АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 527/2533/17 Номер провадження 22-ц/786/512/18Головуючий у 1-й інстанції Марущак Р. М. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Бондаревської С.М., Кузнєцової О.Ю.

секретар: Філоненко О.В.

за участю:представника позивача - адв. ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 та її представника - адвоката ОСОБА_2

на ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 27 грудня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та повернення її матері, треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору: Виконавчий комітет Глобинської міської ради, Глобинська районна державна адміністрація, Виконавчий комітет Великознам'янської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області, як орган опіки та піклування.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 27 грудня 2017 року клопотання відповідача про передачу цивільної справи іншому суду, задоволено.

Цивільну справу №527/2533/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 Анатолійовичапро стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та повернення її матері, передано до Кам'янсько -Дніпровського районного суду Запорізької області.

Із вказаною ухвалою не погодилася позивач, яка в поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу місцевого суду скасувати та направити справу для продовження розгляду по суті до Глобинськогорайонного суду Полтавської області.

В обгрунтування доводів скарги вказує, що в матеріалах справи відсутнє клопотання відповідача про передачу цивільної справи іншому суду, в судовому засіданні воно теж не заявлялось, а лише цитувались уривки з відзиву на позов. Окрім того, апелянт зазначає, що, згідно вимог ст.ст.179,182 ЦПК України у відзивах сторони не можуть ставити перед судом вимоги, за результатами розгляду яких суд міг би прийняти відповідне процесуальне рішення, оскільки всі вимоги до суду сторони повинні викладати у заявах та клопотаннях.

Зауважує, що позовні вимоги, що об'єднуються в одному провадженні є однорідними. При цьому, на думку апелянта, вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку та про розірвання шлюбу, оскільки в декретній відпустці по догляду за дитиною знаходиться позивач та саме з нею проживала дитина до викрадення, підсудні Глобинському районному суду Полтавської області, тобто за місцем проживання позивача, а інші вимоги про визначення місця проживання дитини є однорідними та такими, що нерозривно пов'язані між собою.

З урахуванням наведеного апелянт вважає, що справа прийнята Глобинським районним суду Полтавської області до свого провадження з дотриманням правил підсудності, та повинна бути розглянута сааме ним.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_5 просить апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу місцевого суду залишити без змін, посилаючись на те, що малолітня дитина сторін по справі за письмовою згодою обох батьків оселилася та була зареєстрована за місцем проживання батька, а позивач не надала суду докази того, що дитина перебуває на її утриманні, що могло б привести до застосування правила альтернативної підсудності.

Зазначають, що, передаючи справу до Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області Глобинський районний суд врахував всі докази, надані сторонами по справі.

Вказують, що, 26.12.2017 року Кам'янсько-Дніпровським районним судом був виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання ОСОБА_6, у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, відмовлено, у зв»язку з тим, що на час розгляду справи сину сторін не виповнився один рік.

Зауважують, що, вимога про стягнення аліментів має вирішуватися після визначення місця проживання дитини.

У судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав та прохав її задовольнити.

Відповідач апеляційну скаргу не визнав, прохав її відхилити, а ухвалу місцевого суду залишити без змін.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, вислухавши пояснення учасників процесу, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, у листопаді 2017 року ОСОБА_4 звернулася до місцевого суду з позовом до відповідача, в якому прохала: розірвати шлюб між нею та ОСОБА_3, зареєстрований 07.11.2015 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Глобинського районного управління юстиції, актовий запис №180; негайно повернути дитину матері та визначити місце проживання сина, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишивши його проживати разом з позивачем ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1; стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) або, за умови, якщо відповідач не працює і не має інших доходів, виходячи з середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття; стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання дружини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу); вирішити питання судових витрат; допустити негайне виконання рішення суду у частині визначення місця проживання дитини, повернувши дитину тому, з ким вона проживала, тобто матері, та стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (а.с.3-10).

Матеріалами справи встановлено, що зареєстрованим місцем проживання позивача ОСОБА_4 є: АДРЕСА_1, згідно даних паспорта від 09.11.2017 року (а.с.12).

При цьому, зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_3 є: АДРЕСА_2, згідно даних паспорта від 17.02.2011 року (а.с.38).

Згідно довідки Великознам'янської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області №2784 від 13.11.2017 року ОСОБА_3 дійсно проживає в АДРЕСА_2 та має наступний склад сім'ї: ОСОБА_7, син, 2016 р.н.; ОСОБА_8, мати, 1966 р.н. (а.с.40).

Відповідно до довідки №287 від 25.10.2017 року про реєстрацію місця проживання особи, за відомостями виконавчого комітету Великознам'янської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 є: АДРЕСА_2 (а.с.41).

Постановляючи оскаржувану ухвалу місцевий суд виходив із того, що позовна вимога про розірвання шлюбу та про визначення місця проживання дитини підлягає розгляду за місцем проживання відповідача та не підноситься до територіальної юрисдикції Глобинського районного суду Полтавської області. При цьому вимоги про стягнення аліментів, що відносяться до альтернативної підсудності, в даному конкретному випадку є похідними, а тому є доцільним їх спільний розгляд за місцем проживання відповідача, а тому справу необхідно передати для розгляду до Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області згідно визначеної підсудності.

Такий висновок суду про передачу за підсудністю даної справи до Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області відповідає встановленим по справі обставинам та ґрунтується на законі, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування (аналогічну норму містить ч.1 ст.27 ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року).

Відповідно до ч.1 ст.110 ЦПК України (в редакції, чинній на момент подачі позову), за вибором позивача, позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача (аналогічну норму містить ч.1 ст.28 ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року).

Частиною 2 ст.110 ЦПК України (в редакції, чинній на момент подачі позову) встановлено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред»являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров»я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь - кого з них (аналогічну норму містить ч.2 ст.28 ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року).

Згідно ч.14 ст.110 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 114 цього Кодексу (аналогічну норму містить ч.16 ст.28 ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року).

Як вбачається з п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013 року право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (стаття 109 ЦПК) і правилом альтернативної підсудності (стаття 110 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві (частина чотирнадцята статті 110 ЦПК). Якщо позивач при пред'явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Відповідно до п.9 Перехідних положень чинного на даний час ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження по яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За змістом п.1 ч.1, ч.3 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п»яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п»яти днів після залишення її без задоволення.

З матеріалів справи, зокрема, зі змісту позовної заяви вбачається та не заперечується сторонами, що на даний час дитина - ОСОБА_6 проживає з батьком - відповідачем по справі.

При цьому, матеріали справи не містять доказів незадовільного стану здоров'я позивача чи наявності інших поважних причин, що унеможливлюють виїзд ОСОБА_4 до місця проживання відповідача. Окрім того, докази про наявність домовленості між подружжям про розгляд справи у суді за місцем проживання позивача в матеріалах справи також відсутні.

Відповідно до вищевикладеного, згідно вимог цивільного процесуального закону, чинного на момент подачі позову (аналогічні норми містить ЦПК в редакції 03.10.2017 року), позовна вимога про розірвання шлюбу, за відсутності випадків, що дозволяють подачу такого позову за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, повинна була бути пред'явлена лише за місцем проживання або місцем знаходження відповідача, зареєстрованому у встановленому законом порядку.

Також, місцевим судом вірно установлено, що на позовну вимогу про визначення місця проживання дитини розповсюджуються правила територіальної підсудності, визначені ч.1 ст.109 ЦПК України (в редакції, чинній на момент подачі позову) (аналогічну норму містить ч.1 ст.27 ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року).

При цьому, оскільки вимога про стягнення аліментів у даному випадку є похідною від вимоги про визначення місця проживання дитини, враховуючи, що на даний час дитина сторін по справі - малолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований та проживає разом з батьком ОСОБА_3 - відповідачем по справі, та спільний розгляд цих вимог є необхідний та обумовлений їх однорідністю, то даний позов правомірно направлено за підсудністю до Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області за зареєстрованим у законному порядку місцем проживання відповідача.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що в матеріалах справи відсутнє клопотання відповідача про передачу цивільної справи іншому суду, в судовому засіданні воно теж не заявлялось, а лише цитувались уривки з відзиву на позов, є безпідставним, оскільки з аудіозапису судового засідання та журналу судового засідання від 27.12.2017 року вбачається, що представником відповідача - ОСОБА_5 заявлялось клопотання про передачу справи за підсудністю, яке було підтримано відповідачем (а.с.58-59).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку та про розірвання шлюбу, оскільки в декретній відпустці по догляду за дитиною знаходиться позивач та саме з нею проживала дитина до викрадення, підсудні Глобинському районному суду Полтавської області, тобто за місцем проживання позивача, а інші вимоги про визначення місця проживання дитини є однорідними та такими, що нерозривно пов'язані між собою та мають розглядатися у цьому ж суді, колегією суддів до уваги не приймаються, з урахуванням наступного.

З матеріалів справи вбачається, що на даний час дитина сторін по справі - малолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований та проживає разом з батьком ОСОБА_3 - відповідачем по справі, а тому вимога про розірвання шлюбу не може розглядатися за місцем проживання позивача. При цьому вимога про визначення місця проживання дитини пред'являється за правилами територіальної підсудності до суду за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання чи перебування відповідача, а вимога про стягнення аліментів є похідною від неї.

При цьому твердження про начебто викрадення дитини, є необґрунтованим, оскільки не підтверджено наявними у матеріалах справи доказами.

Інші доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду також не спростовують та не ґрунтуються на нормах права, тому судом до уваги не приймаються.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись ст.ст.368, 374, 375, ст.ст.382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 та її представника - адвоката ОСОБА_2,- залишити без задоволення.

Ухвалу Глобинського районного суду Полтавської області від 27 грудня 2017 року, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/ Т.О. Кривчун

СУДДІ: /підпис/ С.М. Бондаревська

/підпис/ О.Ю. Кузнєцова

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Т.О. Кривчун