АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/1126/2018 р. Головуючий у 1 інстанції - Писанець В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2018 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

Печерської районної у місті Києві державної адміністрації та Комунального

підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м.

Києва»

на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2017 р.

в справі за позовом Печерської районної у місті Києві державної адміністрації та

Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду

Печерського району м. Києва» до ОСОБА_1

про припинення дії, яка порушує право

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2017 р. залишено без задоволення позов Печерської районної у місті Києві державної адміністрації та Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» до ОСОБА_1 про припинення дії, яка порушує право.

В апеляційній скарзі Печерська районна у місті Києві державної адміністрації та Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва просять скасувати це рішення, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу XIIІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України в реакції Закону №2147VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційній суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративної-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одинець), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402- VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду в порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147- VIII від 03 жовтня 2017 року.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, відповідачка є власником трикімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 60,70 кв.м, з яких житлова пл.46 кв.м, з усіма зручностями, і у якій зареєстрованою є лише вона (а.с.19).

Обґрунтовуючи позов позивачі посилалися на те, що відповідачка у своїй квартирі розташувала хостел, що є незаконним, що квартира призначена для проживання однієї сім»ї, а не для постійного проживання великої кількості осіб, не пов»язаних родинним стосунками, що розташування хостелу у такій квартирі є незаконним, оскільки це є нецільовим використанням квартири, яка технічно відповідно до будівельних норм не пристосована для проживання 28 осіб.

Постановлюючи рішення суд виходив з того, що відповідачка як власник вказаної квартири на свій розсуд володіє та користується своїм майном, що позивачами не доведено порушення нею майнових та немайнових прав територіальної громади чи мешканців будинку, що повноважень для звернення до суду від імені мешканців будинку вони не мають.

Такі висновки суду є слушними.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно п.п.3, 4 ч. 2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувала до порушення.

Покладення обов'язку припинити дію, яка порушує право, як спосіб захисту цивільного права чи інтересу можливе щодо триваючого правопорушення, вчиненого іншою особою, яким створюються перешкоди в здійсненні суб'єктивного права. Відновлення становища, яке існувало до порушення як спосіб захисту цивільного права та інтересу застосовується у тому разі, якщо покладення обов'язку на особу, яка його порушила, припинити дії не відновлює повністю суб'єктивне право, а цього можна досягти вчиненням інших, передбачених законом заходів.

Відповідно до п.4.16 розпорядження Київської міської державної адміністрації від 10 грудня 2010 р. № 1112 «Про питання організації управління районами в місті Києві» районні в місті Києві державні адміністрації забезпечують захист майнових та немайнових прав територіальної громади м. Києва.

Відповідно до п.10 Додатку 4 до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.01.2011 р. № 121 «Про реалізацію районним в місті Києві державними адміністраціями окремих повноважень»,- до повноважень районних в місті Києві державних адміністрацій відноситься облік відповідно до закону житлового фонду, здійснення контролю за його використанням.

Суд правильно вважав, що наявність функцій контролю за використанням житлового фонду не може реалізовуватися у спосіб покладання на особу за результатами розгляду цивільного позову суб'єкта владних повноважень обов'язку припинити нецільове використання власності, що позивачі не довели порушення відповідачами майнових та немайнових прав територіальної громади.

Печерська районна у м. Києві державна адміністрація, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» посилалися на те, що використання відповідачем квартири під «хостел» для проживання інших осіб порушує права інших мешканців житлового будинку.

Проте, жодних документів щодо порушених відповідачами прав позивачів до суду надано не було, як і документів на підтвердження повноважень позивачів діяти в інтересах інших осіб до суду також не надано. Тобто, суд правильно вважав, що повноважень звернення до суду в інтересах інших осіб позивачі не мають.

Згідно з абз.1 ч.1 ст.45 ЦПК України, у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб, або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. При цьому Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, органи державної влади, органи місцевого самоврядування повинні надати суду документи, які підтверджують наявність поважних причин, що унеможливлюють самостійне звернення цих осіб до суду для захисту своїх прав, свобод та інтересів.

Згідно ч.1 ст.383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Так, використання вказаного жилого приміщення для промислового виробництва не встановлено.

Згідно до роз'яснень пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у п. 33 постанови від 07 лютого 2014 р. №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав",- відповідно до положень ст. ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов»язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов»язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Тому, відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку згідно ст.ст.10, 11, 60, 212 ЦПК України, а також встановивши обставини справи, правильно виходив із недоведеності та необгрунтованості заявлених позовних вимог, оскільки, позивачами не надано жодних доказів щодо порушених відповідачем прав, інтересів та неможливості самостійної участі у судовому процесі від мешканців будинку, де знаходиться приміщення, чи інших окремих громадян або загальної спільноти.

Також суд правильно виходив із того, що позивачами не конкретизовано, які саме їхні права та інтереси порушено, крім того, не обгрунтовано належним чином позовних вимог щодо припинення дії, яка порушує право, зважаючи на положення ст. 391 ЦК України.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Печерської районної у м. Києві державної адміністрації та Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва».

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.268, 352, 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргуПечерської районної у місті Києві державної адміністрації та Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» - залишити без задоволення, а заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2017 р. - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 22.02.2018 р.

Головуючий :

Судді :