АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/941/18 Головуючий 1 інст. - Григор'єв Б.П.
Справа № 641/2389/17 Доповідач - Котелевець А.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 року Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Швецової Л.А.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради, Опікунська рада Адміністрації Слобідського району Харківської області, про захист сімейних прав за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2017 року,

у с т а н о в и в :

В квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2, треті особи - Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради, Опікунська рада Адміністрації Слобідського району Харківської області, та просила зобов'язати відповідача не перешкоджати їй вільно спілкуватися із матір'ю ОСОБА_3 та брати участь у її матеріальному забезпеченні.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що її матір ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 березня 2016 року, частково зміненим рішенням Апеляційного суду Харківської області від 12 квітня 2016 року, було визнано недієздатною та встановлено опіку. Опікуном недієздатної ОСОБА_3 є її рідна донька - ОСОБА_2

Після призначення ОСОБА_2 опікуном матері, відповідач почала чинити перешкоди у їх спілкуванні, відмовляючи ОСОБА_1 у побаченнях. ОСОБА_2 не відкриває двері, коли вона приїздить до матері, не відповідає на телефонні дзвінки, забороняє приймати участь у догляді за матір'ю та її матеріальному забезпеченні.

ОСОБА_2 позов не визнала, посилаючись на його безпідставність. Пояснювала, що зустрічі матері з ОСОБА_1 можуть призвести до погіршення її стану здоров'я; позивач добровільно відмовилась від опіки над матір'ю, про що власноруч написала розписку.

Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради та Опікунська рада Адміністрації Слобідського району Харківської області письмових заперечень проти позову не надали.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2017 року позов задоволено.

ОСОБА_2 зобов'язано не перешкоджати ОСОБА_1 надавати матеріальну допомогу та брати участь у вільному спілкуванні з матір'ю ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Зокрема зазначає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, упереджено і однобічно дослідив надані у справі докази.

Позивач ОСОБА_1 та Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Слобідського району Харківської міської ради та Опікунська рада Адміністрації Слобідського району Харківської області рішення суду першої інстанції не оскаржили, письмових заперечень на апеляційну скаргу не надали.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до вимог статтей 142, 153 СК України діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою; мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Дитина, повнолітні дочка, син зобов'язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу (частина 1 статті 172 СК України).

Згідно з частиною 9 статті 10 ЦПК України (частина 8 статті 8 ЦПК України, в редакції, чинній на час ухвалення рішення) якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутністю такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Отже до правовідносин у даній справі, які не врегульовані іншим законом підлягають застосуванню норми вищевказаних статтей СК України.

Статтею 18 СК України встановлено, що кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін, одним із яких є припинення дій, які порушують сімейні права.

Матеріали справи свідчать, що батьками позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 березня 2016 року, частково зміненим рішенням Апеляційного суду Харківської області від 12 квітня 2016 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано недієздатною та встановлено опіку.

Опікуном недієздатної ОСОБА_3 призначено її рідну доньку ОСОБА_2 - відповідача у даній справі.

Нормами статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_1 неодноразово зверталася до Основ'янського відділення поліції Слобідського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Харківській області з приводу перешкоджання ОСОБА_2 у її спілкуванні з матір'ю ОСОБА_3 (а. с. 24-27).

Позивач подавала письмову скаргу на дії ОСОБА_2 до Управління праці та соціального населення Комінтернівського району Харківської міської ради з метою отримання інформації про стан здоров'я та умови проживання ОСОБА_3, проведення бесіди з її сестрою стосовно врегулювання конфлікту та можливості спілкування та відвідин матері.

В суді першої інстанції ОСОБА_2 визнала ті обставини, що перешкоджає зустрічам позивача із матір'ю.

За правилами частини 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або достовірності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Отже враховуючи те, що сторони мають рівні права на спілкування з матір'ю та піклування про неї, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги щодо негативного впливу зустрічей позивача із матір'ю на її психічний стан не заслуговують на увагу, оскільки на їх підтвердження ОСОБА_2 не надано належних доказів.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді Р.М. Піддубний

Л.А. Швецова