Справа № 0503/921/2012
Провадження №6/219/41/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючої судді Брежнева О.А.

за участю секретаря Котинської А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут подання головного державного виконавця Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про примусове проникнення до будинку розташованого за адресою: м. Бахмут, вул. Чапаєва, 36, для подальшого проведення виконавчих дій та виконання рішення суду,

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець відділу Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до будинку розташованого за адресою: м. Бахмут, вул. Чапаєва, 36, для подальшого проведення виконавчих дій та виконання рішення суду. Мотивуючи його тим, що на примусовому виконанні у Бахмутському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебуває виконавче провадження ВП №32193598 з примусового виконання виконавчого листа №2-1846 виданого 28 березня 2012 року Артемівським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття обох дітей на користь ОСОБА_4. В перебігу примусового виконання державним виконавцем вчинені дії щодо встановлення доходів та майна боржника. Згідно отриманих відповідей з реєстраційно-облікових установ боржник ОСОБА_1 доходів не отримує, рухоме майно за боржником не зареєстровано. Згідно витягу з КП «Артемівське БТІ» за боржником зареєстрована ? частина будинку, який розташований за адресою: пр. Чапаєва, 47/167, м. Бахмут. Державним виконавцем винесена постанова про арешт усього нерухомого майна боржника. Заборгованість по аліментам станом на 15 вересня 2015 року складає 22519, 62 грн. Державним виконавцем здійснено вихід на дільницю за місцем мешкання боржника, а саме: пр. Чапаєва, 36, м. Бахмут з метою перевірки майнового стану боржника для вилучення та реалізації належного боржнику на праві власності майна. При перевірці стало відомо, що ліквідне майно, яке розташовано на прилеглій змеленій ділянці біля будинку боржника не виявлено, потрапити до будинку боржника державному виконавцю не вдалося можливим.

Відповідно до правил частини 2 статті 439 ЦПК України, суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику)сторін та інших заінтересованих осіб.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Суд встановив, що 28 березня 2012 року було видано виконавчий лист (а.с.49) Артемівським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття обох дітей на користь ОСОБА_4, починаючи з 01 лютого 2012 року.

З копії постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с.48) вбачається, що 11 квітня 2012 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Артемівського МРУЮ відкрито виконавче провадження по виконавчому листу №2-1846 виданому 28 березня 2012 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття обох дітей на користь ОСОБА_4, починаючи з 01 лютого 2012 року. Проте суду не надано доказів у підтвердження того, що дана постанова була у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» направлена боржнику, та що він знає про відкриття виконавчого провадження щодо нього.

Відповідно до копії відповіді Пенсійного фонду України від 17 грудня 2017 року (а.с.46) ОСОБА_1 не перебуває на обліку Головного управління ПФУ в Донецькій області та не отримує пенсію.

Згідно копії відповіді (а.с.45) Державної фіскальної служби України платник податків з ІПН НОМЕР_1 на обліку в органах ДПС не перебуває.

З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень (а.с.43) від 27 грудня 2017 року вбачається, що накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 що також підтверджується копією постанови про арешт майна боржника від 27 грудня 2017 року (а.с.47).

З копії акту державного виконавця від 27 грудня 2017 року (а.с.44) вбачається, що на час перевірки за адресою пр. Чапаєва, 36 м. Бахмут боржника вдома не було. Зі слів співмешканки боржника стало відомо, що боржник ніде не працює, пенсію не отримує. Залишено виклик. Даний акт був складений лише державним виконавцем і без присутності інших осіб. Крім того виходячи на місце та складаючи акт державний виконавець мав зясувати у мешканців вказаного будинку що їм відомо про місце проживання боржника та належним чином це зафіксувати.

Окрім того, в наданих матеріалах відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 як боржнику за адресою проживання йому було надано повідомлення про надання доступу до будинку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Водночас, ст. 30 Конституції України, кожному гарантовано недоторканність житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку не інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Однак, конституційна гарантія недоторканності житла чи до іншого володіння особи не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Так, згідно до вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Реалізація цього права надана суду та закріплена в ст. 439 ЦПК України, відповідно до якої питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, в якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в ч. 1 цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Таким чином, аналізуючи докази надані в підтвердження вимог подання, суд дійшов висновку, що державний виконавець, звертаючись із зазначеним поданням, в його змісті належним чином не вмотивував неможливість виконання рішення суду в інший спосіб з наданням вмотивованих та належно обґрунтованих доказів, а також не аргументував можливість порушення прав інших співвласників відповідного об'єкта нерухомості - будинку №36 по пр. Чапаєва у м. Бахмут.

З викладеного слідує, що зміст подання та обставини викладені в ньому не обґрунтовані достовірними, належними доказами, які б слугували підставою для його беззаперечного задоволення.

Враховуючи викладене, аналізуючи докази надані державним виконавцем в підтвердження поданого до суду подання, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню за наведених вище підстав.

На підставі наведеного та керуючись ст. 439, 258-261, 353-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені подання головного державного виконавця Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про примусове проникнення до будинку розташованого за адресою: м. Бахмут, вул. Чапаєва, 36, для подальшого проведення виконавчих дій та виконання рішення суду відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання), за порядком передбаченим ст. 355 ЦПК України та п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя:

Суддя О.А.Брежнев