Справа № 766/2477/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

за участю присяжних Морозової І.Ю., Луганського О.В.,

при секретарі Найдишак В.В.,

за участю представника

КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня» ХОР Клименко Н.П.,

лікаря-психіатра ОСОБА_4,

прокурора Іванчук Ю.О.,

особи, щодо якої вирішується питання про продовження,

госпіталізації у психіатричний стаціонар, ОСОБА_5,

розглянувши заяву головного лікаря КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня» ХОР Паламарчука Павла Вікторовича про продовження госпіталізації ОСОБА_5 у психіатричному закладі у примусовому порядку, заінтересована особа: ОСОБА_7,

встановив:

14.02.2018 року головний лікар Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради Паламарчук П.В. звернувся до суду із заявою, в якій просить винести рішення щодо продовження госпіталізації ОСОБА_5, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, у КЗ «Херсонська психіатрична лікарня» ХОР у примусовому порядку.

В заяві заявник зазначив, що ОСОБА_5 є інвалідом безстроково, недієздатний за рішенням суду, страждає на епілептичну хворобу з наростаючим недоумством, частими поліморфними судомними нападами, схильними до серійності та статусного перебігу, рідкими дисфоріями, рідкими сутінковими розладами свідомості, потребує продовження лікування. Зазначив також, що через наявність у ОСОБА_5 тяжкого психічного розладу, останній не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, у зв'язку з цим, лікування хворого можливе тільки в умовах стаціонару.

В судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги заяви та надав пояснення, аналогічні викладеним в заяві обставинам. Зазначив, що на сьогоднішній день психічний стан ОСОБА_5 потребу продовження лікування в умовах психіатричного стаціонару у примусовому порядку.

Лікар-психіатр в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_5 страждає на епілептичну хворобу з наростаючим недоумством, частими поліморфними судомними нападами, схильними до серійності та статусного перебігу, рідкими дисфоріями, рідкими сутінковими розладами свідомості. У зв'язку з неможливістю самостійно забезпечити свою життєдіяльність, потребує продовження лікування в умовах психіатричного стаціонару.

Заінтересована особа - опікун ОСОБА_7 у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у зв'язку з перебуванням у відрядженні за межами України.

Особа, щодо якої вирішується питання про продовження госпіталізації у психіатричний стаціонар, ОСОБА_5 в судовому засіданні з огляду на його психічний стан думку щодо продовження його госпіталізації не висловив.

Прокурор у судовому засіданні підтримав заяву як обґрунтовану, не заперечував проти її задоволення.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 339 Цивільного процесуального кодексу України, за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.340 ЦПК України у заяві про продовження госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку повинні бути зазначені підстави для продовження надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

У відповідності до ч.2 зазначеної статті, до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

Згідно ч.3 ст.13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров'я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України.

Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

З матеріалів справи та оглянутої в судовому засіданні медичної картки стаціонарного хворого вбачається, що рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської обасті від 09.08.2013 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано недієздатним та встановлено над ним опіку, призначивши опікуном ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 12.09.2017 року продовжено лікування у психіатричному стаціонарі ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в умовах Комунального закладу «Херсонська обласна психіатрична лікарня» Херсонської обласної ради.

На даний час стан хворого не змінився, покращення відсутні. У зв'язку з неможливістю самостійно забезпечити свою життєдіяльність, потребує продовження лікування в умовах психіатричного стаціонару.

Згідно заяви від 31.01.2018 року ОСОБА_7 просить продовжувати лікування ОСОБА_5.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів КЗ "Херсонська обласна психіатрична лікарня" ХОР ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, страждає на епілептичну хворобу з наростаючим недоумством, частими поліморфними епілептичними нападами, схильними до серійності та статусного перебігу, з рідкими дисфоріями та рідкими сутінковими розладами свідомості. Потребує продовження стаціонарного лікування через погіршення стану здоров'я.

Крім того, в сенсі позиції Високого Європейського Суду, висловленої у справі «Ракевич проти Росії» № 58973/00 від 28.10.2003 року, відносно того, що захворювання має бути такого ступеню, щоб вимагати недобровільної госпіталізації, і захворювання повинно продовжуватись протягом періоду госпіталізації, - суд приходить до висновку, що комісією лікарів-психіатрів Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" ХОР, було встановлено у ОСОБА_5 такий вид тяжкого психічного розладу здоров'я, який свідчить про те, що він не здатний забезпечити свою життєдіяльність.

Таким чином, враховуючи вищевстановлене, та те, що через наявність у ОСОБА_5 тяжкого психічного розладу, останній не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Крім цього, у хворого спостерігаються судомні напади з перебігом, схильним до серійного та статусного, у зв'язку з цим, лікування хворого можливе тільки в умовах стаціонару. Суд дійшов переконання, що заява щодо продовження лікування ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.339-342, 265, 354 ЦПК України, ст. ст. 13, 14, 16, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу", суд

вирішив:

Заяву головного лікаря КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня» ХОР Паламарчука Павла Вікторовича про продовження госпіталізації ОСОБА_5 у психіатричному закладі у примусовому порядку задовольнити.

Продовжити лікування у психіатричному стаціонарі ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в умовах Комунального закладу "Херсонська обласна психіатрична лікарня" Херсонської обласної ради.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.І.Майдан

Присяжні І.Ю.Морозова

О.В.Луганський

Повний текст рішення суду виготовлений 26.02.2018 року.

Суддя С.І.Майдан

Присяжні І.Ю.Морозова

О.В.Луганський