Провадження № 2/750/260/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2018 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді Карапута Л.В.

секретаря Карацюба М.М.,

за участі представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши заяву позивача про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "ПриватБанк" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

треті особи - Приватний нотаріус ОСОБА_4, Деснянський відділ державної виконачої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції,

в с т а н о в и в :

13.11.2017 року позивач звернувся до Публічного акціонерного товариства "ПриватБанк" про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 від 13.06.2017 року (реєстровий номер 5561), яким з ОСОБА_3 Володимирівнистягнуто на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.04.2006 р., яка виникла за період з 03.04.2006 року по 30.04.2017 року в сумі 21 255.92 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 30.04.2017 року становить 567 375 грн. 56 коп.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову, оскільки вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не розглядає спір про право, а вчиняє виключно за документально оформленими вимогами, які викладені в переліку документів.

Третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, до суду надіслала клопотання про розгляд справи без її участі.

Представник третьої особи Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області в судове засідання не зявився, до суду надіслав клопотання про розгляд справи без його участі.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 09 листопада 2017 року позивачем була отримана постанова про відкриття виконавчого провадження від 06 листопада 2017 року ВП №550573688 винесена старшим державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 567375 грн. 56 коп.

Постанова про відкриття виконавчого провадження була винесена державним виконавцем на підставі виконавчого напису №5561 від 13.06.2017 року приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 від 13.06.2017 року, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 03.04.2006 року, яка виникла за період з 03.04.2006 року по 30.04.2017 року в сумі 21255, 92 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 30.04.2017 року становить 567375 грн. 56 коп., що складається з залишку заборгованості за кредитом - 3990,68 доларів США, залишок заборгованості за відсотками 15857,58 доларів США, пеня та комісія -395,47 доларів США, штраф - 10012,19 доларів США та 3000 грн. в гривневому еквіваленті з урахуванням витрат, пов'язаних з вчиненням виконавчого напису.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595 (далі - Порядок) встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

За змістом п.п. 3.1, 3.2 глави 16 вказаного Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.99 № 1172.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 листопада 2015 року, залишеним без змін Ухвалою Апеляційного суду Чернігіської області від 18 лютого 2017 року та Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 травня 2016 року відмовлено у задовленні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості станом на 30.06.2015 року в сумі 7925,54 доларів США за кредитним договором від 03.04.2006 року з підстав спливу строку позовної давності.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року; якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред'явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.

Згідно з пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі Перелік), для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Нотаріусу, замість засвідченої виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, відповідачем було пред'явлено приватному нотаріусу розрахунок заборгованості.

Проте вказані документи не є тотожними та не замінюють один одного, що дає підстави суду про те, що наданий відповідачем розрахунок заборгованості, з огляду на вимоги пункту 2 Положення, не є документом, який посвідчує безспірність визначеної суми боргу.

За викладених обставин, у приватного нотаріуса ОСОБА_5 не було правових підстав для посвідчення оскаржуваного позивачем виконавчого напису, оскільки надані відповідачем документи не підтверджують безспірність заявленої до стягнення суми боргу, водночас сума заборгованості розрахована поза межами визначеного сторонами Договору строку позовної давності.

Можливість реалізації права на звернення з позовом про оскарження нотаріальної дії або відмову в її вчиненні обмежена загальним строком позовної давності, який визначається у ст. 257 ЦК України та становить 3 роки.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного суду України від 04.03.2015 р. у справі № 6-27цс15 та Постанові Верховного суду України від 11.03.2015 р. у справі 6-141 цс14.

Таким чином, суд приходить до висновку, що нотаріус при видачі виконавчого напису також не враховував пропуск банком строку позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність цестрок,у межах якого особа можезвернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної, і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до норм ст. ст. 11, 525, 629ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договір, який є обовязковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду, право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, права та інтереси якої стосуються такі дії чи акти.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про те, що на час вчинення виконавчого напису не було належним чином встановлено безспірності вимог відповідача до позивача, а отже виконавчий напис не може вважатися таким, що не потребує додаткового доказування, а відтак не підлягає примусовому виконанню, у звязку з чим позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Також підлягають стягненню з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 у відшкодування сплаченого судового збору 640 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 141, 265, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 від 13.06.2017 року, зареєстрований в реєстрі за № 5561 таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (місцезнаходження: вул. Грушевського, 1 Д, м. Київ 01001, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570) на користь ОСОБА_3 (місцепроживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) у відшкодування сплаченого судового збору 640 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.В. Карапута