Справа № 199/8635/17
УХВАЛА

02.02.2018

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Подорець О.Б.,

за участю секретаря Терентієвої Я.О.,

без повідомлення учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та стягнення компенсації, -

ВСТАНОВИВ:

06.12.2017 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та стягнення компенсації.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2017 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 29 січня 2018 року 11-00 годин.

Позивачем ОСОБА_1 29.01.2018 подано клопотання про забезпечення позову, згідно з яким в порядку забезпечення позову позивач просила накласти арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 на праві власності та знаходиться за адресою: м.Дніпро, вул. Леніногорська, буд. 29 та має технічний опис: літ. А-2, літ. а1- 1 контора, на першому поверсі поз. 1-20,І-1,1-2 площею 218,0 кв.м., на другому поверсі поз. 1-16, II-1, площею 227,9 кв.м., всього загальною площею 445,9 кв.м.; літ. а - ганок; літ. а1 - ганок; літ.Б-1 - прохідна, поз. 1-2, загальною площею 11.5 кв.м.; літ. б - ганок; літ. Г - навіс; літ. В-1, літ. в1-1 будівля електрообмоточної майстерні поз.1-6, загальною площею 121,0 кв.м.; літ. Д-1, літ. д 1-1, літ. д 2-1 - вагова будка поз. 1-4, загальною площею 28,6 кв.м., літ.д - ганок; літ.Е - навіс; літ.З - вбиральня; літ.И - підсобна будівля; літ. К-2 - будівля кисневої станції, на першому поверсі поз. 1-2 площею 92,4 кв.м., на другому поверсі поз 1 площею 11,4 кв.м., всього загальною площе. - 103,8 кв.м.; літ. к - дробина з майданчиком; літ.Л-2, літ.л1 - 1 - лазня, в підвалі поз. ІУ-1 - ІУ-4, площею 60,1 кв.м., на першому поверсі поз. 1-10,1-1,1-2, площею - 284,3 кв.м., на другому поверсі поз.1-13, Ц-1, ІІ-2, площею 275,1 кв.м., надбудова поз. ІІІ-1, площею 17,7 кв.м., всього загальною площею - 637,2 кв.м.; літ. л1 - ганок; літ. л2 - майданчик; літ. Ю. - вагон; літ Я - навіс; №1-10, III, ІУ - споруди, та заборонити його відчуження; заборонити відчуження транспортного засобу - ТОYОТА PRADO, рік випуску 2008, колір білий, ідентифікаційний номер (VIN) JTEBU25J985121226, об'єм двигуна 3956 см3 до виконання рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Розглянувши заяву, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Згідно з Конвенцією про захист прав і основних свобод людини (ст.1) високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені у розділі 1 цієї конвенції.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Ч.2 даної статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Накладення арешту на майно є видом забезпечення позову, передбаченим п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також відповідно до розяснень наданих у пункті 20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 149, 150 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Утім, в порушення зазначених норм, позивач не обґрунтувала та жодним чином не зазначила, з яких підстав вона дійшла висновку про неможливість чи утруднення у майбутньому виконання рішення суду, не надала доказів про намагання відповідача реалізувати нерухоме майно, яке йому належить, не надала доказів вартості цього майна, що унеможливлює визначитися із співмірністю виду забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, оскільки накладення арешту на нерухоме майно може обмежити відповідача розпоряджатися майном на власний розсуд, що однозначно завдасть шкоди його правам та інтересам.

Що стосується клопотання щодо заборони відчуження транспортного засобу - ТОYОТА PRADO, рік випуску 2008, колір білий, ідентифікаційний номер (VIN) JTEBU25J985121226, об'єм двигуна 3956 см3 до виконання рішення суду, то суд зазначає наступне.

Згідно наданої позивачем до клопотання про забезпечення позову довідки Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області від 20.11.2017 вбачається, що транспортний засіб - автомобіль марки - ТОYОТА PRADO, рік випуску 2008, колір білий, ідентифікаційний номер (VIN) JTEBU25J985121226, об'єм двигуна 3956 см3 перереєстровано на підставі договору купівлі-продажу з ОСОБА_2 на ОСОБА_3, а тому заборона відчуження транспортного засобу призведе до порушення прав третіх осіб. Крім того, при розгляді клопотання, суд враховує, що нерухоме майно та автомобіль, на які позивач просить накласти арешт та заборонити відчуження відповідно, не є предметом предявленого позову, а позовні вимоги стосуються одержання компенсації за ? частину спірного автомобіля.

За таких обставин, вважаю заяву такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ч.ч. 1,2 ст.149, п.1 ч.1 ст.150, ст.153, 258, 260, 353, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та стягнення компенсації.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положення ЦПК України в редакції яка діє з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя О.Б.Подорець