Справа № 444/2979/15-ц
Провадження № 6/444/14/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Жовківського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи ОСОБА_2 за кордон ( за межі України),-

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Жовківського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_1 звернувся до суду із поданням, у якому просить обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон (за межі України). Подання мотивує тим, що у відділі державної виконавчої служби Жовківського районного управління юстиції Львівської області у нього як державного виконавця на виконанні перебуває виконавче провадження з виконання:

- виконавчого листа № 444/2979/15-ц від 31.10.2016 р. Жовківського районного суду Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 22613,46 грн.

Державним виконавцем на підставі сг.ст. 17, 19, 20, 25 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та скеровано рекомендованою кореспонденцією сторонам для відома та виконання разом із викликом до державного виконавця, однак боржник не зявився;

При виконанні даного виконавчого провадження вчинено ряд дій, однак такі не призвели до виконання рішення суду.

Тривале невиконання боржником рішення Жовківського районного суду Львівської області від 31 жовтня 2016 року свідчить про ухилення останнього від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням.

Вважає, що наявність у ОСОБА_2 невиконаних зобовязань, покладених на нього вищезгаданим виконавчим документом, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Стверджує, що боржнику неодноразово скеровувалися виклик-попередження для явки у Жовківський ВР ДВС ГТУЮ у Л/о, для надання пояснення за невиконання рішення суду, однак боржник на виклики не являвся, рішення суду не виконує та ігнорує.

24.02.2017 року на адресу відділу надійшла заява стягувача про скерування державним виконавцем подання про тимчасове обмеження в праві виїзду за кордон боржника.

Заборгованість станом на сьогоднішній день становить 22613,46 грн.

А тому просить подання задоволити. Обовязок виконання обмеження у виїзді за межі України покласти на Державну прикордонну службу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

В судове засідання державний виконавець не зявився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином шляхом телефонограми, однак в самому поданні просить справу розглядати без участі представника Жовківського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області, вимоги подання підтримав повністю.

Оскільки учасники по справі в судове засідання не зявилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється .

Вивчивши матеріали подання, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що таке не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Судом встановлено, що на виконанні Жовківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 444/2979/15-ц від 31.10.2016 р. Жовківського районного суду Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 22613,46 грн..

З матеріалів подання та долучених до нього ксеровідбитків документів вбачається, що державним виконавцем вчинено ряд дій на підставі ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема винесено постанову про відкриття виконавчого провадження 09.11.2016 року. Однак з долучених державним виконавцем документів, не вбачається підтвердження про те, що боржник таку отримав.

В доданих до подання матеріалах відсутні відомості про те, що державний виконавець здіснював виклик ОСОБА_2 належним чином у Жовківський РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області, оскільки немає підтвердження про надсилання та отримання боржником виклику державного виконавця.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований Законом України 11.09.1993 р.) та ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини, заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження визначено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України, громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З врахуванням наведеного, при вирішенні питання про тимчасове обмеження вказаного конституційного права державний виконавець зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника або керівника боржника у виконавчому провадженні.

Подання державного виконавця повинно відповідати вимогам, що визначені листом Міністерства юстиції України Щодо виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов'язання, в тому числі зі сплати аліментів, покладені на них рішеннями судів, а саме: ухилення боржника від виконання своїх обовязків повинно бути обґрунтовано та проведено достатньо заходів примусового виконання рішень передбачених Законом України Про виконавче провадження у повній мірі з додаванням копій документів виконавчого провадження.

Водночас судом встановлено, що державним виконавцем на підставі статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України Про виконавче провадження', 09.11.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов'язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Ст. 28 ч. 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Підтверджень про вручення боржникові постанови про відкриття виконавчого провадження, а відповідно і підтвердження про те, що боржник повідомлений про початок примусового виконання рішення державним виконавцем не надано.

Суду не надано достатньо доказів про те, що державним виконавцем проведено достатньо заходів примусового виконання рішення, передбачених Законом України "Про виконавче провадження".

Слід також зазначити, що у поданні державним виконавцем не зазначено підстав та доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон, а його тимчасові виїзди ще не свідчать про те, що останній має намір покинути територію України та ухилитися від виконання боргових зобовязань.

Як вбачається із довідки Державної прикордонної служби № 9989 від 01.12.2017 року ОСОБА_2 періодично виїжджає за межі України, однак повертається на територію України.

В свою чергу, з матеріалів справи встановлено, що державний виконавець на підтвердження своїх вимог не подав доказів того, що боржнику надсилались вимоги про добровільне виконання зобов'язань та докази одержання ним усіх документів, що виносились у процесі виконавчого провадження, як це передбачено вимогами Закону України "Про виконавче провадження".

Слід звернути увагу на те, що права і обов'язки сторін та інших учасників виконавчого провадження передбачені ЗУ "Про виконавче провадження".

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, подання про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України ґрунтується лише на запитах та відповідях реєструючих органів про відсутність майна у боржника. Будь-які письмові докази того, що боржник ухиляється від виконання судового рішення в матеріалах справи відсутні.

Також, до подання не долучено жодних доказів, з яких можливо було б зробити висновок, чи дійсно мало місце ухилення боржника від виконання рішення суду, яке полягає в тому, що він вчиняє будь-які свідомі діяння, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні при тому, що виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини. Відсутні такі відомості й в змісті подання.

Тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

А відтак, суд прийшов до переконання, що в даному випадку не має підстав для обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, оскільки не доведено, що існує загрози виїзду боржника за кордон (за межі України) з метою ухилення від виконання рішення суду.

Враховуючи те, що у відповідності до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, у задоволенні подання, яке не ґрунтується на вимогах закону, слід відмовити як у заявленому без достатніх підстав.

На підставі ст. 6 Закону України „Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України, ч. 2 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 19 Закону України „Про державну прикордонну службу України та керуючись ч. 2 ст. 247, ст. 441 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Жовківського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон (за межі України) ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа відмовити за недоведеністю.

Копію ухвали направити у Жовківський РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області- для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складання. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Апеляційного суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

Суддя Зеліско Р. Й.