Справа № 715/2089/17
Провадження № 2/715/31/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2018 року Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Цуренка В.А.

секретар судового засідання Оршевська С.М.

за участю відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в смт. Глибока в залі суду справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 28316,20 грн., посилаючись на те, що 19 лютого 2009 року між ним і відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н. Згідно умов даного договору ОСОБА_1, було надано кредит в розмірі 500,00 грн. Відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки згідно графіку погашення кредиту, однак свої зобовязання належним чином не виконав. Просить суд стягнути з відповідача на рахунок ПАТ КБ «ПриватБанку» заборгованість в розмірі 28316,20 грн., та судові витрати.

В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» не зявився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити і справу розглянути у відсутності їх представника. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Вiдповiдач ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги позивача не визнала, заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі, та вказала на те, що кредит отримувала і сплачувала кошти, а заборгованість визначено не вірно.

Вислухавши думку відповідача та, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Так, із кредитного договору № б/н від 19 лютого 2009 року, вбачається, що відповідач ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 500,00 грн.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України по справі № 2003цс15.

Умовами кредитного договору, передбачено застосування штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання будь-якого грошового зобов'язання по даному договору понад 120 календарних днів.

У той самий час, умовами кредитного договору сторонами передбачена сплата іншого штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України вказані штрафи є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Пунктом 2 розділу І Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що кредитним лімітом (кредитом, кредитною лінією) є розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності (повернення).

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно до положень ст.360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договоре: законом або іншим актом цивільного законодавства.

Розмір процентів в межах строків позовної давності може бути стягнутий з 03 листопада 2014 року (оскільки, як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся в суд з даним позовом 03 листопада 2017 року), який згідно розрахунку заборгованості становить 7172,40 грн.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, відповідач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу

Незаконною є сплата комісії за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок позичальника.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 16 листопада 2016 року у справі №6-1746 ці 16.

У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною договору між публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 кредиту від 19 лютого 2009 року і що саме ці Умови мала на увазі ОСОБА_1, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, чи брала на себе зобов'язання зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобов'язання з повернення кредиту.

Тому позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення пені та комісії не підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заборгованість відповідача ОСОБА_1, на 18.10.2017 року становить 7828,81 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 656,41 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 7172,40 грн. Вказані розміри заборгованості виникли на підставі умов, передбачених кредитним договором і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги частково знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

У відповідності до вимог ст. ст. 133, 141 ЦПК України суд вважає, що судові витрати у справі слід розподілити відповідно до задоволених вимог.

З огляду на те, що позов задоволено частково, з відповідача ОСОБА_1, на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 442 грн. (із розрахунку 1600,00*27,64:100= 442,24).

На пiдставi викладеного, ст.ст. 203, 526, 527, 530, 536, 549, 551, 553-555, 559, 610-612, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 3-13, 19, 23, 76-81, 141, 259, 265 ЦПК України, суд,-

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, паспорт серії КР номер 163073, жительки смт. Глибока, вул. Комінтерна, буд. 58/3, Глибоцького району Чернівецької області на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», яка знаходиться по вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, тел. , заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.02.2009 року в розмірі 7828 (сім тисяч вісімсот двадцять вісім) гривень, 81 копійку на р/р № 3111, , а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 442 (чотириста сорок дві) гривні, 24 копійки, на р/р № 0001, МФО 305299.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: