АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/143/18Головуючий по 1 інстанції - Троян Т.Є.
Категорія: 27 Доповідач в апеляційній інстанції - Бородійчук В.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючогоБородійчука В.Г.
суддівКарпенко О.В., Фетісової Т.Л.
секретарНаконечна М.М.

розглянувши у судовому засіданні в місті Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - Решетової Ніни Львівни на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 листопада 2017 року (ухвалене 02 листопада 2017 року о 12 год. 00 хв. в приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси під головуванням судді Троян Т.Є.) у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_7 про звернення стягнення на заставне майно.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

23 грудня 2016 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_7 про звернення стягнення на заставне майно.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 20 червня 2008 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ОСОБА_7 укладено кредитний договір № 5, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 52595,18 грн.

18 травня 2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов'язувалось передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ПростоФінанс», а ТОВ «ПростоФінанс» зобов'язувалось відступити ТОВ «Кредитні Ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1 до Договору відступлення.

Таким чином, ТОВ «ПростоФінанс» було відступлено право грошової вимоги за кредитним договором № 5 від 20 червня 2008 року ТОВ «Кредитні Ініціативи».

Відповідно до умов кредитного договору та Договору відступлення, позивач вправі вимагати дострокового погашення кредиту у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем умов Кредитного договору.

У порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 27 вересня 2016 року має прострочену заборгованість по відсотках - 30 526,90 грн., заборгованість за комісією - 3 524,20 грн.

У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх зобов'язань зі сплати кредиту відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору, йому було нараховано неустойку (штраф), розмір якої станом на 27 вересня 2016 року становить 8 433,54 грн.

З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором № 5 від 20 вересня 2008 року ТОВ «ПростоФінанс» та ОСОБА_7 уклали договір застави транспортного засобу № 5 від 20 червня 2008 року. Основним забезпеченням по кредитному договору є транспортний засіб марки FUAH0008 VAZ Autotechnology, модель 21121, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2.

Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками та комісією, неустойку за невиконання умов договору (штраф).

Позивач просив суд звернути стягнення на предмет застави, а саме, на транспортний засіб марки FUAH0008 VAZ Autotechnology, модель 21121, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, що належить ОСОБА_7 на користь ТОВ «Кредитні Ініціативи», заборгованість - 42 484,64 грн., шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності.

Також, стягнути з ОСОБА_7 на користь ТОВ «Кредитні Ініціативи» витрати по сплаті судового збору в сумі 1 378,00 грн.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 листопада 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції мотивував свої висновки тим, що позивачем пропущено трирічний строк звернення до суду (щодо неустойки річний строк), представник відповідача заявив клопотання про застосування до правовідносин, які є предметом даного позову, наслідки спливу позовної давності.

Оскільки позовні вимоги заявлені позивачем у грудні 2016 року, тобто після спливу строку, у межах якого він мав можливість звернутися до суду з таким позовом, а саме до жовтня 2015 року, тому в задоволенні позову суд відмовив.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Кредитні ініціативи» - Решетова Н.Л. просить скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 листопада 2017 року як незаконне та ухвалити нове, яким звернути стягнення на заставне майно ОСОБА_7, а саме, транспортний засіб марки FUAH0008 VAZ Autotechnology, модель 21121, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги, особа, що подає таку скаргу вказала, що поставляючи рішення суду про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції мотивував свої висновки тим, що позивач пропустив трирічний строк звернення до суду із вказаними позовними вимогами.

Зазначила, що виходячи із системного аналізу статей 526, 599, 611 ЦК України та змісту кредитного договору вбачається, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє кредитора права на отримання від боржника процентів, належних кредитору відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Вказала, що в розрахунок від 27 вересня 2016 року враховано сплату коштів в рамках виконавчого провадження, що надійшли від відповідача в серпні 2016 року, фактично через 4 роки після рішення Соснівського районного суду м. Черкаси.

Щодо пропущення строку позовної давності при поданні позовної заяви до суду, представник ТОВ «Кредитні ініціативи» - Решетова Н.Л. зазначила, що умовами договору, позичальник повинен повертати кредит рівними частинами, шляхом щомісячної сплати, до 10-го числа кожного місяця, згідно з графіком погашення кредиту, а останню частину не пізніше 10 червня 2015 року.

Оскільки умовами договору встановлено окремі самостійні щомісячні зобов'язання (у вигляді щомісячного платежу), які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строків погашення кожного чергового траншу, а тому й початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником цього зобов'язання (до 10 червня 2015 року).

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від представника відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_8 зазначено, що згідно платіжного доручення № 8295 від 30 серпня 2016 року на рахунок ТОВ «Кредитні ініціативи» сплачено 56 237,24 грн. Таким чином, у зв'язку з порушенням позичальником ОСОБА_7 виконання зобов'язання за кредитним договором ТОВ «Кредитні ініціативи» використало право вимоги стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором, надіславши повідомлення про поверненння всієї суми кредиту, фактично змінивши кінцевий термін виконання зобов'язань за жовтень 2012 року.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач ТОВ «Кредитні ініціативи» в трирічний термін, починаючи з жовтня 2012 року, тобто з моменту надіслання вимоги про досудове врегулювання спору, за захистом свого права шляхом звернення стягнення на заставне майно до суду не звернувся.

Вважає, що строк початку позовної давності, який зазначив скаржник (грудень 2013 року) є помилковим та не може бути застосований при розгляді даної справи по суті.

Крім того, представник ОСОБА_7 - ОСОБА_8 зазначив, що перерахунок коштів скаржнику відповідачем здійснено 30 серпня 2016 року в розмірі 56 237,24 грн. не можуть свідчити про визнання відповідачем свого боргу або іншого обов'язку та бути підставою для переривання перебігу позовної давності, оскільки здійснення вказаного єдиного платежу відбулося відповідно до змісту постанови про закінчення виконавчого провадження від 31 серпня 2016 року із виконання судового рішення № 2-2627/12, виданого 18 березня 2013 року Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення із ОСОБА_7 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» боргу 56 237,24 грн., що і стало підставою для закінчення вказаного виконавчого провадження.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У відповідності до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 20 червня 2008 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ОСОБА_7 укладено кредитний договір № 5, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 52 595,18 грн.

18 травня 2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов'язувалось передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ПростоФінанс», а ТОВ «ПростоФінанс» зобов'язувалось відступити ТОВ «Кредитні Ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1 до Договору відступлення. Таким чином, ТОВ «ПростоФінанс» було відступлено право грошової вимоги за кредитним договором № 5 від 20 червня 2008 року ТОВ «Кредитні Ініціативи».

25 травня 2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір відступлення прав за договорами забезпечення, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирик О.А., зареєстрованого у реєстрі № 650,651 та Додаток № 1 до нього, в якому міститься інформація про відступлення права вимоги за Договором застави, укладеним з відповідачкою.

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлене договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тому, з урахуванням приведених норм закону право пред'явлення вимоги нового кредитора ТОВ «Кредитні ініціативи» до відповідача є законним і сторонами по справі не оспорюється.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За частинами першою, п'ятою статті 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Як зазначалося вище, сторони кредитного договору встановили як строк дії договору, так і строки виконання зобов'язань за щомісячним погашенням платежів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Розділ 6 кредитного договору № 5 від 20 вересня 2008 року визначає права та обов'язки кредитодавця.

Пунктом 6.2.3 вказаного розділу договору визначено, що незалежно від настання кінцевого терміну повернення кредиту вимагати від позичальника дострокового погашення заборгованості, в тому числі суми кредиту (або її відповідної частини) та/або процентів за користування кредитом, та/або комісії за надання кредиту, та/або комісії за управління кредитом, та/або суми неустойки чи інших грошових зобов'язань, передбачених цим договором.

Для реалізації цього права кредитодавець надсилає письмову вимогу позичальнику. За умови не усунення позичальником порушення, зазначеного у вимозі протягом 30 (тридцяти) календарних днів, кредитодавець має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав, а позичальник зобов'язується достроково сплатити заборгованість та інші грошові зобов'язання, що передбачені цим договором.

Отже, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов'язання, тобто строку виконання зобов'язання в повному обсязі (кінцевий строк) або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Таким чином, пред'явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов'язання та зумовлює перебіг позовної давності.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Кредитні ініціативи» 25 вересня 2012 року на адресу відповідача ОСОБА_7 було направлено повідомлення з вимогою сплатити заборгованість в розмірі 56 237,24 грн. та вимагало від позичальника сплатити у строк до 7-ми днів з дня відправлення вимоги повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штрафні санкції.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 грудня 2012 року, яке вступило в законну силу, задоволено позов ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_7 та стягнуто заборгованість за кредитним договором від 20 червня 2008 року № 5 в сумі 56 237,24 грн.

31 серпня 2016 року державним виконавцем закінчено виконавче провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49, ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» в зв'язку з повним фактичним виконанням боржником виконавчого документа.

Згідно платіжного доручення № 8295 від 30 серпня 2016 року на рахунок ТОВ «Кредитні ініціативи» сплачено 56 237,24 грн.

Отже, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про негайне повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня після одержання такої вимоги.

Така ж правова позиція була висловлена ВСУ в постанові від 09 листопада 2016 року у справі № 6-2251цс16, згідно з якою пред'явлення кредитором вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов'язання та зумовлює перебіг позовної давності.

Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевого строку виконання її умов.

Відповідно до п. 9 Постанови №5 від 30 березня 2012 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК України, що діяли на момент ухвалення рішення районного суду).

Наявними матеріалами справи підтверджується, що позивач ТОВ «Кредитні ініціативи» в трирічний термін, починаючи з жовтня 2012 року, тобто з моменту надіслання вимоги про досудове врегулювання спору, за захистом свого права шляхом звернення стягнення на заставне майно до суду не звертався.

Здійснення єдиного платежу відповідно до змісту постанови про закінчення виконавчого провадження від 31 серпня 2016 року із виконання судового рішення № 2-2627/12, виданого 18 березня 2013 року Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення із ОСОБА_7 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» боргу 56 237,24 грн. стало підставою для закінчення вказаного виконавчого провадження і не може бути визнано обставиною для переривання строку позовної давності в силу ч. 1 ст. 264 ЦК України, оскільки погашення боргу відбулося в рамках виконавчого провадження з виконання судового рішення та не свідчить про визнання відповідачем свого боргу.

Враховуючи, що сплата єдиним платежом всієї суми боргу є наслідком здійснення державним виконавцем заходів з примусового виконання рішення, а не добровільним визнанням відповідачем, позивач мав можливість звернутися з даним позовом до суду до жовтня 2015 року, однак заявив такі вимоги в грудні 2016 року, представником відповідача було заявлено в суді першої інстанції клопотання про застосування наслідків пропущення строку для звернення з позовом до суду, тому й висновок про відмову в задоволенні позову саме з цих підстав є обгрунтований та зроблений судом на підставі встановлених обставин по справі.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - Решетової Ніни Львівни залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 листопада 2017 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_7 про звернення стягнення на заставне майно залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Головуючий -

Судді -