Справа № 188/1714/17
Провадження № 2/188/86/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2018 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Полубан М.П.

при секретарі Лукіній Л.Г.

з участю представника третьої особи-2 ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ( відповідач-1 ) , ОСОБА_4 ( відповідач-2 ) , треті особи - Терінвський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та Петропавлівський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про виключення майна з опису та арешту ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася з даним позовом до відповідачів та третіх осіб , в якому зазначає , що 26.05.2016 р. Петропавлівським районним судом по справі № 188/848/15-ц за позовом ОСОБА_4 про стягнення за договором позики від 16.07.2013 р. та зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики було винесено рішення , згідно з яким позов ОСОБА_4 про стягнення боргу в сумі 87 885 грн. , судовий збір в сумі 740 грн. … було задоволено. Зустрічний позов апелянтів до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору позики залишено без розгляду . Апеляційним судом Дніпропетровської області дане рішення залишено без змін .

09.11.2017 р. при примусовому виконанні доручення Тернівського МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 13.09.2017 р. державним виконавцем Петропавлівського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області було описано та арештовано майно ( перелік майна №№1-59 додано до позовної заяви ) боржника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. НОМЕР_1 на користь ОСОБА_4

Опис майна та арешт проводився за адресою вул. Піщана , 6 с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області . Відповідач ОСОБА_4 вважає , що все майно , що знаходиться за вказаною адресою належить боржнику ОСОБА_3

Насправді таке твердження вже на момент відкриття виконавчого провадження не відповідало дійсності , оскільки вказане майно перебувало і перебуває в її приватній власності . Шлюб з боржником ОСОБА_3 вона уклала 15.06.2013 р. і все перелічене майно у Акті опису та арешту було придбано до укладення шлюбу , тому не може належати ОСОБА_3

Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 17.05.2013 р. вона успадкувала будинок за адресою - вул. Піщана , 6 с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області , разом з будинком до спадщини до неї перейшли і предмети побуту ( меблі , побутова техніка , інструменти , садовий інвентар , інші предмети вжитку ) .

Просить суд зняти арешт з усього майна , зазначеного у постанові про опис та арешт майна боржника відділуу державної виконавчої служби Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області від 09.11.2017 р.

В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги , дала пояснення щодо фактичних обставин справи і дані пояснення є аналогічними до вищезазначеного. Просить суд позов задовольнити.

Відповідач -1 позовні вимоги визнав . Пояснив , що дійсно він перебуває у зареєстрованому шлюбі з позивачем , тобто боржником по справі за позовом ОСОБА_4 до нього та до позивача . По справі він та позивач зобов"язані відшкодувати відповідачу-2 певну суму боргу , яка зазначена у судовому рішенні.

Також пояснив , що 09.11.2017 р. державним виконавцем було проведено опис майна , яке знаходиться в домоволодіння ОСОБА_2 При проведені опису був присутній ОСОБА_4 , який фактично керував проведенням опису майна боржника. В перелік описано майна були включені речі та майно , яке фактично належить позивачу. Майно , яке належить йому на праві приватної власності , в зазначеному опису немає. Просить суд позов задоволити.

Відповідач-2 позов не визнав та дав пояснення щодо свого бачення справи. Зазначив , що під час опису майна боржника було записано 59 позицій ( найменувань ) рухомого майна позивача. На його думку державним виконавцем не конкретизовано кожну виявлену та описану річ чи предмет. Адже , у постанові про опис майна підлягає повному та досконалому зазначенню всі характерні ознаки предмету , його характеристики , маркування , рік випуску та інше.

Крім того , зазначає , що раніше у 2015 р. ВДВС також проводився опис та арешт майна боржників. На той час майна у позивача було описано на декількох пунктах , що свідчить про те , що боржниками за час спільного проживання придбано все вищезазначене майно. Вважає , що позивач не надала суду належним до достатніх доказів тому , що спірне майно є її особистою власністю.

Просить суд в позові відмовити та просить суд стягнути з позивача судові витрати , які він поніс під час розгляду даної справи. Надає суду свій розрахунок щодо розміру судових витрат.

Представник третьої сторони - державний виконавець Петропавлівського ВДВС ГТУЮ , заявлені вимоги не визнав. Не заперечує вищезазначені обставини щодо проведення опису майна боржника ОСОБА_3 . Зазначає , що під час проведення опису майна боржника ОСОБА_2 він запросив на проведення даної дії ОСОБА_4 , який є стягувачем по виконавчому провадженню по цивільній справі . Останній приймав активну участь у виявлені майна , на яке можливо було накласти арешт. Визнає той факт , що ним не встановлювалася та обставина - хто є належний власник описаного майна ?

Просить по даній справі прийняти рішення на розсуд суду.

Представник Тернівського міського відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області в судове засідання не з"явився. Про причину неявки суду не повідомив. Суд ухвали справу розглянути без участі вказаної особи.

Вислухавши сторони , вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено , що постановою державного виконавця Петропавлівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 09.11.2017 р. при примусовому виконанні доручення Тернівського МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 13.09.2017 р. з метою проведення перевірки , наявності , опису та арешту майна боржника ОСОБА_3 , за адресою : вул. Піщана , 6 с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області було описано та накладено арешт на майно.

В даному документі описано майна на 59 пунктах. Відповідальним зберігачем описаного та арештованого майна є ОСОБА_2 , тобто позивач по справі .

Крім того , в даному документі позивач внесла своє письмове зауваження такого змісту : " Хочу зазначити , що все описане майно не належить ОСОБА_3 , а належить мені. 09.11.2017 р. " .

Згідно копії свідоцтва про шлюб , серії І-Ки № 252450 виданого 15.06.2013 р. вбачається , що позивач та відповідач-1 зареєстрували шлюб у виконкомі Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області ( актовий запис № 12 ) .

У свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 17.05.2013 р. зазначається , що позивач успадкувала житловий будинок , що знаходиться в с. Миколаївка вул. Піщана , 6 Петропавлівського району Дніпропетровської області разом з господарськими будівлями та спорудами .

Згідно видаткових накладних від 04.11.2010 р., від 21.05.2010 р. вбачається , що позивач ( на той час прізвище ОСОБА_5А.) придбала майно - пральну машину , пластиковий бак , плазмовий телевізор " Самсунг " , Плеєр , комплект акустики . Тобто дане майно придбане до шлюбу з відповідачем-1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК УКраїни кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до вимог ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт,належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються як на праві власності на описане майно, так і на праві володіння ним, і відповідачами в справі суд притягує боржника та особу, в інтересах якої накладено арешт на майно.

Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" роз'яснив, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України передбачено, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до положення ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

В позовах про звільнення майна з-під арешту позивач має довести наявність юридичних фактів, з якими закон пов'язує право власності на арештоване майно чи право володіння ним на підставі закону чи договору з власником; факт порушення його права.

У зв'язку з тим, що, як правило, в актах матеріального права встановлюються винятки з правил розподілу обов'язку у доказуванні, то і особлива увага приділяється доказовим презумпціям. Факти, які презумуються, мають бути включені до предмета доказування. На такій позиції стоїть як законодавство, так і судова практика. Предметом доказувальної презумпції в справах про звільнення майна з-під арешту є встановлене припущення про те, що майно, яке знаходиться в приміщенні боржника, вважається його власністю, поки не доведено інше.

Зі змісту ст. 81 ЦПК України випливає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Беручи до уваги письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, про можливість зняття арешту з майна, що належить на праві власності позивачу , оскільки його не зняття порушує права та законні інтереси позивача по справі .

В зв" язку з чим даний позов підлягає до задоволення.

Також суд дійшов висновку про можливість звільненні відповідачів від сплати позивачеві судових витрат , так як судові витрати виникли не з їхньої вини.

На підставі зазначеного , керуючись ст. 5, 12,81 , 141,259 , 263-265 , 268 ЦПК України , ЗУ " Про виконавче провадження " ,суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи - Терінвський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та Петропавлівський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про виключення майна з опису та арешту - задоволити.

Зняти арешт з усього майна , зазначеного у постанові про опис та арешт майна боржника відділу державної виконавчої служби Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області від 09.11.2017 р.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення .

Повний текст рішення виготовлено 20.02.2018 р.

Суддя ОСОБА_6