Справа № 2-4417/09 Головуючий у 1 інстанції: Кихтюк Р.М.
Провадження № 22-ц/773/117/18 Категорія: 27 Доповідач: Здрилюк О. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів Карпук А.К., Бовчалюк З.А.,

секретар судового засідання - Галицька І.П.,

з участю представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 листопада 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2017 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дубліката виконавчого листа по справі № 2-4417/09 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 486116,95 грн. та 1730 грн. судових витрат.

Заява мотивована тим, що між ПАТ «УкрСиббанк», ПАТ «Дельта Банк» і Національним Банком України 08.12.2011 року укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ПАТ «УкрСиббанк» на користь ПАТ «Дельта Банк», який набув статус нового кредитора та відповідно всіх процесуальних прав і обов'язків.

Із Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень банком отримано інформацію про те, що 26.08.2015 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого листа ПАТ «УкрСиббанк». Така постанова ПАТ «Дельта Банк», як правонаступнику не передавалася.

Згідно відповіді Другого відділу ДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області повторно після 26.08.2015 року цей виконавчий лист для виконання не пред'являвся.

Оскільки існують всі підстави вважати, що оригінал виконавчого листа втрачений, а також існує необхідність замінити сторону виконавчого провадження поза його межами, банк просив замінити стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ПАТ «Дельта Банк» та видати дублікат виконавчого листа у зв'язку із втратою його оригінала.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 09 листопада 2017 року заяву задоволено частково.

Постановлено видати дублікат виконавчого листа у справі № 2-4417/09 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 486116,95 грн. та 1730 грн. судових витрат.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі боржник ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати цю ухвалу в частині задоволених вимог та постановити у цій частині нове судове рішення - про відмову в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

У судовому засіданні представник боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав із наведених у ній підстав та просить її задовольнити.

Інші учасники справи, будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи, у судове засідання не з'явилися.

Заслухавши представника боржника, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду від 26 листопада 2009 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 30 березня 2010 року, із ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь АКІБ «УкрСиббанк» стягнуто солідарно 486116,95 грн. заборгованості за кредитним договором та по 865 грн. з кожної судових витрат (а.с.42, 73-74).

19.05.2010 року на виконання вищевказаного рішення видано виконавчий лист, який відповідно до постанов державного виконавця Другого відділу ДВС Луцького МУЮ перебував на примусовому виконанні з 15.07.2010 року по 26.08.2015 року (а.с.97, 98,115).

Держаний виконавець 26.08.2015 року прийняв постанову про повернення виконавчого документа стягувачу - ПАТ «УкрСиббанк» (а.с.115).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 28.10.2013 року замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому провадженні по примусовому виконанню судового рішення від 26 листопада 2009 року (а.с.90).

Із довідки ПАТ «Дельта Банк» вбачається, що оригінал виконавчого листа до цього стягувача після 26.08.2015 року не надходив (а.с.101), а повідомленням Другого відділу ДВС м.Луцьк Головного ТУЮ у Волинській області від 15.09.2016 року № 30115 стверджується, що оригінал виконавчого листа в органи державної виконавчої служби для примусового виконання стягувачем після 26.08.2015 року не пред'являвся (а.с.102).

Апеляційний суд приходить до висновку, що наведеним стверджується та обставина, що виконавчий лист, виданий на підставі заочного рішення Луцького міськрайонного суду від 26.11.2009 року у даній справі втрачений.

Відповідно до ч.1 ст.370 ЦПК України (у редакції на час звернення із заявою та постановлення оскарженої ухвали) замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Посилання боржника ОСОБА_1 на те, що суд при постановленні оскарженої ухвали обмежився лише довідкою банку та повідомленням органу державної виконавчої служби і не зажадав інших доказів щодо втрати виконавчого листа - відхиляються апеляційним судом з таких підстав.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що заочне рішення Луцького міськрайонного суду від 26.11.2009 року повністю виконане добровільно боржниками, або ж, що виконавчий лист, виданий на підставі цього рішення щодо боржника ОСОБА_1 перебуває на примусовому виконанні.

Протилежних доказів, які б спростовували вимоги банку боржник не подала.

Видача дубліката виконавчого листа пов'язана із строком пред'явлення його до виконання.

З урахуванням постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві від 26.08.2015 року строк повторного пред'явлення цього виконавчого документа до виконання не сплив, оскільки триває до 26.08.2018 року.

Посилання боржника, що суд прийняв своє рішення про видачу дубліката виконавчого листа про стягнення суми боргу лише з ОСОБА_1 без достатніх правових підстав, оскільки судовим рішенням борг стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 - відхиляються апеляційним судом з таких підстав.

Ухвалою суду вирішувалася заява щодо боржника ОСОБА_1 і постановлено видати дублікат виконавчого листа лише щодо цього боржника. Ця ухвала є лише підставою для видачі дубліката виконавчого листа. А сам дублікат виконавчого листа видається щодо виконання рішення суду від 26.11.2009 року і його зміст має відповідати резолютивній частині саме рішення суду.

Посилання боржника на неповідомлення її судом про розгляд справи - не впливають на правильність постановленої ухвали з таких підстав.

Боржник ОСОБА_1 подала суду 30.10.2017 року заяву про відкладення судового засідання, а тому уже з цієї дати знала про те, що у суді розглядається заява банку.

Разом із тим, у порушення вимог ч.3 ст.27 ЦПК України (у редакції на час розгляду справи судом першої інстанції) самоусунулася від виконання свого обов'язку добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Конституційний Суд України у рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України у взаємозв'язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

Судовий порядок видачі дубліката та апеляційне оскарження ухвали суду про видачу або відмову в його видачі є гарантією права кожного на судовий захист, стабільності та законності у виконанні судових рішень.

Таким чином, перегляд апеляційним судом ухвали суду за апеляційною скаргою боржника і є тим гарантованим її правом на судовий захист.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст.6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами справи і не містять підстав для скасування ухвали суду, яка постановлена з додержанням норм процесуального права.

Ухвала суду в частині відмови у задоволенні заяви не оскаржується, а тому апеляційним судом і не переглядається.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С ТА Н О В И В :

Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 листопада 2017 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя:

Судді: