Справа №694/1469/16-ц
провадження № 6/694/12/18
У Х В А Л А

Іменем України

19.02.2018 року м.Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області

в складі: головуючої судді Гончаренко Т.В.

за участю секретаря судового засідання Блискавки А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Звенигородка заяву старшого державного виконавця Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 про роз'яснення судового рішення №694/1469/16-ц,

встановив:

Старший державний виконавець Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить відповідно до ст.271 ЦПК України роз»яснити рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 29.12.2016 року у справі № 694/1469/16-ц. Заяву обґрунтовує тим, що резолютивна частина виконавчого листа вимагає звернення стягнення на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: Черкаська область, м.Звенигородка, пров.Черняховського,19, що належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1. Визначити порядок реалізації даного майна, в порядку визначеному ст.39 ЗУ «Про іпотеку», а саме з прилюдних торгів в ході виконавчого провадження. В рахунок погашення заборгованості по кредитному договору №172 від 17.07.2007 року в сумі 60129,99 грн. Відповідно до ч.7 ст.48 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим документом, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло не здійснюється, у такому разі виконавець зобов»язаний вжити заходів для виконання за рахунок іншого майна боржника. Згідно інформаційної довідки з реєстру нерухомого майна за гр.ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 рахується єдиний вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами, котрий являється предметом іпотеки згідно іпотечного договору №172 від 17.07.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Звенигородського районного нотаріального округу ОСОБА_3, відповідно до вказаної статті ЗУ «Про виконавче провадження» борг за виконавчим провадженням №53891113 не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, а саме: 74460 грн. Тому просить надати роз»яснення, чи має право державний виконавець в межах виконавчого провадження №53891113 звернути стягнення на арештоване майно, а саме житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: Черкаська область, м.Звенигородка, пров.Черняховського,19, що належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору №172 від 17.07.2007 року

Представник Звенигородського МРВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області в судове засідання не з»явився, про день, час та місце розгляду заяви про роз»яснення рішення повідомлений в установленому законом порядку, причина неявки суду невідома.

В судове засідання представник стягувача ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» та боржник ОСОБА_2 не з»явились, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.3 ст.271 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз»яснення рішення.

Суд на місці ухвалив провести судове засідання без участі учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи заяви про роз'яснення рішення суду, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 18 ч.3 п. 10 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення тощо.

Згідно ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз»яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз»яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред»явлене до примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз»яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз»яснення рішення.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 29 грудня 2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки позовні вимоги позивача задоволено. З урахуванням ухвали Звенигородського районного суду від 28.02.2017 року про виправлення описки, врахунок погашення заборгованості по кредитному договору № 172 від 17.07.2007 року в сумі 60129,99 ( Шістдесят тисяч сто двадцять девять) грн. 99 коп., яка складається з заборгованість за кредитом - 19937,10 (Девятнадцять тисяч девятсот тридцять сім грн. 10 коп.) грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 15238,01 (Пятнадцять тисяч двісті тридцять вісім грн. 01 коп.) грн.; сума пені за порушення взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті відсотків за користування кредитом - 10886,55 (Десять тисяч вісімсот вісімдесят шість грн. 55 коп.) грн.; сума нарахованих інфляційних втрат на прострочені суми заборгованості складає 12287,01 (Дванадцять тисяч двісті вісімдесят сім грн. 01 коп.) грн.; 3% річних від прострочених сум заборгованості складає 1781,32 (ОСОБА_1 тисяча сімсот вісімдесят одна грн. 32 коп.) грн. звернуто стягнення на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: Черкаська область м. Звенигородка, пров. Черняховського, буд. 19 (дев»ятнадцять), що належить ОСОБА_2, 20 квітня 1962 року народження, ідентифікаційний код НОМЕР_1. Визначити порядок реалізації даного майна, в порядку визначеному ст. 39 ЗУ «Про іпотеку», а саме з прилюдних торгів в ході виконавчого провадження. Встановити початкову ціну реалізації в розмірі 82400 (вісімдесят дві тисячі чотириста)грн. 00 коп. без ПДВ.

За матеріалами цивільної справи встановлено, що вказане судове рішення набрало законної сили і представнику ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» 24.03.2017 р. на письмову заяву про видачу виконавчого листа за вх.№1672 21.03.2017 року поштовим відправленням на адресу позивача направлено виконавчий лист, який звернуто до виконання через органи ДВС.

Згідно з роз'ясненнями, викладеним в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року, роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено

питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Наведене свідчить, що рішення суду може бути роз'яснено лише у разі, якщо без такого роз'яснення його важко виконати, оскільки існує значна імовірність неправильного виконання у наслідок незрозумілості його резолютивної частини (нечіткості формулювань способу або порядку виконання рішення, розміру і порядку стягнення присуджених грошових сум на користь кількох позивачів або кількох відповідачів, конкретних способів виконання обов'язку в натурі тощо). Тобто, роз'яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, що полягає в усуненні його неясності та викладенні рішення у зрозумілій формі.

Судове рішення - акт судового розгляду справи будь-якого виду провадження, яке ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 29 грудня 2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки не містить варіантів різного тлумачення резолютивної частини. Вищевказане рішення суду є зрозумілим і не містить положень, які неможливо чи важко виконати внаслідок їх неясності і є таким, що відповідає вимогам ст.ст. 264, 265 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до встановленого ст. 13 ЦПК України принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У своїй заяві заявник не навів будь-яких заслуговуючих на увагу доводів, які б вказували на наявність у нього труднощів у розумінні рішення, яке він просить роз»яснити, чи окремих його частин.

Аналіз самого тексту рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 29 грудня 2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки не дає підстав вважати, що його зміст в цілому, чи окремих його положень є незрозумілим чи неясним, або таким, що може викликати неоднозначне трактування.

Що стосується доводів державного виконавця про те, що їй не зрозуміло, чи має право державний виконавець в межах виконавчого провадження №53891113 звернути стягнення на арештоване майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: Черкаська область, м.Звенигородка, пров.Черняховського,19, що належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору №172 від ІНФОРМАЦІЯ_2 - то вони є безпідставними у розумінні ст. 271 ЦПК України.

Крім того, відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Отже, відповідно до вимог зазначеного вище Закону саме на державного (приватного) виконавця покладено зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, в тому числі і застосовувати положення вимог ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому немає необхідності в постановленні додаткових ухвал судом про необхідність вжиття державним виконавцем певних заходів, передбачених відповідним Законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження». Крім того, Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердж. наказом МЮУ 02.04.2012р. №512/5, яка розроблена відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України, визначено окремі питання організації виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню, а тому державний виконавець при виконанні виконавчих документів, за якими відкриті виконавчі провадження, повинен керуватися положеннями вказаних та інших нормативних актів аби досягнути мети виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

За таких обставин, враховуючи, що порядок та особливості виконання рішень при зверненні стягнення на предмет іпотеки належить до компетенції державного виконавця та встановлено нормами чинного законодавства, будь-які правові підстави для роз»яснення рішення суду відсутні.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява про роз»яснення рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 271 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні заяви старшого державного виконавця Звенигородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 про роз'яснення судового рішення №694/1469/16-ц - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд протягом п»ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п"ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.В.Гончаренко