Справа №442/6197/17
Провадження №2/442/555/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді: Кучаковського Ю.С.,

за участю секретаря судового засідання: Кравців Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

за участю представників

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: не зявилися

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим будинком № 73/1 по вул. Горішня Брама в м. Дрогобичі. В обгрунтування позову посилається на те, що є власником житлового будинку№ 73/1 по вул. Горішна Брама в м. Дрогобичі та земельної ділянки за даною адресою, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :01:023:0027. Вказаний будинок та земельна ділянка зареєстровані за ним як обєкти нерухомого майна в державному реєстрі речових прав і нерухоме майно. Відповідач є сином колишнього власника будинку ОСОБА_3, зареєстрований у вказаному будинку, однак у будинку не проживає з липня 2016 року. Його прописка носить формальний характер, оскільки відповідач без поважних причин не проживає у спірному житлі більше року. У будинку не має його речей, житлом він не користується, у телефонній розмові повідомив позивачу, що не заперечує того факту, що як член сімї колишнього власника будинку не проживає у будинку з липня 2016 року, пообіцяв виписатися з будинку, тобто знятися з реєстрації, однак до цього часу цього так цього і не зробив. Вказує, що формальна прописка відповідача у будинку є для нього перешкодою у реалізації права власності на будинок, він не можу оформити субсидії через вказані обставини та несе додаткові витрати по утриманню будинку.

Позивач в судовому засіданні позов підтримаву повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про слухання справи по останньому відомому місцю проживання, про що свідчать поштові повідомлення. За таких обставин суд визнав неявку відповідача не поважною, провівши розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається із договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 08.08.2017, посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_4, та ОСОБА_5 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер 93935551, ОСОБА_1 є власником житлового будинку № 73/1 по вул. Горішня Брама в м. Дрогобичі Львівської області.

Згідно Будинкової книги у вищевказаному житловому будинку, зокрема, зареєстрований ОСОБА_2.

Відповідно до Акту від 28.112016, складеного комісією в складі представників КП „Житлово-експлкатаційне обєднання Дрогобицької міської ради ОСОБА_5, за участю сусідів ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, затвердженого директором КП „Житлово-експлкатаційне обєднання Дрогобицької міської ради, ОСОБА_2 та петришин ОСОБА_9 не проживають у житловому будинку № 73/1 по вул. Горішня Брама в м. Дрогобичі Львівської області з січня 2016 року.

У Статті 1 Першого протоколу, протоколах № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону України „Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року від 17.07.1997 № 475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Стаття 379 ЦК України вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них.

Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Як розяснив Верховний Суд України, право члена сімї власника жилого будинку (квартири), який не є співвласником, на користування цим будинком (квартирою) згідно зі ст. 156 ЖК України обумовлене наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у даному будинку (квартирі). Виходячи з цього особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням у належному власникові жилому будинку (квартирі), якщо вона вийшла зі складу сімї останнього і перейшла проживати в інше місце.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік.

Судом встановлено, що відповідач тривалий час не проживає у житловому будинку № 73/1 по вул. Горішня Брама в м. Дрогобичі Львівської області.

В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження поважності причин відсутності відповідача у квартирі, що належить на праві приватної власності позивачу.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до переконання, що оскільки відповідач не проживає у житлі позивача понад встановлені законом строки, не користується ним, не несе витрат по його утриманню, а тому його слід визнати таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355, п.п. 9, 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим будинком № 73/1 по вул. Горішня Брама в м. Дрогобичі.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02.02.2018.

Суддя Ю.С. Кучаковський