Справа № 127/1923/18
Провадження № 2/127/352/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина С.В.

за участі секретаря судового засідання Тонкопій Ю.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Вінниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 29.01.2018 року звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 06.03.1993 року міським відділом ЗАГС м. Вінниці, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 06.03.1993 року зроблено актовий запис №552.

Позовна заява мотивована тим, що спільне життя подружжя не склалося через відмінність поглядів на сімейні відносини, відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів. Майже рік тому подружжя припинило подружні відносини та спільне проживання. Позивач не має бажання в подальшому проживати з відповідачем однією сімєю. На її думку, відновити сімейні стосунки неможливо та недоцільно, вона вважає, що відносини подружжя налагодити не вдасться, шлюб носить формальний характер, на примирення та відновлення подружніх відносин позивач не згодна, подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам.

Спільних неповнолітніх дітей подружжя не має.

Вказані обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з вказаною позовною заявою до відповідача.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглядати без її участі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позов визнав, просив справу розглядати за його відсутності.

Суд, розглянувши матеріали справи, зважаючи на зміст заяв позивача та відповідача, дослідивши представлені докази в їх сукупності та зважаючи на визнання відповідачем позову, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В ході дослідження позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом, відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, з'ясовано фактичні взаємини подружжя, а також те, що подана до суду позовна заява відповідає дійсній волі позивача та відповідача, їх бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним.

Згідно п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України (254к/96-ВР) охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін.

Досліджуючи вказані обставини, суд зважає на те, що фактично шлюбні відносини між сторонами по справі припинено майже рік тому, шлюб між сторонами фактично розпався, існує формально, подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам позивача та відповідача, тому шлюб між сторонами слід розірвати, а позов задовольнити.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України з огляду на визнання позову відповідачем суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, а інші 50 відсотків судового збору, що сплачені позивачем при зверненні до суду з позовом, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 141, 142, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: АДРЕСА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище «Сегеда») ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстровано 06.03.1993 року міським відділом ЗАГС м.Вінниці, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 06.03.1993 року зроблено актовий запис №552.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір в сумі 352,40 гривень.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, з державного бюджету України - 353,40 гривень судового збору, сплаченого відповідно до квитанції 0.0.947622181.1 від 23.01.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області.

Суддя: