Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.01.2018 Справа №607/16411/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Буцик О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №008-28643-070413 від 07 квітня 2013 року ,-

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Дельта Банк» звернулося в суд з позовом до відповідача, у якому просять стягнути із ОСОБА_1 в користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за Кредитною лінією на загальну суму 19 292 (девятнадцять тисяч двісті девяносто дві) грн.. 22 коп., яка складається із: 8 875,94 грн. тіло кредиту, 5 910, 19 грн. прострочене тіло кредиту, 0,00 грн. заборгованість за відсотками, 4 506,09 грн. заборгованість за комісіями, а також 243,60 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із позовом в суд.

В обґрунтування заявлених вимог вказують на те, що 07.04.2013 року ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1, шляхом акцептування Банком, Пропозиції клієнта, уклали кредитну угоду відповідно до умов заяви №008-28643-070413, за якою встановлено ліміт Кредитної лінії у розмірі 15 000, 00 грн. Для погашення кредиту Банком відкрито відповідачу рахунок №9288. Відповідач скористалася кредитною лінією, проте в порушення вимог, встановлених угодою, припинила виконання своїх зобовязань щодо повернення кредиту.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги не визнала та заперечила факт укладення із позивачем кредитного договору, що підтверджується наданими нею експертними висновками.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив

Відповідно до умов заяви № 008-28643-070413 (Договір) від 07.04.2013 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та ОСОБА_1 уклали кредитну угоду, шляхом акцептування Банком пропозиції клієнта.

Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з п.п. 2.1, 2.2, 2.5 частини 2 вищевказаного Договору, Банк відкриває ОСОБА_1 картковий рахунок №9288 в національній валюті України гривні.

Згідно п. 2.3 частини 2 Договору, Банк встановлює ліміт Кредитної лінії у розмірі: 15 000, 00 грн.

Згідно п. 1 частини 3 Договору, обслуговування Карткового рахунку здійснюється у відповідності до Тарифів, що є невід'ємною частиною Договору.

Пунктом 2.1. частини 3 Договору передбачено, що моментом прийняття (акцепту) Банком пропозиції, щодо укладення Договору, а отже моментом укладання Договору на умовах, описаних в Пропозиції та Правилах, вважатиметься дата підписання Банком даної Пропозиції та скріплення її печаткою.

На підставі п. 2.4. Частини 3 Договору, кредитування Рахунку в межах Кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4. частини 2 Пропозиції. Кожен наступний ліміт Кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених Сторонами у Пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до Пропозиції.

У відповідності до п. 2.5. Частини 3 Договору, ОСОБА_1 до підписання Пропозиції була ознайомлена в письмовій формі з інформацією про умови кредитування Рахунку (у формі встановлення Кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 642 Цивільного кодексу України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч.1 ст.530 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його в строк, встановлений договором.

Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 202 Цивільного кодексу України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована па набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі, й зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Як вбачається з довідки виданої Лінійним управління в метрополітені МВС України в м. Києві, ОСОБА_1 зверталася з приводу крадіжки її гаманця в якому знаходився паспорт виданий на її імя та банківські картки.

31.12.2013 року представник ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Оболонського РУ ГУ МВС України з заявою про кримінальне правопорушення, щодо вчинення протиправних дій особою, яка використовуючи втрачені документи ОСОБА_1 оформила кредит в ПАТ «Дельта Банк».

14.02.2014 року до ЄРДР внесено відомості про відкриття кримінального провадження №0001126 згідно заяв представника ПАТ «Дельта Банк», щодо оформлення кредиту за підробленими документами.

Як вбачається із письмового доказу - висновку №8-4/2169 від 05.12.2017 року складеного експертом Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру складеного в рамках кримінального провадження №0001126: Підписи та рукописні записи від імені ОСОБА_1 у документах, які зшиті у підшивку з верхнім аркушем - заявою № 008-28643- 070413, а саме у:

-графі «підпис Клієнта і ПІБ повністю ОСОБА_1» оригіналу документа «Заява № 008-28643-070413 від 07.04.2013»;

- графі «держатель (ПІБ, підпис)» оригіналу документа «Тарифи на обслуговування платіжних карток»;

-графі «підпис Клієнта і ПІБ повністю» оригіналу документа «Умови надання кредитної картки»;

-графі «підпис та ініціали», «підпис» оригіналу документа «Анкета позичальника» від 07.04.2013 (рукописний запис «ОСОБА_1Ф.» та підпис);

-графі «прізвище та ініціали фізичної особи», «підпис фізичної особи»оригіналу документа «Опитувальник клієнта - фізичної особи» від 07.04.2013;

-копії паспорта на імя ОСОБА_1 (два рукописних записи «копія вірна 06.04.13» та два підписи);

-копії Довідки про присвоєння ідентифікаційного номера на імя ОСОБА_1 (рукописний запис «копія вірна 06.04.13» та підпис);

-графі «підпис Клієнта і ПІБ повністю ОСОБА_1» оригіналу документа «Дозвіл фізичної особи» виконані не ОСОБА_1, а іншою особою.

Підписи та рукописні записи від імені ОСОБА_1 у документах, які зшиті у підшивку з верхнім аркушем - заявою № 007-28643- 070413 від 07.04.2013, а саме у:

-графі «підпис Клієнта ОСОБА_1» оригіналу документа «Заява № 007-28643-070413 від 07.04.2013»;

-графах «Клієнт» оригіналу документа «Таблиця орієнтовних щомісячних платежів та подорожчання»;

-графі «підпис Клієнта /ОСОБА_1Ф./» оригіналу документа «Графік платежів»;

-графі «підпис Клієнта», оригіналу документа «Акт перевірки наявності, стану, умов використання Предмету застави»;

-графі «прізвище та ініціали», «підпис» оригіналу документа «Анкета» від 07.04.2013 (рукописний запис «ОСОБА_1Ф.» та підпис);

-копії паспорта на імя ОСОБА_1 (два рукописних записи «копія вірна 06.04.13» та два підписи);

-копії Довідки про присвоєння ідентифікаційного номера на імя ОСОБА_1 (рукописний запис «копія вірна 06.04.13» та підпис);

-графі «підпис Клієнта і ПІБ повністю ОСОБА_1» оригіналу документа «Дозвіл фізичної особи» виконані не ОСОБА_1, а іншою особою.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав є визнання правочину недійсним.

Частиною 1 статті 216 ЦК України, встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Оскільки судом на підставі поданих доказів встановлено, що ОСОБА_1 не вчиняла жодних дій, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обовязків, а саме не підписувала кредитний договір №008-28643-070413 від 07 квітня 2013 року, тому зазначений позов не підлягає до задоволення. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» слід відмовити за недоведеністю позовних вимог,

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 76, 81, 82, 141, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 16, 202, 203, 215, 216, 526, 612, 642, 1050, 1054 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №008-28643-070413 від 07 квітня 2013 року відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 01.02.2018 р.

Головуючий суддяОСОБА_2