АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/3757/15-ц Номер провадження 22-ц/786/489/18Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н.Л. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

судді-доповідача Дряниці Ю.В.,

суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 23 серпня 2017 року

за поданням державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Листопадної Марини Ігорівни про примусове проникнення до житла,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2017 року державний виконавець Київського відділу ДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області звернувся до суду із вказаним поданням. Просив суд надати дозвіл на примусове проникнення до житлового будинку по АДРЕСА_1, де зареєстрована та проживає ОСОБА_2, з метою проведення опису та подальшої реалізації майна.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 23 серпня 2017 року подання державного виконавця задоволено.

Надано дозвіл державному виконавцеві Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області Листопадній М.І. на примусове проникнення до житла, а саме, до житлового будинку по АДРЕСА_1, де зареєстрована та проживає ОСОБА_2, з метою опису майна, що належить боржнику на праві власності та подальшої його реалізації.

Ухвалу оскаржила боржник, яка в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу і постановити нову, якою відмовити у задоволенні вказаного подання.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що в провадженні державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби по м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області знаходиться провадження № 50633601 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 10 березня 2016 року Київським районним судом м. Полтави в справі № 552/3757/15-ц, згідно з яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 30 серпня 2006 року, який укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 у розмірі 23 486,87 доларів США, що в еквіваленті по курсу Національного Банку України станом на 16 жовтня 2015 року складає 509 430, 21 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2 та земельну ділянку за вказаною адресою, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Постановою від 28 березня 2016 року державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби по м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області відкрито виконавче провадження з виконання вказаного судового рішення /т. 1 а.с. 170/.

У ході виконавчого провадження старшим державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження /т. 1 а.с. 174-175/.

Згідно листа адресованому ПАТ «УкрСиббанк» державним виконавцемз метою проведення опису майна боржника, було заплановано вихід за адресою АДРЕСА_1 липня 2016 року о 10 годині /т. 1 а.с. 185/.

В матеріалах справи відсутні докази направлення і отримання вказаних документів боржником.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено факт ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками місцевого суду.

Частиною 2 статті 30 Конституції України визначено, що не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Згідно із ст. 376 ЦПК України, у редакції, що була чинна на момент постановлення оскаржуваної ухвали, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища.

Отже, виходячи з положень зазначених норм закону державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право входити до приміщень та сховищ, що належать боржникові або зайняті ним.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість державного виконавця потрапити до жилого приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання державному виконавцю у вчиненні таких дій.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів про те, що боржник був обізнаний про відкриття виконавчого провадження, а також про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна боржника, оскільки відповідні процесуальні документи виконавчого провадження не були вручені ОСОБА_2

Таким чином, задовольняючи подання про примусове проникнення до житла боржника, суд першої інстанції не врахував, що державним виконавцем не надано доказів, які підтверджували б обставини, викладені в поданні, немає даних щодо здійснення державним виконавцем дій, спрямованих на добровільне виконання рішення, немає відомостей про вручення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження, немає доказів, що боржник уникає викликів державного виконавця та перешкоджає проведенню виконавчих дій.

В той же час, колегія суддів вважає необхідним зазначити, що державний виконавець не позбавлений можливості повторно звернутись до суду з обґрунтованим поданням про примусове проникнення до житла боржника.

Отже, за результатами апеляційного розгляду колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги і скасування оскаржуваної ухвали із постановленням нової про відмову у задоволенні вказаного подання.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 2 376 ч. 1 п.3,4, 381, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 23 серпня 2017 року скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Листопадної Марини Ігорівни про примусове проникнення до житла.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач /підпис/ Ю. В. Дряниця

Судді: /підпис/ Л. І. Пилипчук

/підпис/ О. В. Чумак

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Ю. В. Дряниця