Справа № 428/3986/15-ц
Провадження №2/428/316/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року Сєвєродонецький міський суд

Луганської області у складі:

головуючого судді Юзефовича І.О.

при секретарі Продченко О.А.

за участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» м. Дніпро до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №LGC0AK10610057 від 12.03.2007р. в розмірі 1336272,22грн. , стягнення судових витрат,

встановив:

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» м. Дніпро звернулось до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №LGC0AK10610057 від 12.03.2007р. в розмірі 1336272,22грн. , стягнення судових витрат, мотивуючи дані вимоги тим , що 12.03.2007р. ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 14680,33 доларів США на умовах, визначених договором. ОСОБА_3 не було виконано зобовязань за кредитним договором , відповідно до чого станом на 01.04.2015р. заборгованість склала в сумі 56983,89 доларів США, яка складається з: 13353,89 доларів США заборгованість за кредитом; 12791,47 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 1068,60 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 29769,93 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Тому, позивач звернувся з позовом до суду та просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №LGC0AK10610057 від 12.03.2007р. в розмірі 56983,89 доларів США (еквівалент у національній валюті 1336272,22грн.), судовий збір в розмірі 3654грн..

В ході судового розгляду справи було встановлено, що відповідач ОСОБА_3 помер 14.08.2016р., а його спадкоємцем являється ОСОБА_2 мати, яка ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 18.01.2017р. була залучена до участі у справі, як правонаступник відповідача ОСОБА_3, померлого 14.08.2016р..

Представник позивача ОСОБА_4 у судове засідання не зявилася , про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином , надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутністю згідно матеріалів наданих позивачем та згідно діючого законодавства, на позовних вимогах наполягала.

Представник відповідача ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки ОСОБА_2 не оформила спадщину на себе, а тому не може відповідати за борги сина.

Вислухавши представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку , що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно пп. 9 п. 1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки.

Відповідно до ст.ст. 526, 610, 611 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином, згідно умовам договору. Порушенням зобовязання є її невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Матеріалами справи встановлено, що 12.03.2007р. між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №LGC0AK10610057, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримав кредит у вигляді не відновлюваної кредитної лінії у розмірі 14673,60 доларів США на купівлю автомобілю на умовах визначених договором.

Відповідно до копії Статуту Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» , у звязку зі зміною типу Банку, змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником всіх прав та зобовязань Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк». Відповідно до копії Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №054809, 17.07.2009р. відбулася державна реєстрація зміни найменування юридичної особи.

Відповідно до копії актового запису про смерть №1377 від 15.08.2016р., виданого Сєвєродонецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_3, 15.03.1990р.н., помер 14.08.2016р. у м. Сєвєродонецьк, Луганська область, Україна. Відповідно до повідомлення Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори №994/02-14 від 21.12.2016р., після смерті ОСОБА_3, померлого 14.08.2016р., до Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини або відмову від неї ніхто не звертався, станом на 21.12.2016р. спадкової справи не заведено. Відповідно до повідомлення Управління житлово-комунального господарства Сєвєродонецької міської ради Луганської області №1780 від 23.12.2016р., квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 приватизована на підставі розпорядження Фонду комунального майна Сєвєродонецької міської ради №8463 від 12.09.1995р.. Відповідно до довідки Відділу адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку №4261 від 23.12.2016р., ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. На час його смерті 14.08.2016р., з ним була зареєстрована ОСОБА_2 мати.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №LGC0AK10610057від 12.03.2007р. заборгованість за ОСОБА_3 складає станом на 01.04.2015р. в розмірі 56983,89 доларів США, яка складається з: 13353,89 доларів США заборгованість за кредитом; 12791,47 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 1068,60 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 29769,93 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 1231 ЦК України, до спадкоємця переходить обов'язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину. Нарахування платежів після смерті позичальника не відповідає чинному цивільному законодавству (зокрема, ст.608 ЦК України), оскільки настання смерті фізичної особи тягне за собою припинення зобовязання. Крім того, згідно п.32 ППВССУ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Відповідно до ст.ст. 1282, 1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Після смерті позичальника ОСОБА_3 14.08.2016р., його спадкоємцем у відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України, є його мати ОСОБА_2, яка постійно проживала зі спадкодавцем на момент його смерті. При цьому суд зазначає, що до нотаріальної контори спадкоємець померлого не зверталась, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась, та свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» м. Дніпро звернулося до суду з уточненою позовною заявою до правонаступника померлого ОСОБА_3 у вересні 2016 року. Відомостей про іншу дату звернення Банком до спадкоємців померлого позичальника з вимогою погасити кредитну заборгованість позивачем не надано.

Відповідно до пункту 5.5 Умов надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») («Стандарт»), терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років.

Враховуючи те, що кредитний договір був укладений 09.08.2006р. з кінцевим терміном повернення по 11.08.2008р., збільшену сторонами позовну давність 5 років, а також те, що позичальник помер 03.10.2014р., то строк вимоги за кредитним договором починає спливати з 03.10.2014р.. Саме від цієї дати, у відповідності до положення ст.1281 ЦК України, слід обчислювати річний строк для пред'явлення кредитором спадкодавця своїх вимог до спадкоємців, які прийняли спадщину.

Відомості про те, що позивач ПАТ КБ «Приватбанк» протягом року, починаючи з 03.10.2014р. предявив вимоги до спадкоємців, відсутні.

Крім того, спадкоємець померлого ОСОБА_3 ОСОБА_2 хоча і вважається у відповідності до чинного законодавства такою, що прийняла спадщину, проте визначити межі вартості майна, в яких вона б відповідала перед кредитором, наразі не має можливості, оскільки спадкова справа після смерті 14.08.2016р. ОСОБА_3.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд прийшов до висновку, що факти , наведені позивачем в обґрунтовування позовних вимог не знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, у зв'язку з чим , суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 15, 43-44, 47-49, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України , суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позовної заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» м. Дніпро до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №LGC0AK10610057 від 12.03.2007р. в розмірі 1336272,22грн. , стягнення судових витрат у розмірі 3654грн.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя