Справа №442/8096/17
Провадження №2/442/445/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кучаковського Ю.С.,

за участю секретаря судового засідання Кравців Х.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

за участю представників:

від позивача: не зявилися

від відповідача: не зявилися

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в якій просила ухвалити рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання у Дрогобицькому державному педагогічному університеті ім. Івана Франка, в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання, щомісяця. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16.08.96 між нею та відповідачем був укладений шлюб, від якого у них є донька ОСОБА_3, народжена 11.09.1999. Дитина проживає разом з позивачем. Зазначає, що до досягнення донькою повноліття відповідач сплачував аліменти на утримання дитини, проте після досягнення повноліття дочки, він категорично відмовився сплачувати аліменти, нічим не коментуючи свою відмову.На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатись у Дрогобицькому державному педагогічному університеті ім. Івана Франка на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Крім того, вона щороку сплачує за навчання 10 340 грн.

Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву в якій просить слухати справу у її відсутності, позові вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просив слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 16.08.1996 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (до укладення шлюбу прізвище „Кіт) укладено шлюб, зареєстрований Поповицькою сільською радою Мостиського району, актовий запис № 6, Свідоцтво про шлюб серії І-СГ № 303922.

Від спільного шлюбу у сторін народилась донька: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, Свідоцтво про народження Серії І-СГ № 115800.

Згідно довідки, виданої деканом соціально-гуманітарного факультету Дрогобицького педагогічного університету імені ОСОБА_4, ОСОБА_3 навчається стаціонарно на 2 курсі соціально-гуманітарного факультету Дрогобицького педагогічного університету імені ОСОБА_4 за рахунок фізичних (юридичних) осіб, термін навчання: 01.09.2016-30.06.2020.

Частинами 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України передбачено, що кожна дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сімї.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обовязком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до розяснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15.05.2006 № 3, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Позивачем зазначено, що дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, які мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована Україною 27.02.1991, дата набуття чинності для України 27.09.1991) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Таким чином, в даний час між позивачем та відповідачем виник спір з приводу утримання повнолітньої дитини, а тому суд переконаний, що позивач потребує допомоги на її утримання, а відповідач зобовязаний надавати таку допомогу.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо розміру аліментів на повнолітню дитину, суд враховує думку сторін, стан здоровя позивача та відповідача платника аліментів, їхнє матеріальне становище, рівність прав та обовязків обох батьків щодо дітей, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вимоги розумності та справедливості і визначає на користь позивача аліменти на утримання утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання у Дрогобицькому державному педагогічному університеті ім. Івана Франка, в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання 30.06.2020.

На думку суду, саме такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку відповідатиме інтересам їх дитини, враховуючи їх вік та матеріальні потреби.

У разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоровя когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України „Про судовий збір з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід спеціального фонду Державного бюджету України в сумі 704 грн 80 к.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 12, 13 76-83, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355, 430, п.п. 9, 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (с. Поповичі Мостиського району Львівської області) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (вул. Копистенського, 4, м. Дрогобич Львівської області, ІПН НОМЕР_1) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання у Дрогобицькому державному педагогічному університеті ім. Івана Франка, в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 17.11.2017 і до закінчення навчання 30.06.2020.

В іншій частині в позові відмовити.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (с. Поповичі Мостиського району Львівської області) 704 грн (сімсот чотири) грн 80 к. судового збору в дохід спеціального фонду Державного бюджету України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.С. Кучаковський