АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/368/2018
У Х В А Л А

7 лютого 2018 року м. Київ

Справа № 757/5839/15-ц

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Станішевської Б.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_3,

на рішення Печерського районного суду м.Києва від 25 листопада 2015 року, ухваленого у складі судді Гладун Х.А. в приміщенні Печерського районного суду м. Києва,

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-УІІІ від 03 жовтня 2017 року.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25 листопада 2015 року позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задоволено.

У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором № 10-29/3188 від 4 квітня 2007 року у розмірі 10 819 285,97 грн., що за курсом НБУ станом на 2 лютого 2015 року складає 669 600,72 доларів США та включає в себе суму заборгованості за кредитом 456 200 доларів США 44 центи, що еквівалентно 7 371 203 гривень 22 коп., суму заборгованості за відсотками 174 062 доларів США 95 центів, що еквівалентно 2 812 477 гривень 23 коп., пеню за несвоєчасне повернення кредиту 11 967 доларів США 68 центів, що еквівалентно 193 371 гривень 58 коп., пеню за несвоєчасне повернення відсотків 27 369 доларів США 66 центів, що еквівалентно 442 233 гривень 94 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на шестикімнатну кв. № 88, загальною площею 205,00 кв. м, жилою площею 112,80 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Панаса Мирного, буд. № 17 та належить відповідачу на праві приватної власності.

Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки, шляхом продажу з прилюдних торгів, в межах процедури виконавчого провадження на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на час його продажу.

Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на його незаконність, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставини, що мають значення для справи.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 16 березня 2016 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 листопада 2015 року змінено, доповнено резолютивну частину рішення абзацом четвертим. Визначено початкову ціну предмета іпотеки для подальшої реалізації в розмірі 450 000 грн. відповідно до договору іпотеки від 4 квітня 2017 року.

Суд апеляційної інстанції змінюючи рішення, посилався на те, що суд першої інстанції не указав початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації, визначеної відповідно до частини шостої статті 38 Закону України «Про іпотеку».

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 листопада 2016 року рішення Апеляційного суду м. Києва від 16 березня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Скасовуючи рішення, суд касаційної інстанції посилався на те, що апеляційний суд не звернув уваги на норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, не з'ясував та не встановив, чи відповідає визначена банком ціна предмета іпотеки в розмірі вказаному в договорі іпотеки, вимогам ст. 38 Закону України «Про іпотеку», та не звернув уваги на те, що розмір нарахованої банком пені було проведено в доларах США та визначено еквівалент у гривні, що суперечить нормам матеріального права.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 22 березня 2017 року призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: яка дійсна вартість предмета іпотеки за іпотечним договором від 4 квітня 2007 року.

Листом від 03 листопада 2017 року Київський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України повідомив про залишення ухвали від 22 березня 2017 рокубез виконання, у зв'язку з тим, що доступ до квартири для проведення обстеження експерту забезпечено не було та повернув справу до суду.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 08 листопада 2017 року провадження у справі відновлено та призначено справу до розгляду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 січня 2018 року справу № 235/3619/15-ц з подібних правовідносин передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду для вирішення питання про відступлення від правової позиції, висловленої Верховним Судом України.

Передаючи справу № 235/3619/15-ц на розгляд Великої Палати, Верховний Суд посилався на суперечливий характер правових позицій, що містяться в постановах Верховного Суду України, висловлених у справах № 6-1205цс15 від 23 грудня 2015 року та 6-1239цс16 від 8 червня 2016 року, що призводить до відсутності передбачуваності у застосуванні ст. 39 Закону України «Про іпотеку» щодо визначення початкової ціни предмету іпотеки в резолютивній частині судового рішення.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Судом апеляційної інстанції поставлено питання про зупинення апеляційного провадження до розгляду справи № 235/3619/15-ц Великою Палатою Верховного Суду на підставі п. 10 ч.1 ст. 252 ЦПК України, у зв'язку з переглядом судового рішення у подібних правовідносинах у касаційному порядку.

В судовому засіданні представник сторін фактично не заперечували проти зупинення провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши думку учасників справи, суд вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у цій справі до розгляду справи № 235/3619/15-ц Великою Палатою Верховного Суду.

Керуючись ст. ст. 252 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки - зупинити до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 235/3619/15-ц.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач: Судді: