутрішньобанківським переказом коштів. В частині, що стосується посилання суду першої інстанції на укладення договору поруки «заднім числом», вказував на те, що внесення відомостей до облікової банківської системи покладено на працівників банку, крім того, не було проведено жодної перевірки вказаної обставини. В частині визнання договору нікчемним у відповідності до ч. 3 ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зазначав про те, що зазначене положення застосуванню не підлягає оскільки АТ «Дельта Банк» є кредитором а не боржником, за договором поруки не здійснювалось відчуження майна, а самим договором не передбачено переваг чи пільг перед іншими кредиторами банку. Також вказував на те, що судом першої інстанції не враховано Постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.04.2016 р. та Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2017 р. визнано протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_12, оформлені повідомленням про нікчемність правочинів щодо визнання нікчемним в тому числі і договору поруки №П2002859 від 25.06.2014 р., укладеного з ОСОБА_8, а отже обставини нікчемності та незаконності договору вже були предметом розгляду, рішення набрало законної сили та є преюдиційною обставиною.

Представник ПАТ «Дельта Банк» звернувся з відзивом на апеляційну скаргу, вказуючи на необґрунтованість її доводів. Зазначав про те, що під час здійснення Уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію АТ «Дельта Банк» ОСОБА_12 перевірки правочинів, вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними, було виявлено, що з метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором додатково було укладено Договір поруки №П-2002859-11 від 25.06.2014 р. укладений між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_8, яка працювала з 01.04.2009 р. по 02.07.2015 р. на посаді діловода відділу документообігу управління діловодства та секретаріату департаменту управління справами та об'єктами нерухомості. Зазначав про те, що відповідно до п. 1.1.1 Кредитного договору, строк виконання зобов'язання -31.12.2017 р., проте, 12.02.2015 р. поручителем ОСОБА_8 було здійснено часткове погашення кредитних коштів за Кредитним договором на загальну суму 3 500 000, 00 грн. (З 396 469, 29 грн. та 103 530, 71 грн.) за відсутності простроченої заборгованості та відсутності вимоги кредитора до боржника, заставодавців та поручителів. Зазначав, що договір поруки не відповідає обов'язковій вимозі чинності правочину, яка передбачена ч. 1 ст.203 ЦК України: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а тому в силу ч. 1 ст. 215 ЦК України такий правочин є недійсним, оскільки суперечить ст.ст. 553-555 ЦК України.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, ч. 6 ст. 147 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів", п. 3 Розділу XII Перехідних положень ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що до визнання АТ «Дельта Банк» неплатоспроможним та запровадження у ньому тимчасової адміністрації АТ «Дельта Банк» тривалий час мав проблеми з ліквідністю, результатом чого стало прийняття НБУ низки рішень з метою недопущення погіршення стану ліквідності АТ «Дельта Банк» та захисту інтересів його вкладників і кредиторів, зокрема було прийнято Постанову Правління НБУ від 26.02.2014 р. № 102/БТ «Про надання кредиту для збереження ліквідності» зі змінами, внесеними Постановою Правління НБУ від 12.06. 2014 р. № 348/БТ, Постанову Правління НБУ від 11.09. 2014 р. № 560/БТ «Про встановлення особливого режиму контролю за діяльністю АТ «Дельта Банк» шляхом призначення куратора» та Постанову Правління НБУ від 30.10.2014 р. № 692/БТ «Про віднесення АТ «Дельта Банк» до категорії проблемних», якою встановлено обмеження у діяльності банку.

Постановою Правління НБУ від 11.09.2014 №560/БТ призначено куратора банку - ОСОБА_13

У відповідності до Наказу від 03.11.2014 р. №2650 з метою стабілізації діяльності банку наказано погоджувати з куратором всі проекти рішень Ради Директорів та Кредитних комітетів.

На підставі Постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 №150 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 02.03. 2015 р. № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено ОСОБА_12 - уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк».

На виконання постанови Правління Національного банку України від 02.10. 2015 р. № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта банк» Фондом гарантуванням вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 р. №181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з якими відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» строком з 05.10. 2015 р. по 04.10.2017 р.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 10.11.2016 р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду України від 13.03.2017 р. та постановою Вищого господарського суду України від 11.07.2017 р., у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент», треті особи: ТОВ «Айбокс», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, встановлена обґрунтованість висновку уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію АТ «Дельта Банк» ОСОБА_12 про нікчемність правочинів, що були предметом розгляду, з підстав визначених ч. З ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно керувався нормами ст. 215 ЦК України, про те, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Встановивши, що спірний договір від імені банку укладено та підписано особою, яка не мала повноважень на укладення зазначеного договору без відповідного рішення колегіального органу управління Банку (Ради директорів), без погодження з куратором банку, в обхід запроваджених обмежень діяльності банку, з порушення порядку здійснення погашення заборгованості готівкою, за відсутності простроченої заборгованості до настання строку виконання зобов'язання, що свідчить про зменшення заборгованості на обліку банку без перерахування реальних грошових коштів, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги, про те, що спірний договір поруки був підписаний Головою Ради Директорів а його повноваження стосовно підпису будь-яких аналогічних договорів визначені без обмежень, колегією суддів не приймаються до уваги, як такі, що спростовані судом першої інстанції при розгляді справи.

Так, пунктом 6.5.12. Статуту АТ «Дельта Банк» встановлено правило двох підписів: будь-які правочини (у тому числі, але не виключно: договори (контракти), угоди, довіреності, гарантії, тощо) та інші документи, конкретний перелік яких визначається та встановлюється Спостережною Радою Банку, від імені Банку повинні бути підписані спільно Головою Ради Директорів (або виконуючим обов'язки Голови Ради Директорів) та особою, призначеною Спостережною Радою Банку з поміж Членів Ради Директорів Банку або Заступників Голови Ради Директорів Банку. Правочини та документи, зазначені в цьому пункті Статуту, вважатимуться належним чином укладеними (вчиненими) та будуть мати юридичну силу для Банку виключно у випадку, коли вони укладені з дотриманням такого правила двох підписів.

Рішення колегіального органу - Ради Директорів AT «Дельта Банк» - щодо уповноваження ОСОБА_17 укладати від імені банку Договір поруки з ОСОБА_8 - не приймалось, до того ж при укладанні Договору поруки не дотримано правило двох підписів.

Отже, Статутом AT «Дельта Банк» та Положенням про Раду Директорів AT «Дельта Банк» Голова Ради Директорів AT «Дельта Банк» зобов'язана діяти у відповідності до Статуту та Положення, однією із вимог яких є вимога діяти від імені Банку відповідно до рішень Ради Директорів, в тому числі представляти інтереси Банку, вчиняти правочини від імені Банку; видавати накази та давати розпорядження, обов'язкові до виконання всіма працівниками Банку (п. 4.1., 4.2. Статуту банку).

Тож, свобода дії Голови Ради Директорів AT «Дельта Банк» обмежується рішенням колегіального органу Ради Директорів AT «Дельта Банк», відповідно для уповноваження осіб на представництво інтересів банку та вчинення конкретних правочинів Голова Ради директорів AT «Дельта Банк» зобов'язана спершу отримати відповідне рішення колегіального органу управління AT «Дельта банк», а саме рішення Ради Директорів.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що обмеження, встановлені постановою не стосуються договору, що укладений раніше - 25.06.2014 р., а списання коштів на погашення кредитних зобов'язань здійснювалось з рахунку ОСОБА_8 у грошовій формі, з рахунку поручителя на позичковий рахунок ТОВ «Айбокс» за внутрішньобанківським переказом коштів, також колегією суддів не приймаються до уваги, на підставі наступного.

АТ «Дельта Банк», здійснюючи погашення заборгованості за Кредитним договором на підставі Договору поруки, був зобов'язаний здійснити дану банківську операцію виключно через кореспондентській рахунок, відкритий у НБУ, проте такий порядок не було дотримано, оскільки погашення заборгованості відбувалось напряму з депозитного рахунку ОСОБА_8 НОМЕР_1 на рахунок ТОВ «Айбокс» НОМЕР_2 та НОМЕР_3, обмеження були встановлені саме на момент погашення - 12.02.2015 р., а не укладення договору поруки.

Крім того, відповідно до наданих доказів, реальних грошових надходжень АТ «Дельта Банк» від вказаного договору поруки не отримувало.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України апеляційний суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 - ОСОБА_6 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2017 року - залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: