Провадження №2/389/1158/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

23 лютого 2018 року Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Берднікової Г.В.,

при секретарі Чукановій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знамянка Кіровоградської області, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути з неї аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до його повноліття. Одночасно позивач просить закрити виконавче провадження за виконавчим листом №2/692, виданим 30 червня 2011 року Знамянським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення з нього на користь ОСОБА_2, аліментів на неповнолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги обґрунтував тим, що з відповідачем з 05 листопада 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано судовим рішенням від 11 серпня 2017 року. Від спільного життя мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якого він сплачує аліменти на користь відповідача у розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця за виконавчим листом 2/694, виданим 30 червня 2011 року Знамянським міськрайонним судом Кіровоградської області. Проте, з травня 2017 року син ОСОБА_3 проживає разом з ним і знаходиться на його повному утриманні, мати дитиною не опікується. Вказав, що він та відповідач працюють, але місце роботи відповідача йому не відоме. На утримання сина ОСОБА_4, він щомісячно відповідачу сплачує аліменти, заборгованості по аліментам не має, але гроші, які отримує відповідач, використовуються не за призначенням, оскільки дитина проживає разом з ним.

Позивач у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься його заява, в якій він просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у розумінні положень ч.11 ст.128 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не надала.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України.

Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони з 05 листопада 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Знамянського міськрайонного суду Кірововградської області від 11 серпня 2017 року (а.с.6). Від спільного життя сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Згідно з довідкою квартального комітету №4 міста Знамянка від 16 листопада 2017 року дитина ОСОБА_3, проживає разом з батьком ОСОБА_2 по вулиці Дмитрівська, 19-а в місті Знамянка Кіровоградської області (а.с. 10). Про те, що ОСОБА_3 проживає разом з батьком також свідчать письмові пояснення сусідів ОСОБА_5, ОСОБА_6, засвідчені підписом голови квартального комітету №4 міста Знамянка (а.с.12,13).

У характеристиці на ОСОБА_3, виданій НВК Знамянська ЗШ І-ІІІ ступенів вказано, що дитина проживає разом з батьком і знаходиться на його утриманні, мати наразі з родиною не проживає (а.с. 14).

Рішення Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 червня 2011 року свідчить про те, що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до досягнення ним повноліття, тобто до 14 червня 2024 року, стягнення розпочато з 25 травня 2011 року (а.с.7-8). Відповідно до довідки Знамянського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Кіровоградській області, з ОСОБА_2В на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 стягуються аліменти за виконавчим листом №2/692 виданим 30 червня 2011року Знамянським міськрайонним судом Кіровоградської області. Станом на 15 листопада 2017 року заборгованість по аліментам відсутня (а.с. 11).

З довідок Виробничого підрозділу Служби локомотивного господарства «Локомотивне депо Знамянка» від 19 жовтня 2017 року та 07 грудня 2017 року вбачається, що заробітна плата позивача за період з червня 2017 року по листопад 2017 року становила 99 339 грн. 12 коп., утримана сума, крім податків та інших обовязкових платежів, становить 19 992 грн. (а.с.15,16).

Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Конвенція ООН про права дитини (прийнята й відкрита для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, набула чинності для України з 27 вересня 1991 року), визначає пріоритет у суспільстві інтересів дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 6 Конвенції містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового розвитку дитини.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» не повинен перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи (абз. 4 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року)

При вирішенні питання про стягнення аліментів, суд відповідно до ч.1 ст.182 СК України має враховувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності та враховуючи те, що позивач позов підтримує, а відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи в судове засідання не зявилася, у звязку з чим розгляд справи проводився заочно, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоровя відповідача чи знаходження на її утриманні інших дітей або непрацездатних членів сімї, яких вона зобовязана утримувати, а також ненадання нею матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина, який знаходиться на утриманні позивача, проживаючи разом із ним, й матеріальне становище сторін, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до її повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст.430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Позовна вимога щодо закриття виконавчого провадження за виконавчим листом задоволенню не підлягає, оскільки не ґрунтується на вимогах Цивільного процесуального кодексу України, Сімейного кодексу України, Закону України «Про виконавче провадження».

Поряд з цим, виконуючи завдання цивільного судочинства суд вважає, що порушені права позивача в цій частині підлягають задоволенню в інший спосіб.

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно п.4 ч.3 ст. 175 ЦПК України позивач може просити суд визначити інший спосіб захисту прав та інтересів, який не суперечить закону.

Положенням ч.4 ст.273 ЦПК України визначено, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

З аналізу положень вказаних статей СК України вбачається, що у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає аліменти на дитину має місце припинення стягнення аліментів.

З огляду на вищенаведене, а також враховуючи зміст ст.445 ЦПК де зазначено, що у справах про стягнення аліментів, поворот виконання не допускається, суд дійшов висновку, що оскільки в судовому засіданні доведено факт проживання дитини разом з батьком, стягнення аліментів з нього на користь відповідача на утримання ОСОБА_3 за рішенням суду від 10 червня 2011 року підлягає припиненню.

На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст.141, 223, 263-265, 280-282, 284, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до повноліття дитини, тобто до 14 червня 2024 року, розпочавши стягнення з 12 грудня 2017 року.

Припинити стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стягуються на підставі рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10 червня 2011 року, ухваленого у справі№2-692/11, з дати набрання даним рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Роз'яснити сторонам, що у відповідності до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Крім цього, за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Статтею 185 СК України також визначено обов'язок батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30-ти днів з дня проголошення через Знам'янський міськрайонний суд Кіровоградської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_2, проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2.

Суддя Г.В. Берднікова