Справа № 161/2220/18
Провадження № 2/161/1443/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючої судді Пушкарчук В.П.

при секретарі Загоровській І.І.,

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що від спільного життя у них народилася одна дитина: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який в даний час знаходиться на повному утриманні матері.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.11.2014 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 400 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Зазначає, що в даний час дитина потребує більшого матеріального утримання і відповідач може сплачувати більший розмір аліментів. Вказує, що з моменту ухвалення рішення минуло майже два роки, тому суттєво збільшилися потреби дітей. На даний час одержуваних від відповідача аліментів не вистачає для забезпечення нормального фізичного та духовного розвитку дитини. Вказує також, що значно виріс прожитковий мінімум на дітей, тому раніше призначених аліментів не вистачає для задоволення мінімальних потреб дитини.

Просить суд, збільшити розмір аліментів на утримання сина з 400 грн щомісяця до 1500 грн щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення нею повноліття.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив збільшити розмір аліментів до 1500 грн.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, вказав що не має змоги платити більший розмір аліментів, оскільки не працює. Також вказав, що має іншу сімю та теперішня дружина перебуває на 19-му тижні вагітності.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається із рішення Луцького міськрайонного суду від 17.08.2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 5). Від спільного подружнього життя у них народилася одна дитина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4). Як вбачається з свідоцтва про народження малолітнього ОСОБА_4 (а.с. 4) відповідач являється батьком останнього.

Дитина проживає з матірю, яка здійснює її виховання та догляд.

Батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття (стаття 51 Конституції України). Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.11.2014 року постановлено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 16.10.2014 року (а.с. 6- зворот).

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.04.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина заробітку (доходу) матері, батька, як передбачено статтею 183 СК України, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Задовольняючи позов, суд приймає до уваги посилання позивача на те, що збільшився розмір витрат на утримання дитини, зокрема, харчування, навчання, придбання одягу, взуття, предметів побуту, як на підставу позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Аналіз норм сімейного законодавства дає підстави зробити висновок, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, а тому обоє батьків мають брати рівну участь у забезпеченні рівня життя дитини, достатнього для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень. Вказаний прожитковий мінімум повинні забезпечити обоє батьків.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2, працездатний і спроможний сплачувати аліменти в більшому розмірі на утримання малолітньої дитини. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 встановлений рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.11.2014 року в справі за заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів з 400 грн. щомісячно на 1000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення повноліття щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили.

Керуючись ст.ст. 12, 77, 81, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 180, 182, 192 Сімейного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлений рішенням Луцького міськрайонного суду від 21.11.2014 року в справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000 (одну тисячу) грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішенням законної сили до досягненням сином повноліття. Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 704 (сімсот чотири гривні) грн. 80 коп. судового збору. Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06.03.2018 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області В.П. Пушкарчук