АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 549/300/17 Номер провадження 22-ц/786/93/18Головуючий у 1-й інстанції Крєпкий С. І. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого - судді: Пилипчук Л.І.,

суддів: Дряниці Ю.В., Кривчун Т.О.,

секретар Рибак О.О.

за участю представника відповідача - адвоката Кузьменка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 02 листопада 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи- підприємця ОСОБА_4 (далі - ФОП ОСОБА_4.) про скасування наказів, визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, встановлення факту перебування в трудових відносинах, стягнення заробітної плати за працю понад установлені норми, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2017 року ОСОБА_3 звернувся в суд із вказаним позовом, який уточнив у процесі розгляду справи. Просив встановити факт перебування в трудових відносинах з відповідачем з 15.12.2014 року, коли він приступив до виконання службових обов'язків на посаді охоронця. Вважає незаконним звільнення з роботи, оскільки з наказами про дисциплінарні стягнення його не ознайомлювали та не оголошували. Тому просив визнати незаконним та скасувати наказ ФОП ОСОБА_4 №40 від 05.06.2017 року про оголошення йому догани за розпиття спиртних напоїв і наказ №42 від 19.06.2017 про звільнення; поновити його на роботі та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв'язку з незаконним звільненням, заробітну плату за понаднормований робочий час за період з 15.12.2014 року по 19.06.2017 року.

Рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 02 листопада 2017 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 №40 від 05 червня 2017 року про накладення на ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Стягнуто з фізичної особи ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 217,51 грн. заробітної плати за працю понад установлені норми.

У визнанні незаконним наказу ФОП ОСОБА_4 №42 від 19.06.2017 року про звільнення ОСОБА_3 з посади охоронця, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, встановлення факту трудових відносин з ФОП ОСОБА_4 з 15.12.2014 року - відмовлено.

Стягнуто з фізичної особи ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у сумі 2781,30 грн.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення районного суду скасувати та постановити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Не погоджується з висновком суду про добровільне задоволення відповідачем вимоги про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку, оскільки в наказі №63 від 01.01.2017 року говориться про виплату заробітної плати після сплати відповідних податків, що не зроблено, а отже його право порушено.

Вважає, що суд порушив норми процесуального права, розглянувши справу за його відсутності при першій неявці, не допитавши заявленого в клопотанні свідка.

На розгляд справи в апеляційній інстанції ОСОБА_3 не з'явився, направив клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримуючи скаргу в повному обсязі, повідомивши, що відповідач не перерахував належні йому до виплати кошти.

Представник відповідача ФОП ОСОБА_4 - адвокат Кузьменко В.О. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, посилаючись на безпідставність її доводів. Пояснив, що заробітна плата та оплата понад нормованого часу здійснена шляхом направлення ОСОБА_3 грошового переказу через відділення «Укрпошта».

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, враховуючи наступне.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, наказом №22 від 04.06.2015 року ОСОБА_3 прийнятий на роботу до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на посаду охоронця . /а.с.3/

Відповідно до акту від 27.04.2017 року ОСОБА_3 не надав письмового пояснення щодо порушення трудової дисципліни, а саме, про відсутність без поважних причин на робочому місці 27.04.2017 року з 14 до 17 години, чим спричинив простій машин з однієї та з іншої сторони воріт. /а.с.39/

Наказом № 27 від 27.04.2017 року за вказане порушення трудової дисципліни охоронцю ОСОБА_3 оголошено догану. /а.с.38/

Відповідно до акту від 05.06.2017 року охоронець ОСОБА_3 розпивав спиртні напої на робочому місці, чим порушив трудову дисципліну і був попереджений керівництвом. /а.с. 41/

Наказом № 40 від 05.06.2017 року ОСОБА_3 оголошено догану за розпиття спиртних напоїв на робочому місці. /а.с. 40/

14 червня 2017 року складено акт про те, що охоронець ОСОБА_3 неодноразово самовільно відвідував кондитерський цех без дозволу старшого зміни, набираючи кондитерські вироби без будь-якого дозволу, чим подавав неналежний приклад для інших працівників цеху /а.с.45/

Наказом №41 від 14.06.2017 року ОСОБА_3 оголошено догану за відвідування кондитерського цеху без дозволу старшого зміни /а.с. 42/

Відповідно до акту від 19 червня 2017 року охоронець ОСОБА_3 несумлінно ставиться до своїх посадових обов'язків, не виконує вимоги керівництва: запізнення і необгрунтовані невиходи на роботу, неточна перевірка повернення продукції, залишення робочого місця під час виконання покладених на нього обов'язків /а.с .44/

Наказом № 42 від 19.06.2017 року ОСОБА_3 звільнено з посади охоронця за невиконання посадових обов'язків згідно з п.3 ст.40 КЗпП України. Підставою звільнення є акт від 19.06.2017 року. /а.с. 43/

Наказом № 63 від 01.11.2017 року фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 зазначений наказ про звільнення скасовано та поновлено ОСОБА_3 на посаді охоронця з 20 червня 2017 року. Відповідно до вказаного наказу за поновленим працівником зберігаються всі трудові гарантії і тарифна ставка на день звільнення; бухгалтеру зарахувати і виплатити ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20.06.2017 року по 01.11.2017 року (після отримання із середнього заробітку ОСОБА_3 всіх податків, внесків, передбачених чинним законодавством). /а.с.121/

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 працював понад норму: у грудні 2015 року відпрацьовано 184 години при нормі - 183, у березні 2016 року - 176 годин (норма - 175), у серпні - 176 годин (норма - 175 годин)., а також працював у святковий день 14 жовтня 2016 року, а 13 жовтня 2016 року тривалість його роботи на одну годину не скорочувалася.

Вказані обставини підтверджуються приписом №16-17-205/572-453 від 27 липня 2017 року Управління держпраці у Полтавській області, яке проводило позапланову перевірку стану дотримання вимог законодавства про працю та загальнообов'язкового державного соціального страхування фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, протоколом про адміністративне правопорушення від 31 липня 2017 року та постановою про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_4 /а.с.46-51/

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування наказу ФОП ОСОБА_4 №40 від 05.06.2017 року про накладення на ОСОБА_3 дисциплінарного стягнення у вигляді догани, районний суд виходив з недоведеності факту розпиття позивачем спиртних напоїв і появи на робочому місці в нетверезому стані та недотримання роботодавцем вимог, передбачених ст.ст.147-1, 148, 149 КЗпП України щодо правил і порядку застосування дисциплінарних стягнень.

Стягуючи на користь позивача 217,51 грн. заробітної плати за роботу у понад установлені норми, місцевий суд виходив із викладених фактів роботи позивача понад норму та у святкові дні, обчисливши розмір вказаної доплати відповідно до годинної ставки та відпрацьованого часу. Факт роботи позивача у відповідача з 07 години до 19 години у інші робочі дні, а також у суботу, не підтверджено належними і допустимими доказами.

Позовні вимоги про встановлення факту перебування ОСОБА_3 у трудових відносинах з відповідачем з 15.12.2014 року та стягнення заробітної плати в понаднормований час в цей період відхилено, у зв'язку з недоведеністю.

Відмовляючи у позовних вимогах про визнання незаконним наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд першої інстанції виходив з того, що в ході розгляду справи відповідачем добровільно задоволено вказані вимоги та ФОП ОСОБА_4 видав відповідний наказ, тому наявність порушених прав та законних інтересів позивача, які б потребували захисту в цій частині позову не вбачається.

Колегія суддів погоджується з такими висновками районного суду. Доводи апеляційної скарги правильність викладених висновків не спростовують, зводяться до незгоди з рішенням суду.

Як убачається зі змісту клопотання, направленого до апеляційному суду, позивач просив розглянути справу за його відсутності, підтримуючи вимоги апеляційної скарги, оскільки відповідач ухиляється від перерахування йому коштів на картковий рахунок, відкритий у ПАТ КБ «Полтава-Банк». /а.с.173/

На запит апеляційного суду ФОП ОСОБА_4 листом від 26.12.2017 року повідомив, що ОСОБА_3 нараховані розрахункові та понаднормові кошти станом на 19.06.2017 року у сумі 2687,00 грн., за час вимушеного прогулу з 19.06.2017 року по 01.11.2017 року в розмірі 14400 грн., з яких утримано податок: військовий збір - 216,00 грн., прибутковий - 2592, 00грн., утримання згідно вироку суду - 1440,00 грн. Сума до виплати становить 12 840 грн., яка перерахована 26.12.2017 року ОСОБА_3 у Чорнухинському відділенні «Укрпошта» грошовим переказом.

В апеляційній інстанції представник відповідача надав квитанцію відділення поштового зв'язку про відправлення вказаного грошового переказу та повідомив про надходження відповідачу повідомлення про вручення переказу адресату.

Отже, підстав для стягнення належних позивачу коштів у судовому порядку не вбачається, оскільки заява ОСОБА_5 про перерахунок коштів на банківський рахунок без надання доказів належності йому вказаного у заяві рахунку є недостатньою для виплат на банківську картку, а належні до виплати кошти йому перераховані.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 02 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 04.01.2018 року.

Головуючий-суддя (підпис) Л.І.Пилипчук

Судді: (підписи) Ю.В. Дряниця Т.О. Кривчун

З оригіналом згідно: Л.І. Пилипчук