Справа № 236/2929/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2018 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Саржевської І.В.,

за участю :

секретаря Ковнєрової І.О.

представника позивача ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лиман Донецької області в режимі відео конференції цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Донецького національного медичного університету про стягнення одноразової адресної грошової допомоги,

ВСТАНОВИВ:

12.10.2017 позивач звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що вона у 2012 році здобула вищу освіту в Донецькому національному медичному університеті за спеціальністю «педіатрія». Навчалась на денній формі навчання за державним замовленням. Після проходження дворічної спеціалізації у 2014 році, вона на 3 роки уклала договір про роботу з Уманською дитячою міською лікарнею, визначеною органом управління освіти, та приступила до роботи за договором, після чого позивач, керуючись наказом МОЗ України № 390 від 28.05.12 р. «Про затвердження Порядку надання одноразової адресної грошової допомоги випускникам вищих навчальних закладів, які здобули освіту за напрямами і спеціальностями медичного та фармацевтичного профілів», звернулась до відповідача про отримання одноразової адресної грошової допомоги, однак отримала відмову з посиланням на скрутну ситуацію на сході країни та відсутність відповідних коштів. Згодом, у липні 2017 року позивач з завою та відповідним пакетом документів звернулась до відповідача за отриманням допомоги, однак також отримала відмову посилаючись на те, що позивачка раніше не зверталась за одноразовою адресною грошовою допомогою до відповідача та не виконала всіх вимог, які передбачені порядком та відповідним договором про роботу. Також зазначила, що на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3 років. Позивач вважає відмову про отримання одноразової адресної грошової допомоги, такою, що порушує її права, у звязку із чим і звертається до суду та просить стягнути з відповідача зазначену допомогу у пятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, що становить 16000,00 гривен, а також судові витрати(а.с.3-7).

Позивач ОСОБА_4, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, просить справу розглянути без її участі за участі її представника ОСОБА_1, про що суду надала відповідну заяву (а.с.151-152).У відповідності до вимог п.4 ч.3 ст. 223 ЦПК України, суд розглядає справу за її відсутності.

Представник позивача ОСОБА_1, діюча за довіреністю (а.с.27), в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, обґрунтувавши їх доводами, наведеними у позовній заяві. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, представником до суду подано письмове заперечення проти позову, яке мотивоване тим, що позивачем не надано документів, які б підтверджували її попередні звернення до університету, та відповідь про відмову. Крім того, позивачем не зазначено причин з яких вона не звернулася до університету в 2015 та 2016 роках. Виплата зазначеної грошової допомоги надається в межах асигнувань, передбачених у Державному бюджеті України, а не за рахунок власних коштів Університету. Крім того, зазначена допомога в сумі 16 000,00 грн. неправомірно розрахована позивачем, оскільки розрахунок повинен здійснюватись із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.2017, тобто 1600,00 грн. Просить у позові відмовити(а.с.56-57).

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши письмові докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги безпідставні та задоволенню не підлягають.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з'ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Таким чином, суд приходе до висновку про необхідність здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами з урахуванням ч.1 ст.13 ЦПК України.

Ті обставини, що позивач навчалась за денною формою навчання за держзамовленням у Донецькому національному медичному університеті, який закінчила у травні 2012 р., здобувши кваліфікацію педіатрія; копія трудової книжки та копія договору про працевлаштування в закладі охорони здоровя; відмова від 07.08.2017 року у виплаті допомоги ОСОБА_4 представником відповідача визнаються, а тому вищезазначені обставини доказуванню не підлягають. Вони ж підтверджуються і копіями: диплома спеціаліста серії НК № 43159686, копією трудової книжки серії АО № 401825, виданих на імя позивача ОСОБА_4, копією договору № 2 від 01.08.2014 року про працевлаштування(а.с.10-15).

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно Статуту, затвердженого Наказом МОЗ України № 80 від 06.02.2016, Донецький національнмй медичний університет заснований на державній формі власності, підпорядкований Міністерству охорони здоров'я України і є не прибутковою організацією(а.с.110-124).

Відповідно до Наказу МОЗ України від 28.05.12 р. N 390, було затверджено Порядок надання одноразової адресної грошової допомоги випускникам вищих навчальних закладів (далі - вузів), які здобули освіту за напрямами і спеціальностями медичного та фармацевтичного профілів (далі - Порядок надання домомоги). Як зазначено у зазначеному Наказі, він видавався відповідно до абз. 2 п. 2 постанови КМ України від 11.05.11 р. N 524 "Питання оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери". Керівників вищих навчальних закладів державної та комунальної форм власності незалежно від підпорядкування було зобовязано забезпечити укладення договорів про роботу в закладах охорони здоров'я, що розташовані у сільській місцевості та селищах міського типу; керівників вузів державної форми власності, що підпорядковані МОЗ України та МОНмолодьспорт України, щороку до 25 жовтня подавати зазначеним міністерствам списки випускників, яким має бути виплачена одноразова адресна грошова допомога (далі - допомога); керівників вузів комунальної форми власності щороку до 25 жовтня подавати МОЗ АР Крим, управлінням охорони здоров'я обласних, Київської та Севастопольської міськдержадміністрацій списки випускників, яким має бути виплачена допомога.

Як слідує з п. п. 1,1 п. 1 та п. 1 Порядку надання допомоги, така допомога у п'ятикратному розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб надається випускникам денної форми навчання, які навчались за держзамовленням у вузах I - IV рівнів акредитації державної та комунальної форм власності незалежно від підпорядкування, здобули освіту за напрямами і спеціальностями медичного і фармацевтичного профілів та уклали у поточному році на строк не менше як три роки договір про роботу, у т. ч. - у закладах охорони здоров'я, що розташовані у сільській місцевості та селищах міського типу на посадах, серед інших, молодших спеціалістів з медичною (фармацевтичною) освітою.

За змістом п. п. 2 - 4 Порядку надання допомоги, кількість випускників вузів державної форми власності, яким надаватиметься допомога, визначається МОЗ України та МОНмолодьспорт України на підставі списків таких випускників, поданих вузами I - IV рівнів акредитації. На підставі списків випускників, яким надається Допомога, МОЗ України та МОНмолодьспорт України затверджують кількість випускників та визначають обсяг допомоги, що надається в межах асигнувань, передбачених у Держбюджеті України на зазначені цілі, розподіляють (перерозподіляють) бюджетні призначення для виплати допомоги між підпорядкованими цим міністерствам вузами. Нарахування допомоги здійснюється вузом на підставі наказу, що видається після затвердження наказами МОЗ України, МОНмолодьспорту України, управлінь охорони здоров'я облдержадміністрацій кількості випускників, яким надається допомога, та на підставі поданої випускником щороку до 10 жовтня заяви про надання допомоги, копій трудової книжки та договору про роботу в закладах охорони здоров'я, що розташовані у сільській місцевості та селищах міського типу. Виплата допомоги здійснюється до кінця поточного року.

Відповідно до п.2 Порядку працевлаштування випускників державних медичних(фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого наказом МОЗ України від 15.12.1997 № 367, випускниками вважаються студенти державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, які закінчили повний курс навчання і склали державні іспити.

Тобто, підставою для виплати вказаної одноразової адресної грошової допомоги є заява випускника, а в даному випадку позивач, склавши державні іспити та здобувши в 2012 році статус випускника, 01.08.2014 уклавши договір про роботу на 3 роки з Уманською дитячою міською лікарнею не подала у визначений Порядком в строк заяви про надання одноразової адресної грошової допомоги разом з іншими необхідними документами. Посилання позивача на ту обставину, що в 2014 році її було направлено до навчального закладу для оформлення документів на отримання одноразової адресної грошової допомоги, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки наступні 3 роки позивач не зверталась для отримання такої(а.с.144).

Крім того, відповідно до Порядку саме на підставі списків випускників, яким надається Допомога, МОЗ України та МОНмолодьспорт України затверджують кількість випускників та визначають обсяг допомоги, що надається в межах асигнувань, передбачених у Держбюджеті України на зазначені цілі, розподіляють (перерозподіляють) бюджетні призначення для виплати допомоги між підпорядкованими цим міністерствам вузами, тобто виплата зазаначеної грошової допомоги надається в межах асигнувань, передбачених у Державному бюджеті України, а не за рахунок власних коштів університету.

Обґрунтування позовних вимог тим, що освітній заклад послався на скрутну ситуацію на сході країни та на відсутність відповідних коштів, не спростовують доводів відповідача, наведених у запереченні проти позову.

Тому суд приходить до висновку, що позивачем не доведено позовні вимоги, з якими він звернувся до суду 12.10.2017, оскільки докази, на які він посилається недостатні для вирішення справи по суті, а також те, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4, 5,10, 12,13,76-81, 263-265 ЦПК України, Порядком надання одноразової адресної грошової допомоги випускникам вищих навчальних закладів, які здобули освіту за напрямами і спеціальностями медичного та фармацевтичного профілів», затвердженого Наказом МОЗ України № 390 від 28.05.12 р., суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_4 у задоволенні позову до Донецького національного медичного університету про стягнення одноразової адресної грошової допомоги, у звязку з відсутністю підстав.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя -