Дата документу 05.03.2018
ЄУ № 409/1801/17
Провадження №2/420/115/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2018 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Проньки В.В.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Білокуракинського районного суду Луганської області з позовом до відповідачів, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно: земельну частку (пай) розміром 7,70 умовних кадастрових гектари по колишньому колгоспу ім. Леніна с. Новобіла, право власності на яку на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) серії ЛГ №0102042 від 22.01.1997, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів за №588 належала померлому 13.01.2004 ОСОБА_5; майновий пай, часткою розміром 634 грн. або 0,02 відсотка від загальної вартості майна пайового фонду колгоспу ім. Леніна с. Новобіла, право власності на який на підставі Свідоцтва про право власності члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЛУ №031031 (майновий сертифікат), належав померлому 13.01.2004 ОСОБА_5

Ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 20.09.2017 зазначена цивільна справа була передана на розгляд до Новопсковського районного суду Луганської області за підсудністю.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 13.01.2004 у віці 31 рік помер її чоловік ОСОБА_5 На момент смерті разом із ним були зареєстровані та проживали вона, та їх неповнолітні діти - відповідачі у даній справі. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної частки (паю), розміром 7,70 умовних кадастрових гектари, та майнового паю часткою розміром 634,00 грн. по колишньому колгоспу ім. Леніна с.Новобіла. Вона звернулася до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але нотаріусом відмовлено їй у вчиненні нотаріальних дій, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. У зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, іншої можливості здійснити подальше переоформлення документів на спадкове майно, що належало померлому чоловікові позивач не має, що змушує її звернутися за захистом прав та інтересів до суду.

Позивач в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги та викладені у заяві доводи підтримує повністю та просить суд задовольнити вимоги в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не зявились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду надали заяву про розгляд справи без їх участі, підтверджують викладені в позовній заяві обставини справи та визнають вимоги позивача повністю та не заперечують проти їх задоволення в повному обсязі.

За таких підстав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних матеріалів справи та без фіксування судового засідання технічним засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Разом з тим, визнання відповідачами позову суперечить закону та може порушити права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому не можуть бути прийняті судом.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 13 січня 2004 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ЕД №408096, виданим 15.01.2004 Новобілянською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис про смерть №01.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_5, який помер 13.01.2004, був чоловіком позивача, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-ЕД № 297118, виданим 15.01.1994 Новобілянською сільською радою Новопсковського району Луганської області.

Зі свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ЕД №114395, виданого 30.07.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Білокуракинського районного управління юстиції Луганської області вбачається, що позивач ОСОБА_6 30.07.2010 уклала шлюб з ОСОБА_7, після реєстрації якого позивачу присвоєно прізвище «Сисоєва».

Відповідно до довідки №217, виданої 15.02.2017 Виконавчим комітетом Новобілянської сільської ради Новопсковського району Луганської області, згідно даних обліку Новобілянської сільської ради ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, знятий з реєстраційного обліку 13.01.2004 у зв'язку зі смертю. На час смерті разом з ним за вказаною адресою були зареєстровані: позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Отже, позивач та відповідачі є спадкоємцями першої черги за законом на майно, що відкрилось після смерті ОСОБА_5, померлого 13.01.2004.

Згідно постанови державного нотаріуса Новопсковської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.08.2017, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій по оформленню спадкових прав після померлого 13.01.2004 ОСОБА_5 - видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, у звязку з втратою правовстановлюючого документа на земельну ділянку (сертифіката на земельну частку (пай).

Згідно відповіді Новопсковської державної нотаріальної контори за вих. № 18 від 17.01.2018, спадкова справа після померлого 13.01.2004 ОСОБА_5 не заводилася.

Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зі змісту наведених вище норм закону слідує, що до складу спадщини входять лише ті права та обов'язки, носієм яких за життя був сам спадкодавець і які належали йому на законних підставах. Тому, не набуття права власності або права на майно спадкодавцем не дає підстав для виникнення такого права у спадкоємців померлого.

Перевіряючи обставини справи щодо входження до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_5, померлого 13.01.2014, земельної частки (паю) та майнового паю, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Відповідно до п. 2 даного Указу право на земельну частку(пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються його членами відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Отже, для того, щоб набути право на земельну частку (пай), згідно з даним пунктом Указу, необхідна наявність таких обставин: щоб особа була членом колективного сільськогосподарського підприємства; була внесена до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю; колективне сільськогосподарське підприємство отримало акт про право колективної власності на землю.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем, в порушення вищезазначених норм, не доведено належними та допустимими доказами того, що померлий ОСОБА_5 був членом КСП ім. Леніна с. Новобіла Новопсковського району Луганської області, був внесений до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю; а також, що КСП ім. Леніна с. Новобіла Новопсковського району Луганської області взагалі отримало акт про право колективної власності на землю.

Надаючи оцінку наданим позивачем довідкам Виконавчого комітету Новобілянської сільської ради Новопсковського району Луганської області №33 від 23.02.2017 та Відділу Держгеокадастру у Новопсковському районі Луганської області №0-28-12-0.4-626/15-17 від 09.03.2017, суд виходить з того, що останні суперечать одна одній.

Так, зі змісту довідки №33 від 23.02.2017, виданої Виконавчим комітетом Новобілянської сільської ради Новопсковського району Луганської області, вбачається, що за громадянином ОСОБА_5 закріплено на території Новобілянської сільської ради земельну частку (пай), ріллю. Згідно протоколу жеребкування номер ділянки №390. Сертифікат №012042.

Разом з тим, відповідно до довідки Відділу Держгеокадастру у Новопсковському районі Луганської області №0-28-12-0.4-626/15-17 від 09.03.2017, земельна ділянка в натурі згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ №0102042 громадянину ОСОБА_5 не виділялась.

Посилання позивача на те, що право на земельний пай спадкодавця підтверджується сертифікатом, який втрачений, суперечить вище вказаним законодавчим нормам, а тому не беруться до уваги судом.

Таким чином, позивачем належних та допустимих доказів набуття її чоловіком права на земельну частку (пай) у КСП ім. Леніна с. Новобіла Новопсковського району Луганської області, а відтак і входження цього права до складу спадщини, що відкрилася після смерті чоловіка, не надано.

Суд також не приймає твердження позивача щодо входу до складу спадщини після смерті ОСОБА_5 права на майновий пай пайового фонду КСП ім. Леніна с.Новобіла Новопсковського району Луганської області, з огляду на наступне.

За змістом ст.ст. 5, 79 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» майно колективного підприємства належить його членам на праві спільної часткової власності і його пайовий фонд майна складається з балансової вартості як основних виробничих та оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінних паперів, акцій, так і грошових коштів; а майновий пай є грошовим еквівалентом трудового внеску кожного працівника у колективне майно, визначеним на дату паювання (та скоригований на день вибуття працівника з господарства). Право розпоряджатися своїм паєм на власний розсуд член КСП набуває лише після припинення членства у підприємстві. Пай є власністю члена підприємства. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.

Зі змісту Постанови Кабінету Міністрів України від 28.0.2001 № 177 «Про врегулювання питань забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» та наказу Міністерства аграрної політики України від 14.03.2001 за № 62 «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств», який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, вбачається, що майновий пай документально підтверджується засвідченим гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, виданим сільською радою згідно з затвердженими зборами членів КСП (зборами всіх членів співвласників майнових паїв колишнього КСП ім. Леніна) списком та доданими до нього актом розрахунку уточненого пайового фонду, уточненою структурою пайового фонду та уточненим переліком майна пайового фонду.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) при розпаюванні пайового фонду майна КСП ім. Леніна Новопсковського району Луганської області серії ЛУ № 031031 видане на імя ОСОБА_5 10 лютого 2004 року, тобто вже після його смерті.

Відповідно до п.п. 1, 4 ст. 25 ЦК України всі фізичні особи мають цивільні права та обовязки (цивільну правоздатність), цивільна правоздатність припиняється у момент її смерті.

Враховуючи, що спадкодавець ОСОБА_5 на час видачі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату) колгоспу ім. Леніна Новопсковського району Луганської області помер, та його цивільна правоздатність, а саме здатність набувати цивільні права та обовязки, припинилася, тому він не набув відповідного права на пайовий фонд майна КСП ім.Леніна Новопсковського району Луганської області.

Крім того, згідно довідки, виданої Новобілянською сільською радою Луганської області 20.02.2018 за вих. № 89/1, ОСОБА_5 згідно наданих списків не включений до списку колишніх членів колгоспу ім. Леніна с. Новобіла Новопсковського району Луганської області, які мали право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників. Рішення зборів співвласників майна, яким було затверджено списки осіб колишніх членів колгоспу ім. Леніна с. Новобіла Новопсковського району Луганської області, які мають право на пайовий фонд вказаного підприємства сільській раді не надавалося.

Таким чином, судом встановлено, що за життя спадкодавець ОСОБА_5 не набув прав на земельну частку (пай) та пайовий фонд майна КСП ім. Леніна Новопсковського району Луганської області, у звязку з чим вказані права не підлягають успадкуванню, оскільки до спадкоємців переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

За таких обставин, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, дослідивши надані позивачем докази, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5

Оскільки суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову, то позивачу понесені ним судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 10, 12, 13, 77-81, 89, 141, 229, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом відмовити повністю.

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт серії ЕН 778266, виданий 25.10.2010 Білокуракинським РВ УМВС України в Луганській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7.

Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, паспорт серії ЕЛ 030486, виданий 07.06.2016 Білокуракинським РВ УДМС України у Луганській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_9.

Відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_10, паспорт серії ЕН 740780, виданий 22.12.2009 Білокуракинським РВ ГУМВС України в Луганській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_9.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Новопсковський районний суд Луганської області до Апеляційного суду Луганської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 02 березня 2018 року.

Повний текст рішення складено в нарадчій кімнаті 05 березня 2018 року.

Суддя: В.В. Пронька