гСправа № 358/80/18 Провадження № 2/358/222/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2018 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тітова М.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, без фіксації судового засідання технічними засобами згідно частини 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Побережківської сільської ради Богуславського району Київської області про тлумачення заповіту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить розтлумачити зміст заповіту ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, який був складений та посвідчений секретарем виконкому Побережківської сільської ради Богуславського району Київської області 28.10.2003 року та зареєстрований в реєстрі за № 23 таким чином, що волевиявлення ОСОБА_2 при складенні заповіту було спрямовано на те що вона на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, за яким заповіла ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, все своє майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його тітка - ОСОБА_2, про що виконкомом Побережківської сільської ради Богуславського району Київської області зроблено відповідний актовий запис №13.

За життя нею було складено заповіт, який посвідчено було секретарем виконавчого комітету Побережківської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №23.

Згідно заповіту тітка заповіла йому все належне їй майно.

У шестимісячний строк він звернувся до приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу Дошки Л.А. із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріусом було відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим секретарем виконкому Побережківської сільської ради Богуславського району Київської області 28.10.2003 року та зареєстрований в реєстрі за № 23 після смерті ОСОБА_2 оскільки вказаний заповіт складено на ім'я ОСОБА_1, без інших ідентифікуючих даних, що не дає змоги встановити належного спадкодавця.

У нотаріальному порядку він не може успадкувати спадкове майно, у зв'язку з чим, вимушений звернутися до суду із позовною заявою про тлумачення заповіту.

З огляду на викладене та посилаючись на положення ст. 1256 ЦК України позивач просить задовольнити позов.

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі та участі позивача, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач - Побережківська сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові докази надані позивачкою, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого виконкомом Побережківської сільської ради Богуславського району Київської області.

За життя ОСОБА_2 було складено заповіт, який 28.10.2003 року посвідчено секретарем виконавчого комітету Побережківської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 23. Згідно заповіту ОСОБА_2 заповіла ОСОБА_1 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за Законом матиме право.

У шестимісячний строк позивачка звернулася до приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу Дошки Л.А. із заявою про прийняття спадщини, де при вивченні заповіту було виявлено, що вказаний заповіт складено на ім'я ОСОБА_1, без інших ідентифікуючих даних, що не дає змоги встановити належного спадкодавця.

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За змістом статті 317 ЦК України право розпоряджання майном є однією зі складових права власності, поряд із правом володіння і користування майном.

Згідно зі статтею 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Відповідно до 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Тлумачення заповіту - це з'ясування змісту дійсного одностороннього правочину, з тексту якого неможливо встановити справжню волю заповідача.

Згідно п. 2.1 Глави 3 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, заповіт має бути складений так, щоб розпорядження заповідача не викликало незрозумілостей чи суперечок після відкриття спадщини. Нотаріус має перевірити, чи не містить заповіт розпоряджень, що суперечать вимогам законодавства.

При тлумаченні заповіту не допускається внесення змін у його зміст, адже заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, майнових прав та обов'язків на випадок смерті.

У нотаріальному порядку позивач не може успадкувати спадкове майно, у зв'язку з чим звернувся до суду із позовною заявою про тлумачення заповіту.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову та прийняття рішення про тлумачення заповіту складеного ОСОБА_2, померлою ІНФОРМАЦІЯ_2, який був посвідчений секретарем виконкому Побережківської сільської ради Богуславського району Київської області 28.10.2003 року та зареєстрований в реєстрі за №23 таким чином, що волевиявлення ОСОБА_2 при складенні заповіту було спрямовано на те що вона на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, за яким заповіла ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, все своє майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 142 ч. 1, 200, 206, 263, 264, 265 ЦПК України ст.ст. 213, 1256 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розтлумачити зміст заповіту ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, який був складений та посвідчений секретарем виконкому Мисайлівської сільської ради Богуславського району Київської області 28.10.2003 року та зареєстрований в реєстрі за №23 таким чином, що волевиявлення ОСОБА_2 при складенні заповіту було спрямовано на те що вона на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, за яким заповіла ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, все своє майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов