Справа № 456/3071/17
Провадження № 2/456/361/2018
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

16 лютого 2018 року місто Стрий Львівської області

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Саса С. С. ,

при секретарі Карпин О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрию цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду та просить надати дозвіл на оформлення всіх пов'язаних із перетинанням державного кордону України документів для виїзду за кордон та в'їзду до іноземної країни неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди батька ОСОБА_2, а також дозволити тимчасовий виїзд за межі України до Федеративної Республіки Німеччина та інших країн Шенгенської Угоди неповнолітній дитині ОСОБА_3 у супроводі позивача ОСОБА_1 без згоди та супроводу відповідача ОСОБА_2 до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 09.10.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від вказаного шлюбу у сторін народилась дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З 2015 року сторони не проживають однією сім'єю та припинили подружні відносини, але офіційно шлюб не розірвали. З цього часу відповідач здоров'ям та вихованням доньки не цікавиться та не надає матеріальної допомоги. Влітку 2017 року позивач мала намір з донькою поїхати за кордон на море з метою відпочинку та оздоровлення дитини, однак відповідач відмовив у наданні згоди на виїзд за кордон дитини. Позивач має намір разом з донькою влітку 2018 року поїхати за кордон на море з метою її оздоровлення. Позивач вважає, що дані поїздки позитивно позначаться на розвитку дитини та відповідають її інтересам. Однак відповідач безпідставно не надає згоди на виїзд дитини за межі України та вагомих аргументів, які б пояснювали його відмову не наводить, а тому позивач змушена звернутися з даним позовом до суду.

Позивач в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи те, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення, проти чого позивач не заперечила.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 09.10.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Стрийському району реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис №11.

Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 19.05.2014 року виданого виконавчим комітетом Дашавської селищної ради Стрийського району Львівської області.

Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Такий порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року №57 «Про затвердження Правил перетину державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року №231 (із змінами).

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою КМУ від 27.01.1995 року №57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Згідно підпунктом 2 п.7 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2014р. № 152 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2016 р. № 1001) визначено, що оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта для виїзду за кордон здійснюються особі, яка не досягла 16-річного віку, особі, яка визнана судом обмежено дієздатною або недієздатною, - на підставі заяви-анкети одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників (далі - законні представники); у разі оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта для виїзду за кордон у закордонній дипломатичній установі - на підставі заяви-анкети одного з батьків/законних представників та письмової згоди другого з батьків/законних представників, яка надається під час подання документів (заява від другого з батьків/законних представників не вимагається, якщо він є іноземцем або особою без громадянства). У разі відсутності другого з батьків під час подання документів така заява подається нотаріально засвідченою. Якщо батьки не перебувають у шлюбі, оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта для виїзду за кордон здійснюється на підставі заяви-анкети того з них, з ким проживає особа.

Згідно ст.ст. 3, 6 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей незалежно від того чи здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі життя і здоровий розвиток дитини.

У відповідності до вимог ст.ст.7, 155 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Судом встановлено, що відповідач діючи всупереч інтересам дочки, безпідставно чинить перешкоди позивачу у здійсненні заходів, спрямованих на покращення здоров'я дочки, що полягає у його небажанні добровільно надати дозвіл на виїзд дочки за кордон.

Таким чином, проаналізувавши та дослідивши усі матеріали справи, беручи до уваги той факт, що відповідач відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітньої дочки ОСОБА_3 за кордон та судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дочки за межі України для тимчасового перебування, тому суд приходить до висновку про доцільність задоволення частково позовних вимог ОСОБА_1 та вважає необхідним надати їй дозвіл на оформлення всіх пов'язаних із перетинанням державного кодону України документів для виїзду за кордон та в'їзду до іноземної країни неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька відповідача ОСОБА_2 та надати дозвіл неповнолітній ОСОБА_3 на тимчасовий виїзд за межі України в Федеративну Республіку Німеччина та інші країни Шенгенської зони у супроводі матері ОСОБА_1 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 терміном на один рік.

Керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 268, 280 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити частково.

Надати ОСОБА_1 дозвіл на оформлення всіх пов'язаних із перетинанням державного кодону України документів для виїзду за кордон та в'їзду до іноземної країни неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_2, а також надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України в Федеративну Республіку Німеччина та інші країни Шенгенської Угоди неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, у супроводі матері ОСОБА_1 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 терміном на один рік до 16.02.2019 року.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до Стрийського міськрайонного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів.

Головуючий-суддя С. С. Сас