Справа № 751/4731/17 Провадження № 22-ц/795/198/2018 Головуючий у I інстанції - Косач І. А. Доповідач - Губар В. С.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді - Губар В.С.,

суддів - Висоцької Н.В., Кузюри Л.В.,

із секретарем судового засідання - Шапко В.М.

Позивач - ОСОБА_2,

Відповідачі - Публічне акціонерне товариство «Чернігівбуд», Товариство з обмеженою відповідальністю «АКТІВ-ОФІС БВ»,

Треті особи - Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Коваленко В.В., Центральний відділ державної виконавчої служби міста Чернігів, Товариство з обмеженою відповідальністю «Комплекс «Мир»

Особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_2 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 листопада 2017 року, суддя Косач І.А.; час, місце ухвалення і дата складання повного тексту: 28 листопада 2017 року, м. Чернігів.

У С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Чернігівбуд», ТОВ «АКТІВ-ОФІС БВ», в якому просила:

- визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 недійсним, та застосувати наслідки недійсності правочину;

- накласти арешт та заборону щодо його відчуження на нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що розміщена на земеьній ділянці 0,474 га кадастровий номер НОМЕР_1.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на виконанні Центрального ВДВС м. Чернігова знаходиться виконавчий лист про стягнення з ПАТ «Чернігівбуд» на користь позивачки заборгованості у сумі 85 619,40 грн. та пені у сумі 31 251,30 грн. З наданих державним виконавцем даних вбачається, що боржник відчужив об'єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1, однак кошти за договором купівлі- продажу в розмірі 1 500 000,00 грн. на рахунок ПАТ «Чернігівбуд» не надійшли. Даним договором купівлі-продажу встановлено, що розрахунок між сторонами повинен здійснюватись у шестимісячний строк, однак станом на 13.05.2017 року жодних коштів на рахунок боржника не надходило.

Позивач, посилаючись на ч.ч. 1, 5 ст.203, ст. 215, 234 ЦК України, вважала, що сторони оспорюваного договору вчинили даний правочин для виду, знаючи заздалегідь, що він не буде реально виконаний, оскільки відсутній факт того, що за ним сплачені кошти.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 вересня 2017 року накладено арешт та заборону на відчуження нежитлової будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1 площею 0,474 га. яка належить ТОВ «АКТІВ-ОФІС БВ».

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 листопада 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «Чернігівбуд», ТОВ «АКТІВ-ОФІС БВ» про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 листопада 2017 року та ухвалити нове рішення, задовольнивши вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з рішенням суду про те, що відбулась фактична сплата за даним договором на підставі векселя, строк виконання якого визначено до 27.10.2020 року, оригінал даного векселя не був оглянутий в судовому засіданні, а лише надана відповідачем копія. Як зазначає ОСОБА_2, за повідомленням відповідача ПАТ «Чернігівбуд» знаходження платіжного векселя у посадової особи, яка відповідальна за діяльність даного підприємства, відсутня.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ТОВ «Комплекс «Мир» просить залишити без змін рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 листопада 2017 року, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з недоведеності заявлених вимог, оскільки при укладенні оспорюваного договору відсутні властиві ознаки фіктивності, розрахунки за договором підтверджуються наявним простим векселем, за яким ПАТ «Чернігівбуд» зобов'язано сплатити на користь ТОВ «АКТІВ-ОФІС БВ» 1500000,00 грн. до 27 жовтня 2020 року.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, з огляду на таке.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам процесуального закону.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Перевіряючи аргументи скарги апеляційним судом встановлено, що 02.10.2015 року державним виконавцем Центрального ВДВС Чернігівського міського управління юстиції була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2/751/1533/15, виданим Новозаводським районним судом м. Чернігові 21.09.2015 року про стягнення з ПАТ «Чернігівбуд» боргу у сумі 116870,70 грн. на користь ОСОБА_2 Боржникові надано строк до 7 днів на добровільне погашення боргу (а.с.4). На час звернення до суду вказана заборгованість відповідачем ПАТ «Чернігівбуд» не погашена.

21.10.2015 року між ПАТ «Чернігівбуд» (продавець) та ТОВ «АКТІВ-ОФІС БВ» (покупець) було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, за яким продавець передає у власність покупцеві, а покупець приймає і зобов'язується оплатити відповідно до умов цього договору нежитлову будівлю - адмінбудинок з підвалом, позначений на плані літерою «А-2», загальною площею 5494,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Нежитлова будівля, що є предметом цього договору, розташована не земельній ділянці державної власності загальною площею 0,474 га, кадастровий номер НОМЕР_1 та знаходиться в адміністративних межах Чернігівської міської ради. (а.с. 51-53, 59). Зазначені обставини в апеляційному суді ніким не спростовані і не заперечувались.

Згідно до п.2.1. договору купівлі-продажу від 21.10.2015 року вказане у цьому договорі нерухоме майно продано за 1500000,00 грн., в тому числі ПДВ 20% 250000,00 грн. Зазначена ціна відповідає волевиявленню продавця та покупця, є остаточною і змінам не підлягає.

Відповідно до п.2.2. договору купівлі-продажу від 21.10.2015 року розрахунок між сторонами буде здійснюватися протягом шести місяців, з моменту підписання цього договору шляхом перерахування коштів рівними частинами на рахунок продавця або вексельним розрахунком.

В матеріалах справи міститься копія простого векселя, наданого ТОВ «АКТІВ-ОФІС БВ», на підставі якого ПАТ «Чернігівбуд» зобов'язано сплатити на користь ТОВ «АКТІВ-ОФІС БВ» 1 500 000,00 грн. до 27 жовтня 2020 року (а.с.204).

На запити Центрального ВДВС Чернігівського міського управління юстиції на адресу ПАТ «Чернігівбуд» та ТОВ «АКТІВ-ОФІС БВ» з вимогою надати повідомлення про здійснення розрахунку за договором купівлі-продажу від 21.10.2015 року за придбаний об»єкт нерухомості, станом на 13.05.2017 року відповідь не надходила і кошти продавцем не отримані (а.с.4 на звороті).

За правилами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину).

Згідно до ч.1 ст.215 ЦПК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.ч.1,5 ст.203 ЦК України).

Положеннями ст. 234 ЦК України встановлено, що фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами.

Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов'язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.

Сам по собі факт невиконання учасниками правочину його умов не робить правочин фіктивним. Позивач, який звертається з вимогою про визнання правочину фіктивним, має довести суду відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки на момент вчинення правочину.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про обіг векселів в Україні» видавати переказні і прості векселі можна лише для оформлення грошового боргу за фактично поставлені товари, виконані роботи, надані послуги, за виключенням фінансових банківських векселів, векселів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та фінансових казначейських векселів. На момент видачі переказного векселя особа, зазначена у векселі як трасат, або векселедавець простого векселя повинні мати перед трасантом та/або особою, якій чи за наказом якої повинен бути здійснений платіж, зобов'язання, сума якого має бути не меншою, ніж сума платежу за векселем. Умова щодо проведення розрахунків із застосуванням векселів обов'язково відображається у відповідному договорі, який укладається в письмовій формі. У разі видачі (передачі) векселя відповідно до договору припиняються грошові зобов'язання щодо платежу за цим договором та виникають грошові зобов'язання щодо платежу за векселем. Особи, винні в порушенні вимог цієї статті, несуть відповідальність згідно з законом.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону України «Про обіг векселів в Україні» векселі (переказні і прості) складаються в документальній формі на бланках з відповідним ступенем захисту від підроблення, форми та порядок виготовлення яких затверджуються Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Національним банком України з урахуванням норм Уніфікованого закону, і не можуть бути переведені у без документарну форму (знерухомлені).

Як убачається з матеріалів справи, при укладанні договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 21.10.2015 року сторони договору (ПАТ «Чернігівбуд» та ТОВ «АКТІВ-ОФІС БВ») обумовили процедуру розрахунку за ним, а саме ТОВ «АКТІВ-ОФІС БВ» був виписаний вексель, строк виконання якого визначено до 27.10.2020 року. Разом з тим, ОСОБА_2 не доведено, що адмінбудівля площею 5494,6 кв.м. по АДРЕСА_1 на час укладення оспорюваного договору знаходилась під арештом або забороною безпосередньо в інтересах стягувача ОСОБА_2, на користь якої ПАТ «Чернігівбуд» зобов»язаний сплатити 116870 грн. 70 коп. (а.с.4).

Встановлено, що 08 лютого 2017 року ТОВ «АКТІВ-ОФІС БВ» та ТОВ «КОМПЛЕКС МИР» уклали нотаріально посвідчений договір купівлі -продажу, згідно до якого продавець ТОВ «АКТІВ-ОФІС БВ» продав, а покупець ТОВ «КОМПЛЕКС МИР» купив нежитлову будівлю - адмінбудинок з підвалом загальною площею 5494,6 кв.м у АДРЕСА_1, розташовану на земельній ділянці площею 0,474 га, кадастровий номер НОМЕР_1 за 2 675 000 грн. і за умовами цього договору купівлі-продажу розрахунок між сторонами здійснений у повному обсязі, та відбулась зміна власника, що документально підтверджується наявними у справі документальними доказами (а.с.209-217).

Зазначені обставини в апеляційному суді ніхто не спростовував і не заперечував. Відтак, апеляційний суд відхиляє як бездоказові аргументи позивача про те, що договір купівлі-продажу нерухомого майна по АДРЕСА_1 від 21.10.2015 року між ПАТ «Чернігівбуд» та ТОВ «АКТІВ-ОФІС БВ» укладений без наміру створення правових наслідків, які обумовлені цим договором.

Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено за вимогами ст.212 ЦПК України (чинної, на час ухвалення оскаржуваного рішення), суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що на підставі простого векселя ПАТ «Чернігівбуд» зобов'язаний сплатити на користь ТОВ «АКТІВ-ОФІС БВ» 1 500 000,00 грн. до 27 жовтня 2020 року, тобто при укладанні договору купівлі-продажу від 21.10.2015 року сторони визначили процедуру розрахунку. Відтак, відсутні передбачені ст. 234 ЦК України підстави для визнання оспорюваного договору недійсним.

Посилання в апеляційній скарзі на незгоду з рішенням суду, що відбулась фактична сплата за даним договором на підставі векселя, строк виконання якого визначено до 27.10.2020 року, є невірним тлумаченням ОСОБА_2 висновків суду першої інстанції. Розрахунок між сторонами за договором купівлі-продажу від 21.10.2020 року відбудеться на підставі простого векселя у строк до 27.10.2020 року.

Виходячи з обставин цієї конкретної справи, суд не наділений повноваженнями втручатися у правовідносини суб'єктів підприємницької діяльності щодо здійснення між ними розрахунків за відчужений об'єкт нерухомості.

Посилання скаржника на те, що відповідач не надав суду оригінал векселя не є підставою для скасування правильного по суті рішення суду першої інстанції.

Твердження ОСОБА_2 про відсутність платіжного векселя у ПАТ «Чернігівбуд» є припущеннями, які в апеляційному суді не знайшли свого підтвердження. Відповідно до акту прийому-передачі векселя до договору купівлі-продажу б/н (зареєстровано в реєстрі за №4692) від 21.10.2015 року, ТОВ «АКТІВ-ОФІС БВ» передав, а ПАТ «Чернігівбуд» прийняв простий вексель (а.с.205).

Відтак, не знайшли свого підтвердження доводи ОСОБА_2 про те, що договір купівлі-продажу нерухомого майна нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є недійсним з підстав, передбачених ч.ч. 1,5 ст.203, 215, 234 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги є законним і обґрунтованим, що є підставою для залишення апеляційної скарги ОСОБА_2 без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390,391 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий:Судді:

Повний текст постанови складено 17 лютого 2018 року.