Справа № 214/6684/17
З АО Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
07 лютого 2018 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Євтушенка О.І.,
секретар судового засідання Бєлікова О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 214/6684/17
за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування»
про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Представники сторін:
від позивача ОСОБА_2
Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні.
Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи.
Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.
Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд,-
Враховуючи факт підписання відповідачем заяви-анкети, ознайомлення з Умовами та правилами надання кредиту в ході судового розгляду не спростовано, суд приходить до висновку, що між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 дійсно виникли договірні відносини, повязані з наданням фінансово-кредитних послуг.
Відповідно до заяви-анкети (а.с.4), кредитодавець надав позичальникові кредит в сумі 800 грн. на особисті потреби строком на 30 днів до 24.01.2016 року (дати повернення кредиту) зі сплатою відсотків за користування ним в розмірі 480 грн. з розрахунку 2% за кожен день користування кредитом (730 % річних або 732 % річних, якщо на період користування кредитом припадає високосний рік).
Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Як встановлено в ході судового розгляду, що також підтверджується видатковим касовим ордером від 26.12.2015 року із підписом позичальника про отримання кредитних коштів (а.с.5), банк свої зобовязання перед ОСОБА_1 виконав належним чином, надавши йому кредит в обумовленому сторонами розмірі. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав та обов'язків сторін, на боржників покладено цивільно-правовий обов'язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає визначене ч.1 ст.509 ЦК України право кредитора вимагати їх повернення.
Згідно зі ст.ст.525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від його виконання не допускається. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (ст. 625 ЦК України). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК України).
Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в силу ч.2 ст.1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.
Стосовно вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в розмірі 10 160 грн., нарахованих за 635 днів прострочки, суд виходить з наступного.
Імперативним приписом ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобовязання.
Згідно ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ч.1 ст.611 ЦК України).
Виходячи зі змісту ст.ст.546,548,549 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою (штраф, пеня), яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобовязання.
Як визначено п.п.4.3-4.4 Умов надання та обслуговування кредитів (а.с.10), у разі несвоєчасного повернення клієнтом обумовленої суми кредиту та нарахованої плати за користування кредитом до клієнта застосовуються штрафні санкції нарахування неустойки у вигляді пені у відсотках від суми кредиту, за кожен день прострочення, у розмірі та порядку, передбачених п.4.4, а саме в розмірі 2,64% від суми заборгованості, починаючи з першого дня заборгованості, на 15 день заборгованості клієнт зобовязується сплачувати Товариству пеню в розмірі 4,02%, на 30 день 6,67 %.
Відповідно до ч.3 ст.509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Аналізуючи обсяг відповідальності позичальника за порушення умов кредитного договору, визначений розмір відсотків за користування кредитом 2% в день, суд приходить до висновку, що визначений Умовами розмір пені не відповідає засадам розумності та справедливості, оскільки, перш за все, суперечить розміру відсотків за користування кредитом, у співвідношенні з яким відповідно до п.4.4 Умов здійснюється нарахування пені.
З урахуванням ст.23 ЦПК України щодо загальних засад та завдань цивільного судочинства та ч.4 ст.12 ЦПК України відносно обов'язку суду сприяти сторонам в здійсненні їхніх прав, застосовуючи положення ч.3 ст.551 ЦК України суд вправі зменшити розмір неустойки (пені) як цивільно-правової відповідальності боржника за умови, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, на чому також акцентує увагу Верховний Суд України в постанові від 03.09.2014 року у справі №6-100цс14.
В розумінні ч.3 ст.551 ЦК України істотними обставинами можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.
Згідно п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з ч.2 ст.625 ЦК України та мають іншу правову природу.
В ході судового розгляду встановлено, що розмір основного збитку, завданого відповідачем, становить 1260, 80 грн. (з розрахунку: 788 грн. тіло кредиту + 472,80 грн. відсотки), в той час як заборгованість за пенею, нарахованою за прострочення виконання ОСОБА_1 кредитних зобов'язань станом на 07.11.2017 року складає 10 160 грн. - за 635 днів згідно розрахунку (а.с.3).
Таким чином, очевидним є те, що заявлений позивачем розмір пені є неспівмірним з розміром основного збитку, завданого відповідачем і не відповідає визначеним п.6 ч.1 ст.3, ч.3 ст.509, ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам конституційного принципу верховенства права, що також передбачено в абз.2 п.3.2 Рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 року у справі №7-рп/13.
Враховуючи встановлену неспівмірність, розмір основного збитку та відсутність доказів звернення позивача з досудовими вимогами до відповідача для погашення ним заборгованості в добровільному порядку, суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин положення ч.3 ст.551 ЦК України та зменшити розмір пені до 1300 грн., що кореспондується з позицією Верховного Суду України, викладеною в постановах від 04.11.2015 року у справі № 6-1120цс15, від 03.09.2014 року у справі № 6-100цс14.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує вимоги ст.141 ЦПК України та п.39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати в цивільних справах», відповідно до якого у разі, якщо суд на підставі ч.3 ст.551 ЦК України зменшує розмір неустойки, витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.
У звязку з викладеним, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ТОВ «Служба миттєвого кредитування» 1600 грн. в рахунок відшкодування судового збору.
Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 273, 279, 280-284, 287, 354, 355, п.15 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року, яка набрала чинності 15.12.2017 року), суд, -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» судовий збір в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.
В задоволенні іншої частини вимог відмовити.
Після набрання рішенням суду законної сили видати виконавчий лист для предявлення на виконання у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його ухвалення не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Відомості про сторін:
Відповідач: ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: мкр-н Гірницький 49/44, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.
Повний текст рішення суду складено та підписано 07.02.2018 року.
Суддя О.І. Євтушенко