АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1415/18 Справа № 0432/687/12 Головуючий у 1 й інстанції - Полубан М.П. Доповідач - Лаченкова О.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Кошара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2012 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання угоди дійсною,-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2012 року до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання угоди дійсною.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2012 року позов ОСОБА_3 про визнання правочину дійсним, задоволено.

Визнано спадковий договір, укладений 01.09.2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - дійсним.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2012 року, оскільки судом першої інстанції порушено норми матеріального і процесуального права та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2012 року просить апеляційну скаргу ОСОБА_2відхилити, а рішення Самарського Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2012 рокузалишити без змін.

У відповідності до п.8 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року та ч.2 ст.147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду апеляційним судом Дніпропетровської області в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що земельна ділянка, яка є предметом спадкового договору є особистою власністю відповідача, а тому у нього є всі підстави розпоряджатися даною земельною ділянкою на власний розсуд та окрім того відповідачка визнала позов.

Але з таким висновком суду погодитись неможливо з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що у 2009 року ОСОБА_4 отримав усний дозвіл на право користування земельною ділянки ОСОБА_2, яка є власником цієї земельною ділянки та надала державний акт НОМЕР_1 від 26 квітня 2002 року.

За користування земельною ділянки ОСОБА_4 надавав ОСОБА_2 орендну плату в 2009 році частину сільськогосподарської продукції, а в 2010-2011 року грошові кошти.

ОСОБА_2 не зверталася до ОСОБА_4 для укладання будь-яких договорів.

Як вбачається з матеріалів справи, що між сторонами по справі було укладено та підписаний спадковий договір від 01.09.2011 року, предметом якого є земельна ділянка розміром 5,732 га., розташована на території Самарської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської обл., згідно державного акту НОМЕР_2.

В цьому договорі зазначені права та обов'язки сторін та інші умови, а саме: ОСОБА_2, мешканець АДРЕСА_1, надалі - відчужувач, з однієї сторони і ОСОБА_3, мешканець АДРЕСА_2, надалі - набувач, з другої сторони, уклали цей договір про наступне: 1. За спадковим договором набувач зобов'язується виконати розпорядження відчужувача і в разі його смерті набуває право власності на нерухоме майно відчужувача; 2. Предметом спадкового договору є нерухоме майно - земельна ділянка розміром 5,732 га по державному акту НОМЕР_1; 3. Відчужувач не має права укладати будь - які угоди на відчуження нерухомого майна, що є предметом цього договору, передачу його в будь-яке володіння і користування третім особам (оренда, управління, емфітемвіз, тощо), в тому числі і заповідати його; 4. Набувач у спадковому договорі зобов'язаний вчинити такі дії

Відповідно до ст.1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Згідно до ст. 1304 ЦК України спадковий договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а також державний реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

З пояснень ОСОБА_2 встановлено, що вона не укладала жодних договорів з ОСОБА_3. оскільки взагалі не знає його. Підпис від її ім'я в договорі спадкування вважає підробленим і вона звернулася до прокурора Дніпропетровської області, у зв'язку з чим відкрито кримінальну справу № 0000753.

Окрім того, в матеріалах справи взагалі відсутні докази повідомлення ОСОБА_5 про розгляд справи ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання угоди дійсною в порушення норм ст.128 ЦПК України.

Отже, задовольняючи позовні вимоги , що земельна ділянка, яка є предметом спадкового договору є особистою власністю відповідача, а тому у нього є всі підстави розпоряджатися даною земельною ділянкою, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку, оскільки при укладанні спадкового договору були порушені норми ст.1304 ЦК України, а саме спадковий договір не був нотаріально посвідчений і зареєстрований у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України .

Відповідно до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України порушенням норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов'язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Таким чином, судом першої інстанції порушено як матеріальні так і процесуальні норми чинного законодавства та порушено права ОСОБА_2 у відповідності до ст. 12 ЦПК України.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2012 року необхідно скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання угоди дійсною - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 118,03грн.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2012 року - скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання угоди дійсною - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 118,03грн.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича