АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 543/80/16-ц Номер провадження 22-ц/786/363/18Головуючий у 1-й інстанції Грузман Т.В. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі колегії суддів судової палати з цивільних справ :

Головуючого судді : Абрамова П.С.

Суддів : Бутенко С.М. Обідіної О.І.

За участю секретаря судового засідання: Колодюк О. В.

Представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у порядку спрощеного судового порядку у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Лукім'я' за апеляційними скаргами представника ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 - ОСОБА_2

на рішення Оржицького районного суду Полтавської області ухваленого 26 січня 2016 року суддею Оржицького районного суду Полтавської області Грузман Т.В. з 11 год. 40 хв. до 13.год.15 хв., повний текст судового рішення виготовлений 26.04.2016 року,-

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом, просив ухвалити рішення, яким: визнати недійсною додаткову угоду від 18 травня 2012 року до договору оренди землі від 20 березня 2008 року, зареєстровану у відділі Держкомзему у Оржицькому районі Полтавської області 27 вересня 2012 року за № 04073, стосовно земельної ділянки площею 3.34 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: НОМЕР_1, місцезнаходженням якої є територія Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області.

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом, просив ухвалити рішення, яким: визнати недійсною додаткову угоду до договору оренди землі від 25 березня 2008 року, зареєстровану у відділі Держкомзему у Оржицькому районі Полтавської області 20 листопада 2012 року за № 05001, стосовно земельної ділянки площею 3.65 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: НОМЕР_2, місцезнаходженням якої є територія Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області.

У лютому 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом, просив ухвалити рішення, яким визнати недійсним договір оренди землі від 26 липня 2012 року, зареєстрований у відділі Держкомзему у Оржицькому районі Полтавської області 23 жовтня 2012 року за № 04631, стосовно земельної ділянки площею 3.65 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: НОМЕР_3, місцезнаходженням якої є територія Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що оспорювані угоди є недійсними внаслідок того, що вони підписані невідомою особою, яку не було уповноважено на здійснення даної дії.

Ухвалами Оржицького районного суду Полтавської області від 14 березня і від 28 березня 2016 року вказані позови об'єднані в одне провадження.

Рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 26 квітня 2016 року відмовлено у задоволенні позовів у зв'язку з пропуском строку давності.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 23 червня 2016 року рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 22 листопада 2017 року ухвала апеляційного суду Полтавської області від 23 червня 2016 року скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд.

В апеляційних скаргах ОСОБА_2, представник позивачів за довіреністю, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначила, що суд не в повному обсязі з'ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки позивачі підписи на додаткових угодах не ставили і про порушення свого права дізналися у серпні 2015 року.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та заперечень сторін, суд вважає, що скарги належить задовольнити, зважаючи на таке..

Судом першої інстанції встановлено, та сторони в установленому законом порядку не оспорили встановлені факти про те, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_4 виданого 21.12.2001 року Лукімською сільською радою Оржицького району Полтавської області, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 3,34 га., що розташована на території Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (т.1 а.с.4).

У січні 2007 року між ОСОБА_3 та СТОВ «Лукім'я» в особі директора Шингарій І.П. укладений договір оренди землі строком на п'ять років щодо належної йому земельної ділянки, розташованої на території Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області, який зареєстрований у Оржицькому виїзному офісі Полтавської регіональної філії Центру державного земельного кадастру, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 20 березня 2008 року №16.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_5, виданого 24.12.2001 року Лукімською сільською радою Оржицького району Полтавської області, ОСОБА_4 є власником земельної ділянки, площею 3,65 га., що розташована на території Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (т.1 а.с.62).

31 січня 2007 року між ОСОБА_4 та СТОВ «Лукім'я» в особі директора Шингарій І.П. укладений договір оренди землі строком на п'ять років щодо належної йому земельної ділянки, розташованої на території Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області (т.2 а.с.9). Вказаний договір зареєстрований у Оржицькому виїзному офісі Полтавської регіональної філії Центру державного земельного кадастру, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 25 березня 2008 року №31 (т.2 а.с.9 зворот).

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯМ №188738, виданого 10.05.2012 року відділом Держкомзему в Оржицькому районі Полтавської області ОСОБА_5 є власником земельної ділянки, площею 3,65 га., що розташована на території Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (т.1 а.с.161).

Згідно договору оренди землі від 26 липня 2012 року, підписаного від імені ОСОБА_5, орендодавець передав у строкове платне володіння і користування належну йому земельну ділянку строком на шість років. Вказаний договір був зареєстрований у Оржицькому виїзному офісі Полтавської регіональної філії Центру державного земельного кадастру, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 23 жовтня 2012 року №04631 (т.2 а.с.32).

18 травня 2012 року від імені ОСОБА_3 укладено додаткову угоду до договору оренди землі № 16 від 20.03.2008 року, яка зареєстрована у відділі Держкомзему у Оржицькому районі 27 вересня 2012 року № 04073. Кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_6(т.1 а.с.5, т.2 а.с.17)

25 липня 2012 року від імені ОСОБА_4 укладено додаткову угоду до договору оренди землі №31 від 25 березня 2008 року, яка зареєстрована у відділі Держкомзему у Оржицькому районі 20 листопада 2012 року № 05001. Кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_7 (т.1 а.с.63)

Відповідно до висновку експерта № 213 від 10 лютого 2016 року, яка проведена у межах кримінального провадження №0000364, встановлено, що підпис у додаткових угодах від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також у договорі від 26 липня 2012 року від імені ОСОБА_5 в графі "Орендодавця", виконаний не самим орендодавцем, а іншою особою (т.1 а.с.213).

Тобто спірні договори та додаткові угоди були укладені без волевиявлення позивачів, і тому наявні, передбачені ч.3 ст. 203 ЦК України та ч.1 ст. 215 ЦК України, підстави для визнання цих договорів недійсними.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в зв'язку з пропуском строків позовної давності місцевий суд встановив факт, що позивачі після 2012 року отримували орендну плату за оренду земельних ділянок протягом 2012-2015 років, як грошовими коштами, так і натуроплатою (т.1 а.с.35-56, 99-110, 230-239), що сторонами не оспорювалась, а до суду звернулися лише в лютому - березні 2016 року, тобто з пропуском строків позовної давності.

Однак зазначений висновок місцевого суду зроблений з порушенням вимог матеріального права.

Відповідно ст.257, ч.1 ст. 261 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Для правильного застосування ч.1 ст.261 ЦК України при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об'єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав .

В позовних заявах позивачі зазначили, що про порушення своїх прав вони дізналися лише влітку 2015 року, отримавши копії спірних договорів. Також вони вказали про ту обставину, що раніше вони дійсно здавали в оренду відповідачу свої земельні ділянки, які своєчасно у відповідача не витребували.

Факт отримання ними орендної плати протягом 2012-2015 років не свідчить про те, що позивачам було відомо про наявність спірних договорів оренди.

В ході судового розгляду справи відповідачами не спростовані доводи позивачів про те, що про порушення своїх прав вони дізналися саме в липні 2015 року отримавши копії договорів.

До суду вони звернулися в межах трьохрічного строку позовної давності.

За таких обставин рішення місцевого суду підлягає скасуванню з постановленням у справі нового рішення про задоволення позовних вимог.

У відповідності вимогами ст. 141 ЦПК України Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача;

З матеріалів справи вбачається, що при поданні позовних заяв до місцевого суду позивачами було сплачено судовий збір в розмірі по 551 грн. 20 коп., за подання апеляційних скарг по 606 грн , 32 коп.. та за подання касаційних скарг по 661 грн. 44 коп.

Таким чином на користь позивачів з відповідачів необхідно стягнути по 1818 грн. 96 коп.

Керуючись ст. ст. ст. п. 2 ч. 1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376,ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 - ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Оржицького районного суду Полтавської області ухваленого 26 січня 2016 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнити.

Визнати недійсною, укладену між ОСОБА_3 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Лукім'я» додаткову угоду від 18 травня 2012 року до договору оренди землі від 20 березня 2008 року, зареєстровану у відділі Держкомзему у Оржицькому районі Полтавської області 27 вересня 2012 року за № 04073, стосовно земельної ділянки площею 3.34 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: НОМЕР_1, місцезнаходженням якої є територія Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області.

Визнати недійсною, укладену між ОСОБА_4 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Лукім»я» додаткову угоду від 25 липня 2012 року до договору оренди землі від 25 березня 2008 року, зареєстровану у відділі Держкомзему у Оржицькому районі Полтавської області 20 листопада 2012 року за № 05001, стосовно земельної ділянки площею 3.65 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: НОМЕР_2, місцезнаходженням якої є територія Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області.

Визнати недійсним, укладений ОСОБА_5 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Лукім»я» договір оренди землі від 26 липня 2012 року, зареєстрований у відділі Держкомзему у Оржицькому районі Полтавської області 23 жовтня 2012 року за № 04631, стосовно земельної ділянки площею 3.65 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: НОМЕР_3, місцезнаходженням якої є територія Лукімської сільської ради Оржицького району Полтавської області.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Лукім»я» на користь ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 понесені судові витрати в розмірі по 1818 грн. 96 коп. кожному.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення ( у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення), шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 16 лютого 2018 року.

Головуючий суддя: /підпис/ П.С. Абрамов

Судді : /підпис/ С.Б. Бутенко /підпис/ О.І. Обідіна

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області П.С. Абрамов