_____________________________________________________________________________________________________________________
провадження № 2/520/17/18
УХВАЛА

ПРО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПОЗОВУ

16.02.2018 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Літвінової І.А.,

без повідомлення учасників справи, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі № 520/14782/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:

З 27 грудня 2018 року Київським районним судом м. Одеси проводиться підготовче провадження в цивільній справі № 520/14782/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном.

28 грудня 2017 року позивачем була надана заява про забезпечення позову, яка була повернута позивачеві без розгляду у звязку із її невідповідністю вимогам статті 153 ЦПК України, про що 02 січня 2018 року судом постановлено відповідну ухвалу.

22 січня 2018 року до суду повторно надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Форма, зміст та порядок подання заяви відповідає вимогам статті 153 ЦПК України. Підстави для повернення вказаної заяви без розгляду судом не встановлені.

Позивач ОСОБА_1 просить забезпечити позов до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом накладення арешту на належні відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 14/200 (чотирнадцяти двохсотих) частки домоволодіння під № 1 (один) по провулку Політкаторжан в місті Одесі; заборонити Управлінню Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (65009, м. Одеса, вул. Черняхівського, 6) здійснювати реєстрацію декларації про початок будівельних робіт та декларації про готовність обєкта до експлуатації щодо належних відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 14/200 (чотирнадцяти двохсотих) частки домоволодіння під № 1 (один) по провулку Політкаторжан в місті Одесі; заборонити відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 здійснювати будь-які будівельні роботи щодо домоволодіння під № 1 (один) по провулку Політкаторжан в місті Одесі.

Позивач обґрунтовує вимоги по забезпеченню позову існуванням реальної загрози здійснення відповідачами дій, спрямованих на утруднення або унеможливлення виконання рішення в разі задоволення судом заявлених позовних вимог.

При цьому позивач посилається на проведення відповідачами будівельних робіт по провулку Політкаторжан, 1 в місті Одесі, та ігнорування вимог позивача, якій є співвласником домоволодіння, надати пояснення стосовно підстав будування та обєкту, який зводиться на спільній земельній ділянці.

Також позивач вважає, що забезпечення позову у заявлений ним спосіб, упередить можливе відчуження новозбудованого обєкту іншим особам.

В підготовчому судовому засіданні 01 лютого 2018 року представник позивача ОСОБА_5 вимоги та обґрунтування, викладені у заяві про забезпечення позову підтримала.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом вирішене питання щодо огляду збудованого обєкту за місцем його розташування, як речового доказу, який неможливо доставити до суду.

При огляді на місці встановлено, що на земельній ділянці по провулку Політкаторжан, 1 знаходяться декілька впритул розташованих будівель, які значаться як квартири, однак кожна з яких знаходиться на своїй земельній ділянці («квартири на землі»).

Навпроти квартири позивача ОСОБА_1 зведена будівля за зовнішніми ознаками двоповерховий житловий будинок висотою приблизно 5-6 метрів. Як пояснила позивач будинок зведений на місці старого сараю.

Будівля виходить на квартиру позивача торцевою частиною. Вікна будівлі на торцевій стороні розташовані під дахом, по правій стінці з торцевої сторони приблизно 1.5 м. над рівнем землі, з фасадної сторони одне вікно справа від вхідних дверей.

Відстань від торцевої стіни до забору позивачів складає біля 1200 1500 см. Це є шириною проходу між будівлями після будівництва. Вхід в будівлю знаходиться з протилежного від квартири позивача боку. Табличка з адресою на будівлі відсутня. Зовні будівельні роботи під час обстеження ніким не проводяться.

Зовні будівля виглядає капітальною та завершеною будівництвом.

Фасад оброблений матеріалом сірого кольору, схожим на штукатурку, нанесену на камяні чи подібні (піно-, газобетон, тощо) блоки. Вмонтовані металопластикові вікна білого кольору та вхідні металеві двері сірого кольору, встановлені пластикові водозливи білого кольору. Будівля покрита дахом зовні схожим на металочерепицю. На даху знаходиться елемент з цеглової кладки червоного кольору, зовні схожий на димохід.

Зліва від входу будівля примикає до стіни одноповерхового сараю.

Позивач та третя особа ОСОБА_4 пояснили, що сарай знаходиться у них в користуванні за угодою із обслуговуючою їх домоволодіння житловою організацією, однак доказів цього не надали. Позивач та третя особа засвідчили, що сарай використовується ними для збереження інвентарю та особистих речей, оскільки іншого місця в квартирі для цих цілей немає. Особи вказали, що після зведення відповідачами будівлі впритул до сараю, внутрішнє приміщення сараю почало намокати та сиріти оскільки вода по стінці новозаведеної будівлі стікає на дах та стіну сараю. При огляді встановлено, що на стику стін цих обєктів по всій довжині прикріплений металевий лист, який за поясненнями позивача був встановлений відповідачами з метою зменшення затікання води в сарай позивача.

Також позивач зауважив на порушення інсталяції та відсутність нормального освітлення та прогріву його квартири, у звязку із зведенням відповідачами на місці старого одноповерхового сараю цього будинку.

При досліджені в судовому засіданні письмових доказів, доданих позивачем до заяви, встановлено, що квартира № 2 площею 56,1 кв.м. у будинку № 1 по провулку Політкаторжан у місті Одесі є спільною частковою власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про право власності, виданим 19 жовтня 2000 року згідно з розпорядженням (наказом) № 155075 органу приватизації Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради (реєстрація і запис у реєстровій книзі проведена за № 19-14053). Двадцятого листопада 2000 року свідоцтво зареєстроване Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості.

Власники квартири АДРЕСА_1 Г.О. та ОСОБА_4 з 2013 року вчиняли дії щодо припинення будівництва, яке проводилося на спільній земельній ділянці де розташована їх квартира, без їх згоди.

Як зазначено в повідомлені № 5481/2-гс від 31.01.2014, виконавчим комітетом Одеської міської ради проведене спільне виїзне комісійне обстеження обєкту по провулку Політкаторжан, 1 в м. Одесі за участю представників Київської районної адміністрації, інспекції з благоустрою міста, управління архітектури та містобудування. В повідомлені зазначається про факт самовільної реконструкції сараю та флігелю за адресою: АДРЕСА_2 та відсутність документів, підтверджуючих право власності чи володіння земельною ділянкою, а також зазначено, що Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради не видавало містобудівельні умови обмеження забудови на дану земельну ділянку.

В листопаді 2013 року КП «ЖКС «Чорноморський» був встановлений факт самовільної реконструкції ОСОБА_2 сараю за адресою: АДРЕСА_3 та складування будівельних матеріалів. У звязку із чим ОСОБА_2, як мешканця квартир № 4 та № 6 по вулиці Політкаторжан, 1 в м. Одесі було проінформовано про обовязок надати дозвільні документи на проведення будівельних робіт, а також вручений припис про негайне припинення вищезазначених робіт до «врегулювання питання з уповноваженим органом» у встановленому законом порядку (повідомлення КП вихід. № 202 від 12.02.2014).

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області у звязку із невстановленим субєктом містобудування за вищевказаною адресою були спрямовані звернення до Київської районної адміністрації Одеської міської ради та Київського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області та Прокуратури Київського району щодо прийняття заходів реагування відповідно до компетенції (лист вих. № 05/1-13195 від 31.10.14).

За повідомленням Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, в період з 10.01.2014 та на дату відповіді (22.03.2016) в Управлінні містобудівні умови та обмеження (будівельний паспорт) забудови земельної ділянки по провулку Політкаторжан, 1 в м. Одесі не числяться (лист вих. № 01-13/116/о від 22.03.2016).

Вказані дані підтверджують, що з 2013 року по провулку Політкаторжан, 1 без дозвільних документів була розпочата реконструкція сараю. Співвласниками сараю є ОСОБА_2 та ОСОБА_3

За відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 26.11.2017 року 14/200 домоволодіння по провулку Політкаторжан, 1 в місті Одесі належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, виданого 03.06.2013 та додаткового договору до цього договору, виданого 18.07.2013. Спільна 14/200 частка ОСОБА_2 та ОСОБА_3 складається з 14/100 частки кожного з співвласників, до складу якої входить: кухня 7,5 кв.м., коридор 7,9 кв.м., літ. «Б» - сарай, «В» - літня кухня та являє собою квартиру № 6 (шість), що розташована на земельній ділянці 73 кв.м.

Тобто квартира АДРЕСА_4 згідно з реєстром складається з кухні та коридору, загальною площею 15,4 кв.м. та з сараю й літньої кухні.

Факт початку самовільного будівництва з 2013 року за цією адресою підтверджений дослідженими судом письмовими доказами.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з часу придбання обєкту нерухомого майна ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по провулку Політкаторжан, 1 в місті Одесі, тобто з 2013 року та по листопад 2017 року речові права на майно, крім того, відомості про яке містяться в Реєстрі, - не реєструвалися.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовним вимогам, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчиняти певні дії, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов'язковість виконання судових рішень задекларована статтею 1291 Конституції України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Суд, оцінивши докази у їх сукупності, зважаючи на обставини, які передували зверненню позивача до суду за захистом своїх прав та доведеність дійсного виникнення спору між сторонами, доходить до висновку про наявність підстав для забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 150 ЦПК України одними із видів забезпечення позову визначені накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

За положеннями частини другої цією статті суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, які просить застосувати позивач ОСОБА_1 є допустимими й співмірними із заявленими позивачем вимогами та за змістом не є тотожними цим вимогам.

Судом не встановлено підстав, визначених частиною третьою статті 154 ЦПК України для обовязкового застосування зустрічного забезпечення позову.

Згідно з частиною пятою статті 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Про забезпечення позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 89, 149-159 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт: КМ 996604, виданий 06.01.2016 р. Київським РВ м. Одеси; адреса: АДРЕСА_5) про забезпечення позову в цивільній справі № 520/14782/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном задовольнити.

Накласти арешт на належні відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 14/200 (чотирнадцяти двохсотих) частки домоволодіння під № 1 (один) по провулку Політкаторжан в місті Одесі.

Заборонити Державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, у м. Києві і Севастополі державним адміністраціям, акредитованим субєктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти наступні реєстраційні дії: державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, відкриття/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав, зміни до таких записів щодо нерухомого майна за адресою: м. Одеса, пров. Політкаторжан, 1, належного на праві власності ОСОБА_2 та/або ОСОБА_3.

Заборонити відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 здійснювати будь-які будівельні роботи щодо домоволодіння під № 1 (один) по провулку Політкаторжан в місті Одесі.

Заборонити Управлінню Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради здійснювати реєстрацію декларації про початок будівельних робіт та декларації про готовність обєкта до експлуатації щодо належних відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 14/200 (чотирнадцяти двохсотих) частки домоволодіння під № 1 (один) по провулку Політкаторжан в місті Одесі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання судом.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову одночасно з направленням заявнику - направити для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт: КМ 688547, виданий 01.12.2010 р. Шевченківським ВМ Приморського РВ м. Одеси, адреса: м. Одеса, пров. Політкаторжан, 1);

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт: КК 554140, виданий 30.11.2000 р. Малиновським РВ м. Одеси, адреса: АДРЕСА_6);

Управлінню державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6; .);

Управлінню Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (код за ; адреса: 65009, м. Одеса, вул. Черняхівського, 6);

Київському відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області (код за ; 65065, м. Одеса, вул. Ген. Петрова, 1).

Попередити учасників справи та виконавців ухвали, що особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Розяснити учасникам справи можливість суду допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим за клопотанням учасника справи.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом девяноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрите виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Розяснити відповідачам та іншим особам, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, їх право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися, у випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших, ніж зазначені у частині першій статті 155 ЦПК України підстав або у випадку ухвалення рішення суду (третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу) щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову

Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який постановив ухвалу про їх застосування, за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Суддя Літвінова І. А.