Єдиний унікальний номер 2-1306/11 Номер провадження 22-ц/775/13/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2018 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Канурної О.Д.

суддів: Краснощокової Н.С., Космачевської Т.В.

секретар Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2 на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 20 грудня 2011 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_3» до ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2011 року позивач - Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_3» звернувся до Селидівського міського суду з позовною заявою до ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову посилався на те, що 17 квітня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_3» та ОСОБА_4 укладено Кредитний договір № 156ЗН/08-7, згідно якого ОСОБА_3 надав ОСОБА_4 кредит у розмірі 100000 грн. зі сплатою 24,5 процентів річних з щомісячною сплатою за обслуговування кредиту в розмірі 70 грн. та кінцевим терміном погашення по 10.04.2018 року.

В забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_4 за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_1 був укладений Іпотечний договір від 17.04.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Димитрівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 3046. Також в забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_4 за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_1 був укладений договір поруки від 17.04.2008 року. Згідно умов цього договору Поручитель солідарно відповідає перед Кредитором за виконання Боржником зобовязань в повному обсязі за Кредитним договором та додаткових договорів до нього.

Також в забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_4 за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_5 був укладений договір поруки від 17.04.2008 року. Згідно умов цього договору Поручитель солідарно відповідає перед Кредитором за виконання Боржником зобовязань в повному обсязі за Кредитним договором та додаткових договорів до нього.

Позивач виконав свої зобовязання за кредитним договором, а відповідач ОСОБА_4 взяті на себе зобовязання за кредитним договором виконував з порушенням умов договору, внаслідок чого станом на 07.09.2011 року заборгованість становить 154209,66 грн. та складається з заборгованості за кредитом 94162,00 грн., несплачених процентів за користування кредитом 51164,53 грн., несплаченої комісії 2380 грн., штрафу 6503,13 грн.

Позивач просив суд першої інстанції стягнути з відповідачів - ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 солідарно заборгованість за Кредитним договором № 156ЗН/08-7 від 14.04.2008 року в сумі 154209,66 грн., витрати по сплаті судового збору.

Заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 20 грудня 2011 року позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_3» до ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитом, задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_3» заборгованість за кредитним договором № 156ЗН/08-7 від 14.04.2008 року в сумі 154209,66 грн., судовий збір в розмірі 1542 грн. 10 коп. та судові витрати у розмірі 120 грн.

Із вказаним рішенням суду не погодилася відповідачка ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2 та подала апеляційну скаргу. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, при розгляді справи судом першої інстанції були не в повній мірі зясовані обставини, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Просить апеляційний суд скасувати заочне рішення Селидівського міського суду Донецької області від 20 грудня 2011 року, ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

В судове засідання апеляційного суду відповідачка ОСОБА_1 не зявилася, хоча своєчасно і належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (том № 2, а.с. 78).

В судове засідання апеляційного суду, яке призначено у режим і відеоконференції за клопотанням представника відповідачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 не зявився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (том № 2, а.с. 80).

Відповідно до Акту від 01.03.2018 року, затвердженого керівником апарату Димитровського міського суду Донецької області, судове засідання в режимі відеоконференції у вказаній вище цивільній справі не відбулося через перевищення ліміту користувачів на сервері TrueConf Client та неявку захисника ОСОБА_2 ( том № 2, а.с. 83-84).

В судове засідання апеляційного суду відповідачка ОСОБА_5 не зявилася, хоча своєчасно і належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (том № 2, а.с. 79).

Відповідно до актового запису про смерть № 8610 від 12 листопада 2015 року, відповідач ОСОБА_4 помер 11 листопада 2015 року (том № 2, а.с. 26).

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представника Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_3», дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, в редакції від 03 жовтня 2017 року, яка набрала чинності 15 грудня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Пунктом 4 частини 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У звязку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 квітня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_3» та ОСОБА_4 укладено Кредитний договір № 156ЗН/08-7, згідно якого ОСОБА_3 надав ОСОБА_4 кредит у розмірі 100000 грн. зі сплатою 24,5 процентів річних з щомісячною сплатою за обслуговування кредиту в розмірі 70 грн. та кінцевим терміном погашення по 10.04.2018 року.

В забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_4 за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_1 був укладений Іпотечний договір від 17.04.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Димитрівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 3046. Також в забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_4 за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_1 був укладений договір поруки від 17.04.2008 року. Згідно умов цього договору Поручитель солідарно відповідає перед Кредитором за виконання Боржником зобовязань в повному обсязі за Кредитним договором та додаткових договорів до нього.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивач належним чином виконував свої обовязки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредит, але належним чином не виконував свої обовязки за договором.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач ОСОБА_4 помер 11 листопада 2015 року.

Відповідно до спадкової справи № 1036/2016 до майна померлого 11 листопада 2015 року гр. ОСОБА_4, за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня (том № 2, а.с. 54-63).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, про те, що свою згоду на підвищення процентної ставки з 18% до 24,5 % річних за кредитом ОСОБА_1 не надавала, є безпідставними, оскільки як вбачається із пункту 3.4 договору поруки, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_3» та ОСОБА_1, ОСОБА_4, Поручитель погоджується з тим, що при внесенні будь-яких змін у Кредитний договір /Договір кредитної лінії в тому числі, якщо такі зміни збільшують обсяг відповідальності Поручителя або відбулась новація зобовязання, такі зміни розповсюджуються на цей Договір поруки і на Поручителя і не є підставою для припинення поруки.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, про те, що при винесенні рішення суд першої інстанції не зясував обсяг зобовязань кожного з відповідачів по справі перед кредитором, є безпідставни ми, оскільки відповідно до ч. 1 статті 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Частиною 1 статті 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Разом з тим, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції стягнув солідарно судові витрати з відповідачів, що є незаконним, оскільки пунктом 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року передбачено, що солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 1 частини 2 вказаної вище статті передбачено, що інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.

Враховуючи вказане вище, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2 слід задовольнити частково, рішення Селидівського міського суду Донецької області від 20 грудня 2011 року змінити в частині стягнення судових витрат, ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_3» судові витрати в розмірі по 831,05 грн. з кожної.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, задовольнити частково.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 20 грудня 2011 року змінити в частині стягнення судових витрат, ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_3» судові витрати в розмірі по 831 (вісімсот тридцять одну) грн. 05 коп. з кожної.

В іншій частині рішення Селидівського міського суду Донецької області від 20 грудня 2011 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі.

Судді:

Повний текст постанови складений 02 березня 2018 року

Суддя: О.Д.Канурна