справа № 2/638/1204/18
РІШЕННЯ

іменем України

14 лютого 2018 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Штих Т.В. при секретарі Ситнік Д. Л., Тарасової О.П., Вакули І.В. , розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до державного реєстратора ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті сторони Харківська районна державна адміністрація Харківської області, в особі відділу державної реєстрації, приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_7, приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_8 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на житловий будинок, визнання недійсним договорів дарування житлового будинку, визнання права власності позивача на житловий будинок, вселення позивача в житловий будинок,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до державного реєстратора ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті сторони Харківська районна державна адміністрація Харківської області, в особі відділу державної реєстрації, приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_7, приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_8, про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на житловий будинок, визнання недійсним договорів дарування житлового будинку, визнання права власності позивача на житловий будинок, вселення позивача в житловий будинок.

У подальшому уточнив обставини позову, не змінюючи прохальної частини позову.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 05.02.2008р. згідно договору купівлі-продажу він став власником житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою м. Харків вул. Бакуліна, 34. Весь час позивач з родиною мешкав за вказаною адресою. 04.01.2017р. в період відсутності позивача в будинку, його було зайнято невідомими особами, доступ до будинку на разі заблоковано. Як зясувалось пізніше власником вказаного будинку, відповідно до наданих документів зазначений відповідач ОСОБА_6. Позивач зазначає, що перехід права власності на вказаний будинок є незаконним, та просить про визнання дублікату свідоцтва від 06.03.2015р. недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на житловий будинок, визнання недійсним договорів дарування житлового будинку, визнання права власності позивача на житловий будинок, вселення позивача в житловий будинок.

20.02.2017р. до суду надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту та заборони вчиняти певні дії.

06.03.2017р. провадження у справі відкрито, вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок літ. «Ж-2» з надвірними будівлями, розташований за адресою м. Харків вул. Бакуліна, 34; заборони відчуження житлового будинку літ. «Ж-2» з надвірними будівлями, розташований за адресою м. Харків вул. Бакуліна, 34; заборони державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме мано щодо обєкту нерухомості житлового будинку літ. «Ж-2» з надвірними будівлями, розташований за адресою м. Харків вул. Бакуліна, 34; заборони відповідачу вчиняти будь-які дії щодо відчуження у будь-який спосіб житлового будинку літ. «Ж-2» з надвірними будівлями, розташований за адресою м. Харків вул. Бакуліна, 34; заборони відповідачу проводити вселення та реєстрацію третіх осіб, проникнення входження третіх осіб до будинку, а також вчинення інших дій щодо користування володіння чи розпорядження вказаним житловим будинком, в тому числі укладання договорів оренди з третіми особами.

16.03.2017р. відповідач ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, яка була частково задоволена судом: ухвалою від 21.03.2017р. заборону відповідачу проводити вселення та реєстрацію третіх осіб, проникнення входження третіх осіб до будинку, а також вчинення інших дій щодо користування володіння чи розпорядження вказаним житловим будинком, в тому числі укладання договорів оренди з третіми особами було скасовано, в іншій частині заходи забезпечення позову залишені без змін.

Крім того, відповідачем ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу на ухвалу про застосування заходів забезпечення позову. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 05.04.2017р. зазначену скаргу задоволено частково, скасовано заходи забезпечення позову в частині: накладення арешту на житловий будинок літ. «Ж» з надвірними будівлями, розташований за адресою м. Харків, вул. Бакуліна, 34; заборони державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо обєкту нерухомості житлового будинку літ. «Ж» з надвірними будівлями, розташований за адресою м. Харків, вул. Бакуліна, 34; заборони відповідачам вчиняти будь-які дії щодо відчуження у будь-який спосіб житлового будинку літ. «Ж» з надвірними будівлями, розташований за адресою м. Харків, вул. Бакуліна, 34; заборони проводити вселення та реєстрацію третіх осіб, проникнення, входження третіх осіб до будинку, а також вчинення інших дій щодо користування, володіння чи розпорядження вказаним житловим будинком, в тому числі укладення договорів оренди з третіми особами.

В іншій частині ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.03.2017р., що стосується заборони відчуження житлового будинку літ. «Ж» з надвірними будівлями, розташований за адресою м. Харків, вул. Бакуліна, 34, залишено без змін.

Крім того, позивач ОСОБА_1, не погоджуючись з ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.03.2017р. про часткове задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову, подав апеляційну скаргу, яка була задоволена: ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 05.07.2017р. ухвалу від 21.03.2017р. скасовано.

В судовому засіданні 14.02.2018 представник позивача зазначив, що його довіритель не отримував у встановленому порядку попередження про необхідність виселення, вважав дії відповідачів по виселенню незаконними, у подальшому повідомив, що для його довірителя вже не цікавий будинок, йому цікаві речі, які його довіритель не може забрати з вказаного домоволодіння. Зазначив, що права його довірителя порушені, тому наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_9 заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву.

Представник ОСОБА_6 також заперечує проти задоволення позову повністю з підстав, викладених у письмовому відзиві.

Державний реєстратор ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про час та дату судового засідання повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила.

Відповідачі ОСОБА_9 та ОСОБА_6 в судове засідання особисто не зявились, в судовому засіданні їх інтереси представляли представники.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та представники третіх осіб в судове засідання не зявились, про час та дату судового засідання повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Суд, керуючись ст. 223 ЦПК України вважає, що неявки сторін не перешкоджають розгляду справи по суті.

Дослідивши докази надані сторонами, зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 05.02.2008р. між відповідачем ОСОБА_9 та позивачем ОСОБА_1 було укладено в простій письмовій формі договір позики грошових коштів, відповідно до якого ОСОБА_9 (позикодавець) передала у власність ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 4 166 250,00 грн. (чотири мільйони сто шістдесят шість тисяч двісті п'ятдесят гривень), що на день укладання договору сторони домовилися рахувати як еквівалент 825 000 доларів США (вісімсот двадцять пять тисяч), а ОСОБА_1 (позичальник) зобов'язався повернути вказані грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому, у строк до 01.10.2008р.

Того ж дня, 05.02.2008р., за договором купівлі-продажу, що був посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_10, позивач ОСОБА_1 придбав у власність житловий будинок літ. «Ж-2» з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою місто Харків, вулиця Бакуліна, будинок №34.

З метою забезпечення виконання умов зазначеного вище договору позики грошових коштів, 05.02.2008р. між відповідачем ОСОБА_9 та позивачем ОСОБА_11 було укладено іпотечний договір, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_10, та зареєстрований в реєстрі за №1064. У відповідності до п. 2 іпотечного договору предмет іпотеки складає: житловий будинок літ. «Ж-2» з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою місто Харків, вулиця Бакуліна, будинок №34.

Таким чином, зобовязання за вказаним вище договором позики було забезпечено іпотекою, предметом якої є спірне нерухоме майно.

Відповідно до п. 12.1 Іпотечного договору у разі не виконання основного зобов'язання (тобто, повернення позикових коштів) до 01.10.2008р. сторони домовились, що на протязі 3-х (трьох) місяців вони здійснюють сумісний продаж заставленого нерухомого майна за ціну, що визначається за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а в разі, якщо продаж не буде здійснено у вищезазначений термін, цей договір передбачає перехід права власності на житловий будинок літ. «Ж-2» з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Бакуліна, буд. 34, до ОСОБА_9 (іпотекодержателя) та є правовою підставою для реєстрації права власності на зазначене майно.

Пунктом 6 договору передбачено, що ОСОБА_1 зобовязується нікого не реєструвати за вищевказаною адресою в тому числі малолітніх та неповнолітніх дітей протягом дії цього договору.

З пояснень, наданих відповідачами, і не спростованими позивачем, вбачається, що ОСОБА_1 свого зобов'язання у строк, визначений у договорі позики та іпотеки, не виконав. Крім того, припустився порушення умов договору іпотеки щодо свого зобовязання не прописувати будь-яких осіб у спірному будинку, про що позивач сам зазначає у своїй позовній заяві.

Внаслідок зазначеного, відповідач ОСОБА_9, на виконання укладеного між сторонами іпотечного договору, задовольнила свої кредиторські вимоги за договором позики шляхом оформлення права власності на спірне нерухоме майно.

Позивач ОСОБА_1 посилається в якості підстави свого позову на те, що ОСОБА_9 під час оформлення права власності на будинок було допущено порушень вимог діючого законодавства, зокрема, не повідомлено його про свій намір задовольнити вимоги шляхом звернення стягнення на майно.

Проте, твердження позивача щодо незаконності вказаних дій спростовуються наступним.

На підтвердження правомірності оформлення права власності на будинок літ. «Ж-2» з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Бакуліна, буд. 34, відповідач ОСОБА_9 надала до матеріалів справи постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27.01.2016р. у справі № 820/11150/15.

Так, в ході розгляду вказаної справи було встановлено, що ОСОБА_9 повністю дотримано процедуру та виконано в повному обсязі вимоги Закону України «Про іпотеку» та умови договору іпотеки, що був укладений між нею та ОСОБА_1, шляхом направлення вимоги про усунення порушень рекомендованим листом на адресу іпотекодавця, погоджену ним в договорі іпотеки. З цього також вбачається, що позивач від виконання своїх обовязків ухилився. Таким чином, Харківським окружним адміністративним судом вже було встановлено, що вимоги законодавства щодо порядку задоволення вимог іпотекодержателя позасудовим шляхом повністю дотримано.

При цьому, неотримання відповідачем заяви про задоволення вимог не може бути доказом порушення ОСОБА_9 процедури звернення стягнення на предмет іпотеки. Також суд прийшов до висновку про обґрунтованість та правомірність вимог ОСОБА_9

У звязку із чим постановою Харківського окружного адміністративного суду від 27 січня 2016 р. у справі №820/11150/15 року позовні вимоги ОСОБА_9 задоволено, скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_12 Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України від 20.08.2015 року №23799006 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за заявою реєстраційний номер 12633924 від 03.08.2015 року для проведення державної реєстрації права власності, на житловий будинок, що розташований за адресою м. Харків, вул.. Бакуліна, буд. 34 за ОСОБА_9, зобов'язано Харківське міське управління юстиції розглянути заяву ОСОБА_9 та документи, та здійснити державну реєстрацію права власності на житловий будинок літ. "Ж-2" загальною площею 352,00 кв. м. та житловою площею 138,00 кв. м. з надвірними будівлями, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Бакуліна, буд. 34, форма власності приватна, за ОСОБА_9

Вказана постанова набрала законної сили, на теперішній час не скасована та не оскаржена. Позивач ОСОБА_1 був залучений до участі у вказаній справі в якості третьої особи.

Оскільки Харківським окружним адміністративним судом надано правову оцінку всім обставинам справи та документам, ці обставини не підлягають повторному встановленню судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи.

Таким чином, реєстрація права власності житлового будинку загальною площею 352 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вулиця Бакуліна, будинок 34 за ОСОБА_9 відбулася відповідно до вимог чинного на той час законодавства.

Суд критично оцінює твердження позивача щодо неналежного повідомлення його про застосування порядку оформлення права власності, встановленого договором іпотеки, оскільки у разі зміни своєї адреси (як однієї з умов договору) ОСОБА_1 повинен був повідомити про це свого кредитора. До того ж, позивач був обізнаний про існування в нього заборгованості, яка не була погашена у встановлені строки. Зміна адреси проживання без належного повідомлення іпотекодержателя розцінюється судом як недобросовісна поведінка позивача.

Крім того, стосовно посилання позивача на те що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 28991146 прийнято 29.03.2016р., а до реєстру прав власності право власності на будинок за ОСОБА_9 внесено 25.03.2016р., суд враховує, що відповідно до ч. 9 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» датою і часом державної реєстрації прав вважається дата і час реєстрації відповідної заяви, за результатом розгляду якої державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав. Заява про реєстрацію права власності ОСОБА_9 на житловий будинок подана та зареєстрована 25.03.2016 року. Тобто, порушень у даному разі не вбачається.

З матеріалів справи також вбачається, що 21.11.2016р. ОСОБА_9 уклала договір дарування житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Харків, вулиця Бакуліна, будинок 34 з ОСОБА_4. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_7 та зареєстровано в реєстрі за №4603. 21.11.2016 року ОСОБА_4 в особі представника уклала договір дарування житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Харків, вулиця Бакуліна, будинок 34 з ОСОБА_5. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_7 та зареєстровано в реєстрі за №4607. 21.11.2016 року ОСОБА_5 уклала договір дарування житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Харків, вулиця Бакуліна, будинок 34 з ОСОБА_6. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_7 та зареєстровано в реєстрі за №4609.

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Оскільки реєстрація права власності житлового будинку загальною площею 352 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вулиця Бакуліна, будинок 34 за ОСОБА_9 відбулася відповідно до вимог чинного на той час законодавства, підстави для визнання недійсними наступних правочинів з відчуження спірного нерухомого майна відсутні. Інших підстав для визнання недійсними вказаних договорів позивач не наводить. Таким чином, підстави для витребування спірного майна (житлового будинку за адресою: м. Харків, вул. Бакуліна, буд. 34) та скасування договорів дарування відсутні.

Позивач посилається як на підставу своїх вимог щодо визнання за ним права власності на спірне нерухоме майно та поновлення його права користування будинком на статті 388, 391 та 392 ЦК України.

Згідно ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Згідно ч. 3 цієї ж статті, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не доведено, що набуття права власності ОСОБА_9 на спірний будинок відбулося з порушенням норм законодавства. З урахуванням наведеного, усі подальші правочини також є чинними, і підстав для витребування майна позивач не має.

Посилання на ст. ст. 391, 392 ЦК України є безпідставними, оскільки вони стосуються прав власника, яким позивач у даному разі не є.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_6 заявив відмову від заяви про скасування заходів забезпечення позову від 16 березня 2017 року. Судом вказана заява прийнята.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ :

В позові ОСОБА_1 до державного реєстратора ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті сторони Харківська районна державна адміністрація Харківської області, в особі відділу державної реєстрації, приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_7, приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_8 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на житловий будинок, визнання недійсним договорів дарування житлового будинку, визнання права власності позивача на житловий будинок, вселення позивача в житловий будинок - відмовити.

Судові витрати вважати сплаченими позивачем.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення через районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги.

Рішення ухвалено та надруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Суддя : Штих Т.В.