23.02.18
Справа № 401/2212/16-ц
провадження № 6/401/9/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2018 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Баранець А.М.

при секретарі Христенко О.В.,

за участю:

представника Світловодського міськрайонного відділу ДВС ОСОБА_1,

стягувача ОСОБА_2,

представника стягувача ОСОБА_3,

стягувача ОСОБА_4,

представника боржника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Світловодську подання старшого державного виконавця Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1, стягувані ОСОБА_2, ОСОБА_4, боржник ОСОБА_6, заінтересована особа ОСОБА_7, про визначення частки майна боржника та зобовязання здійснити державну реєстрацію права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з поданням, у якому просить визначити частку майна ОСОБА_6 у квартирі АДРЕСА_1, якою боржник спільно володіє з ОСОБА_7, визнавши за ОСОБА_6 ? частини квартири, та зобовязати ОСОБА_6 здійснити державну реєстрацію права власності на ? частини квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування подання заявник посилається на те, що на виконанні у Світловодському міськрайонному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області знаходиться зведене виконавче провадження № 55276036 з виконання виконавчого листа Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області № 401/2212/16-ц від 16 травня 2017 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 у розмірі 175689,50 грн. та виконавчого листа Світловодського міськрайонного суду № 401/1642/17 від 17 жовтня 2017 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 у розмірі 61738,06 грн.

При перевірці майнового стану боржника встановлено, що ОСОБА_6 офіційного доходу не має, пенсію не отримує, транспортні засоби за боржником не зареєстровані, за місцем проживання боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, не виявлено.

У боржника виявлені відкриті розрахункові рахунки у банківських установах, на які постановами державного виконавця від 30 листопада 2017 року накладено арешт та виставлено платіжні вимоги.

При перевірці наявного у боржника майна було встановлено, що у період шлюбу ОСОБА_6 з ОСОБА_7 було придбано квартиру АДРЕСА_2, яка знаходиться в спільній сумісній власності подружжя; частка боржника у квартирі становить ? частини.

Посилаючись на відсутність іншого майна у боржника, заявник вважає, що стягнення має бути звернене на ? частини квартири АДРЕСА_2.

У судовому засіданні старший державний виконавець Лєбєдєва С.С. підтримала подання та, з посиланням на доводи, які в ньому викладені, просила подання задовольнити.

Стягувач ОСОБА_2 та її представник підтримали подання та просили його задовольнити.

Стягувач ОСОБА_4 підтримала подання та просила його задовольнити.

Боржник ОСОБА_6 у судове засідання не зявилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю, за участі її представника, та надала суду письмове заперечення на подання.

Заперечуючи щодо задоволення подання, боржник посилається на те, що державним виконавцем не вжито всіх заходів щодо виявлення рухомого майна боржника, на яке можна звернути стягнення, в звязку з чим, підстави для звернення стягнення на квартиру, в якому фактично проживає боржник, відсутні.

У судовому засіданні представник боржника, з посиланням на доводи, викладені в запереченні на подання, просила у задоволенні подання відмовити.

Заінтересована особа ОСОБА_7 у судове засідання не зявився, подав до суду письмові пояснення із запереченнями щодо задоволення подання державного виконавця, де зазначив, що квартира № 40 по вул. Героїв України (Леніна), 19 в м. Світловодську не є спільно нажитим майном, оскільки придбана за кошти, які належали йому до шлюбу, в звязку з чим, вона є його особистою приватною власністю.

Оскільки за результатом розгляду подання державного виконавця можуть бути порушені його права як власника квартири № 40 по вул. Героїв України (Леніна), 19 в м. Світловодську, він вимушений звернутися до суду з позовом про визнання права особистої приватної власності на квартиру.

Заслухавши пояснення державного виконавця, сторін виконавчого провадження та їхніх представників, дослідивши письмові докази та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що подання старшого державного виконавця Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 про визначення частки майна боржника та зобовязання здійснити державну реєстрацію права власності задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 є боржником у виконавчому провадженні щодо стягнення на підставі рішень судів боргів на користь стягувачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Так, 29 травня 2017 року старшим державним виконавцем Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54030689 з виконання виконавчого листа № 401/2212/16-ц, виданого 16 травня 2017 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області, про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 173950 грн. та судового збору в сумі 1739,50 грн.

20 жовтня 2017 року старшим державним виконавцем Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54946760 з виконання виконавчого листа № 401/1642/17, виданого 17 жовтня 2017 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області, про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 боргу за договором позики в сумі 61098,06 грн. та судового збору в сумі 640,00 грн.

Постановою про обєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 20 жовтня 2010 року старший державний виконавець Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 обєднала виконавчі провадження № 54030689 та № 54946760 у зведене виконавче провадження № 55276036.

Після обєднання згаданих виконавчих проваджень, старший державний виконавець Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 54030689 винесла чотири постанови від 30 листопада 2017 року про арешт коштів боржника, якими наклала арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках: № 5 в АТ «ОСОБА_8 ОСОБА_9, м. Київ, МФО 380805, ; № НОМЕР_1, № НОМЕР_2 в Дніпропетровській обласній дирекції АТ «ОСОБА_8 ОСОБА_9», МФО 305653, ; № 0234, № 8034 в Кіровоградському РУ ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 323583, ; № 1901, № 1902 в ПАТ «Альфа-Банк», м. Київ, МФО 300346, .

Арешт на грошові кошти на кожному з указаних рахунків накладено у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів у сумі 258600,31 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем (ч. 5 Закону).

Частиною 6 статті 48 Закону передбачено, що стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Частиною першою статті 443 ЦПК України передбачено, що питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Статтею 50 Закону визначено порядок звернення стягнення на обєкти нерухомого майна фізичної особи.

Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону звернення стягнення на обєкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

У відповідності до ч. 3 ст. 50 Закону у разі звернення стягнення на обєкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо зясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

У разі, якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно (абзац другий частини 4 статті 50 Закону).

Відповідно до ч. 10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Аналіз положень ст. 48 та ст.50 Закону дає підстави для висновку, що звернення стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник, можливе лише за умови відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

У поданні державний виконавець зазначає, що згідно довідки МРЕВ від 08 червня 2017 року транспортні засоби за боржником ОСОБА_6 не зареєстровані.

Дій щодо виявлення іншого рухомого майна боржника або рухомого майна, яким боржник спільно володіє з іншими особами, державний виконавець Лєбєдєва С.С. не вчиняла, що особисто підтвердила в судовому засіданні.

Ні стягувачі, ні державний виконавець, в порядку ч. 1 ст. 435 ЦПК України, не зверталися до суду з заявою про зміну способу або порядку виконання судових рішень, якими присуджено стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_4 грошових коштів.

Крім того, ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 лютого 2018 року відкрито провадження в справі № 401/197/18 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про визнання права особистої власності на квартиру. Предметом позову є визнання права особистої приватної власності ОСОБА_7 на квартиру № 40, що знаходиться в будинку № 19 по вулиці Героїв України у місті Світловодську Кіровоградської області.

Таким чином, сукупність таких обставин, як: не вчинення державним виконавцем дій щодо виявлення рухомого майна, на яке може бути звернуто стягнення; наявність спору про право власності на квартиру; відсутність ухвал суду про зміну способу або порядку виконання судових рішень унеможливлюють задоволення подання державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 48-50 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 258 260, 353, 354, 443 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Подання старшого державного виконавця Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 про визначення частки майна боржника та зобовязання здійснити державну реєстрацію права власності, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Світловодського міськрайонного

суду Кіровоградської області ОСОБА_9