Справа № 588/1496/17
№ провадження 2/588/100/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2018 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М.В., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Тростянці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Станівської сільської ради Тростянецького району Сумської області про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом та встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

У С Т А Н О В И В:

Позивач у листопаді 2017 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивує тим, що вона була одружена з ОСОБА_3, який помер 25.03.2017 року. На день смерті чоловік разом з позивачем проживав та був зареєстрований в будинку за адресою: вул.Миру, 10 в с.Станова Тростянецького району. Разом з померлим та позивачем до 30.11.2002 року проживала ОСОБА_4, яка є рідною сестрою чоловіка позивача, і яка 30.11.2002 року, за життя заповіт не складала. Своєї сімї ОСОБА_4 не мала та вважала своєю сімєю позивача та її чоловіка. На день смерті ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач з чоловіком доглядали її до смерті та взяли на себе витрати по її похованню. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, в тому числі, на земельну частку (пай), який їй належав на підставі сертифікату серії СМ №0094812 в сільськогосподарському акціонерно-пайовому товаристві закритого типу «імені ОСОБА_5», розміром 4,30 умовних кадастрових гектарів, виданого на підставі розпорядження голови Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області №408 від 03.07.1996 року, зареєстрованого 03.10.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) №612. У сертифікаті власником указано ОСОБА_6, але написання прізвища збігається з прізвищем вказаним в свідоцтві про смерть «Целуйко».

ОСОБА_3 фактично вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті сестри, але свідоцтва про право на спадщину за життя не отримав. Він розпочав оформляти спадщину, але через втрату сертифікату та через те, що потрібно було звертатись до суду для встановлення належності сертифікату померлій оформлення спадщини завершене не було.

Посилаючись на указані обставини, позивач просить суд: 1) установити факт, що сертифікат серія СМ № 0094812 в сільськогосподарському акціонерному товаристві закритого типу "імені ОСОБА_5", розміром 4,30 умовних кадастрових гектарів, виданого на підставі розпорядження голови Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області № 408 від 3 липня 1996 року, зареєстрованого 03.10.1996 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 612, виданий ОСОБА_6, належить ОСОБА_4, яка померла 30 листопада 2002 року; 2) визнати за ОСОБА_2 право на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0094812 в сільськогосподарському акціонерному товаристві закритого типу "імені ОСОБА_5", розміром 4,30 умовних кадастрових гектарів, виданого на підставі розпорядження голови Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області № 408 від 3 липня 1996 року, зареєстрованого 03.10.1996 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 612, який належав ОСОБА_7 сці Андріївні, яка померла 30 листопада 2002 року в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 25 березня 2017 року.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні не зявилася, позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Позивач пояснювала, що сестра її чоловіка позивача родини власної не мала, до 1976 року жила з матірю, потім стала жити в їх родині. ОСОБА_4 працювала у колгоспі ім.К.Маркса свинаркою, але потім осліпла та перестала працювати, право на земельну частку ОСОБА_4 отримала при паюванні земель колгоспу, проте через сліпоту його на руки не отримала і не цікавилась цим. ОСОБА_4 вказала, що нотаріус не видає свідоцтво про право на спадщину оскільки відсутній оригінал сертифікату на земельну частку (пай), який втрачено.

Представник відповідача у судове засідання не зявився. Станівська сільська рада Тростянецького району Сумської області подала заяву про розгляд справи без участі її представника, проти задоволення позову не заперечила (а.с. 39).

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з таких мотивів.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_3, померлого 25 березня 2017 року, який є рідним братом ОСОБА_4, і яка теж померла 30 листопада 2002 року (а.с. 7-12).

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Станівської сільської ради Тростянецького району Сумської області ОСОБА_4 на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із братом ОСОБА_3. Позивач на момент смерті чоловіка проживала та була зареєстрована разом з ним за однією адресою. Заповіт від імені ОСОБА_4 у виконкомі Станівської сільської ради не посвідчувався (а.с.13).

На підставі листа від 16.01.2018 року відділу у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області установлено, що на імя ОСОБА_6 виписаний сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0094812 по САПТЗТ ім.Карла Маркса на підставі розпорядження голови Тростянецької районної державної адміністрації Сумської області №408 від 03.07.1996 року. Сертифікат зареєстровано у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №612 від 03.10.1996 року та видано. Розмір земельної частки (паю) становить 4,30 в умовних кадастрових гектарах. У електронній базі та книгах реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, на право власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_6, факту реєстрації державного акту не встановлено (а.с.35-37).

У газеті «Новини Тростянеччини» було розміщено оголошення про те що втрачений сертифікат на земельну частку (пай) по САПТЗТ ім..ОСОБА_5, серія СМ №0094812, виданий Тростянецькою районною державною адміністрацією03.06.1996 року на ім.я ОСОБА_8, вважати недійсним (а.с.16).

Постановою приватного нотаріуса Тростянецького районного нотаріального округу від 30.11.2017 року ОСОБА_2 на підставі частини 1 статті 49 Закону України «Про нотаріат» було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), у звязку з відсутністю документу підтверджуючий право власності на спадкове майно (а.с. 15).

Відповідно до роз'яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Ураховуючи відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 позивач обґрунтовано звернувся до суду.

Часом відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 є 30.11.2002 року, а після смерті ОСОБА_3 є 25.03.2017 року.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» (далі - ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7) відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Ураховуючи викладене та час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 спірні правовідносини щодо спадкування спадщини після її смерті регулюються нормами ЦК УРСР.

За приписами статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно із Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 50599906 від 18.01.2018 року, наданою Тростянецькою районною державною нотаріальною конторою, після смерті ОСОБА_4, померлої 30.11.2002 року, спадкова справа не заведена (а.с.43-44).

Ураховуючи приписи статей 548, 549 ЦК УРСР, ОСОБА_3 як спадкоємець другої черги за законом після смерті рідної сестри ОСОБА_4 з якою він проживав на момент її смерті та фактично вступив в управління та володіння її спадковим майном, визнається таким, що прийняв спадщину після її смерті. З огляду на дані Спадкового реєстру ОСОБА_3 не отримав свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) за сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0094812 по САПТЗТ ім.Карла Маркса.

Згідно із Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 50600082 від 18.01.2018 року, наданою Тростянецькою районною державною нотаріальною конторою, після смерті ОСОБА_3, померлого 25.03.2017 року, заведена спадкова справа №69/2017 приватним нотаріусом ОСОБА_9 (а.с.40-41). Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 13.10.2017 року було видано приватним нотаріусом позивачу ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою: вул.Миру, 10 у с.Станова Тростянецького району Сумської області.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про установлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Ураховуючи, що від факту, який просить установити заявник залежить виникнення у останньої права на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4, яку прийняв ОСОБА_3 чоловік позивача, і законом не визначено іншого порядку його установлення, внести виправлення у первинні документи померлої неможливо, заявник обґрунтовано звернулася до суду із вимогою про встановлення факту, що має юридичне значення відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України.

Дослідженні в ході судового розгляду докази у сукупності підтверджують, що при виготовленні сертифікату серії СМ № 0094812, виданого на підставі розпорядження Голови Тростянецької районної державної адміністрації від 03.07.1996 року № 408, про право на земельну частку (пай) у землі яка перебуває у колективній власності акціонерно-пайового товариства закритого типу «ім.Ватутіна» було помилково вказано прізвище особи, яка має право на земельну частку (пай), замість «Целуйко» указано «Цілуйко». Досліджені під час судового розгляду докази не дають підстав для розумного сумніву в тому, що указаний сертифікат належить саме ОСОБА_4, яка померла 30.11.2002 року.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_2 згідно з положеннями пункту 1 статті 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у виді земельної частки (пай) за сертифікатом серії СМ № 0094812 від 03.07.1996 року, право на яку спадкодавець отримала у встановленому законом порядку, а тому ураховуючи, що ОСОБА_3 визнається таким, що прийняв спадщину після сестри ОСОБА_4, позивач як його єдиний спадкоємець, що прийняв спадщину також набула право на спадкування всіх його прав, що належали йому на момент його смерті, у тому числі право на земельну частку (пай) за указаним сертифікатом, а тому захищаючи охоронювані законом права позивача, таке право в порядку спадкування за законом слід визнати за ним рішенням суду.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом та встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити повністю.

Установити факт, що сертифікат про право на земельну частку (пай) серії СМ № 0094812, зареєстрований за №612 від 03.10.1996 року на імя ОСОБА_6 по САПТЗТ ім.Карла Маркса, виданий на підставі розпорядження Тростянецької районної державної адміністрації №408 від 03.07.1996 року належить померлій 30 листопада 2002 року ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, НОМЕР_2, виданий Тростянецьким РВ УМВС України в Сумській області 07.05.1998 року) право на земельну частку (пай) розміром 4,30 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Станівської сільської ради Тростянецького району Сумської області, відповідно до сертифікату серії СМ №0094812, який зареєстровано 03.10.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 612, який належав ОСОБА_4, яка померла 30 листопада 2002 року, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 25 березня 2017 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 12.02.2018 року.

Суддя М.В. Щербаченко