Справа № 369/3858/18
Провадження № 2/369/2146/18
15.11.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Пінкевич Н.С.,
при секретарі Головатюк В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -
В квітні 2018 року позивач звернувся до відповідача з позовом про відшкодування шкоди у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою в порядку регресу. Свої вимоги мотивував тим, що 01 серпня 2015 року в м. Києві сталася ДТП за участю транспортних засобів марки «Мітсубіші» днз НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/5530312 у ПАТ «СК «Скайд»
На підставі заяви про страхове відшкодування, Страхового акту від 28.01.2016 №1825/15 ПАТ «СК «Скайд» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 37 319,58 грн що підтверджується платіжним дорученням № 415, від 01.02.2016 року
Оскільки відповідач не повідомив ПАТ «СК «Скайд» про настання ДТП. Крім того згідно з вищевказаною постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 23.09.2015 року на момент ДТП відповідач перебував у стані алкогольного сп'яніння, тому ПАТ «СК «Скайд» набуло право вимоги до відповідача щодо відшкодування понесених витрат.
Згідно Договору про надання фінансових послуг факторингу №03/08.12.16 від 08.12.2016 року, вказане право вимоги перейшло від ПАТ СК «Скайд» до ТОВ «МАРС.КАПІТАЛ».
Відповідно до додатку до Свідоцтва ФК №296 про державну реєстрацію фінансової установи від 07.07.2011 року, видами фінансових послуг, які має право здійснювати Товариство без отримання ліцензій та/або дозволів відповідно до законодавства є зокрема й факторинг. ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» користуючись своїм правом звернувся до ОСОБА_1 із повідомленням в порядку регресу про відшкодування понесених страховою компанією витрат, проте відповідачем зазначену суму не сплачено, а тому позивач вимушений звернутись до суду з вказаною вимогою.
Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.
На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Згідно з положеннями ч.3 ст.12 та ч.1 ст.82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до вимог статей 2 та 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду.
Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.
Згідно із ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. організації і громадяни, діяльність яких пов?язана з підвищеною небезпекою для оточення (транспортні організації, промислові підприємства, будови, власники автомобілів та ін.), зобов?язані відшкодувати шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, якщо не доведуть, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору, оренди, довіреності тощо).
Аналізуючи зазначені норми законодавства, роз`яснення, викладене в Постанові Пленуму Верховного Суду України, суд приходить до висновку про стягнення спричиненої матеріальної шкоди з відповідача, який на момент ДТП керував автомобілем та своїми діями завдав матеріальних збитків водію іншого автомобіля.
Згідно із ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, 01 серпня 2015 року приблизно о 04 : 30 год., у місті Києві по вул. Хрещатик - бульвар ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_2, при зміні напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно та скоїв зіткнення з автомобілем марки «ЗАЗ Ланос», державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_2, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, чим порушив п. 10.1 ПДР, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1, 01 серпня 2015 року по вул. Хрещатик, керував автомобілем марки «Мітсубіші», державний номерний знак НОМЕР_4, в стані алкогольного сп'яніння. Тест на стан алкогольного сп'яніння, пройшов на місці за допомогою апарату «Драгер ARAM -З570», будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП
Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення за ст..124, ч.1 ст. 130 КупАП.
На підставі заяви про страхове відшкодування, Страхового акту від 28.01.2016 №1825/15 ПАТ «СК «Скайд» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 37 319,58 грн що підтверджується платіжним дорученням № 415, від 01.02.2016 року
Згідно Договору про надання фінансових послуг факторингу №03/08.12.16 від 08.12.2016 року, вказане право вимоги перейшло від ПАТ СК «Скайд» до ТОВ «МАРС.КАПІТАЛ».
На адресу ОСОБА_1 позивачем було направлено Претензію №388 від 07 квітня 2017 року про відшкодування шкоди в порядку регресу, яка була отримана останнім згідно з повідомлення про вручення поштового відправлення. Проте відповіді від відповідача не надходило.
Враховуючи все вищевикладене, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову та можливість його задоволення.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору в сумі 1 762.00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12 , 13, 141, 280 ЦПК України, ст.ст. 993, 1188,1191 ЦК України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу -задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 37 319,58 грн. (тридцять сім тисяч триста девятнадцять гривень пятдесят вісім копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» 1 762.00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесяь дві гривні) понесених судових витрат з оплати судвого збору.
Заочне рішення може бути переглянуто Києво-Святошинським районним судом Київської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ»- м.Полтава, вул. 1100-річчя Полтави, 14-А/22,

Відповідач: ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Повний текст судового рішення виготовлено 15 листопада 2018 року.

Суддя Н.С. Пінкевич