Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3115/17
Провадження № 2/553/297/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
24.01.2018 рокум. Полтава
Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді - Парахіної Є.В.,
при секретарі - Остапченко Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_2 про визнання права та зобов'язання вчинити дії, -
На підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 року № 14/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.05.2016 року № 812 "Про затвердження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора", розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський". На звернення позивача відповідач відмовився визнати його вкладником та включити до переліку вкладників, які мають право на відшкодування вкладу за рахунок Фонду гарантування вкладів та у вересні 2016 року повідомив про те, що переказ коштів на його рахунок в ПАТ "Банк Михайлівський" є нікчемним.
Учасники процесу в судове засідання не зявились, незважаючи на те, що були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.
Від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивач та його представника, в порядку заочного провадження.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки, надіслав до суду відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що суму коштів, яка обліковується на рахунках позивача, останній отримав на умовах Договорів з ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", вони є сумою поверненої позики та процентів за користування нею. Тобто вказані грошові кошти отримані позивачем на підставі договорів позики, а відтак позивач не може бути прирівняний до вкладника проблемного банку, а правовідносини, які виникли між ним та ПАТ "Банк Михайлівський", не мають відношення до вкладу. Отже, гарантії Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не поширюються на ситуацію з позивачем.
Враховуючи, що кошти отримувались позивачем на підставі договорів позики, що не є вкладом або коштами, прирівняними до вкладу урозумінні чинного законодавства, а також те, що кошти, які обліковуються на рахунку позивача, відображені на такому рахунку внаслідок вчинення нікчемного правочину, підстави для включення його до переліку рахунків вкладників в Уповноваженої особи відсутні з огляду на положення ст. 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
Просить відмовити в задоволенні позову.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Позивачем по договору № 980-024-000157942 було додатково внесено 3400,00 грн., що підтверджується квитанцією № QS994001 від 06.04.2016 року.
На підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 року № 14/БТ "Про віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних" Виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення від 23.05.2016 року № 812 "Про затвердження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора", яким розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку, шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23.05.2016 року до 22.06.2016 року.
Відповідно до рішення Правління Національного банку України № 124-рш від 12.07.2016 року "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 1213 від 12.07.2016 року, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" з 13.07.2016 року по 12.07.2018 року включно, призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_4 строком на два роки з 13.07.2016 року по 12.07.2018 року.
Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 265 від 24.01.2017 року делеговані повноваження уповноваженої особи Фонду ОСОБА_2 з 25.01.2017 року визначені статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Позивач звернувся на адресу відповідача із заявою про визнати його вкладником та включити до переліку вкладників, які мають право на відшкодування вкладу за рахунок Фонду гарантування вкладів, за результатами розгляду якого, Уповноваженою особою на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" листом від 02.09.2016 року повідомлено позивача про те, що на підставі статей 215, 216 ЦК України та статті 37, пунктів 7-9 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" переказ коштів (транзакція) здійснений ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" 19.05.2016 року на суму 980 грн. 39 коп. та 19.05.2016 року на суму 72632 грн. 10 коп., а також ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" 19.05.2016 року на суму 64307 грн. 94 коп. та 19.05.2016 року на суму 698 грн. 44 коп. є нікчемним.

Наказами Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк Михайлівський" від 01.06.2016 року за № 42/1, затверджено результати проведеної перевірки правочинів на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними. Вказаними наказами на виконання вимог ч. 1 ст. 216 УЦК України застосовано наслідки нікчемності правочинів (транзакції) з виконання 19.05.2016 року платіжних документів ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" по перерахуванню коштів на рахунки 12160 фізичних осіб у сумі ,74 грн. та платіжних документів ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" по перерахуванню коштів на рахунки 2445 фізичних осіб у сумі 206980863,90 грн.

В ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05.04.2001 року № 2346-III визначено, що переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачу йому у готівковій формі; платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Як вбачається з довідки про стан рахунку № 4501, 19.05.2016 року ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" на рахунок позивача, відкритий у ПАТ "Банк Михайлівський", здійснив перерахунок коштів у розмірі 64307 грн. 94 коп. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором № 980-024-000216042 від 04.04.2016 року"; у розмірі 698 грн. 44 коп. з призначенням платежу "оплата процентів по договору № 980-024-000216042 від 04.04.2016 року"; ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" здійснив переказ коштів у розмірі 72632 грн. 10 коп. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором № 980-024-000231104 від 29.04.2016 року"; у розмірі 980 грн. 39 коп. з призначенням платежу "оплата процентів по договору № 980-024-000216042 від 04.04.2016 року".

Таким чином, ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" 19.05.2016 року відповідними платіжними дорученнями зі свого розрахункового рахунку, який відкритий в ПАТ "Банк Михайлівський", ініціював переказ коштів на повернення позик та сплату процентів позивачу на підставі відповідних договорів, укладених між ними.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 року № 4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 року № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами. Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 року № 4452-VI уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує, зокрема: - перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; - перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону.

Частинами 2, 4 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 року № 4452-VI встановлено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч.3 цієї статті.

Згідно з п.п. 7-9 ч. 3 ст. 38 вищевказаного Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства. Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Таким чином, перевірка правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення таких, що є нікчемними, здійснюється Фондом відносно правочинів (у тому числі договорів) укладених саме з банком, як стороною відповідного правочину.

Саме в порушення вимог п.п. 7-9 ч.3 ст. 38 вказаного Закону, на думку відповідача, було укладено правочини по перерахуванню коштів на рахунок позивача від ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" та ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр".

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що договір № 980-024-000231104 від 29.04.2016 року був укладений позивачем з ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", а договір № 980-024-000157942 від 04.04.2016 року - з ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" і відповідні транзакції були вчинені 19.05.2016 року саме на умовах цих договорів, тобто до введення в банку тимчасової адміністрації.

Укладення вказаних договорів і перерахування коштів в загальній сумі - 138618 грн. 94 коп. є правочинами, які спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків виключно вказаних товариств та позивача. Разом з тим, ПАТ "Банк Михайлівський" у даних правовідносинах виконував лише розрахункові документи ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" та ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" на переказ коштів на користь позивача, не набув прав на кошти, які переказувались, а тому ПАТ "Банк Михайлівський" не є стороною переказу коштів, а є лише виконувачем своїх зобов'язань за договорами банківського рахунку перед клієнтом, в даному випадку перед ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" та ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр", забезпечуючи рух коштів від ініціатора до отримувача переказу, тобто позивача.

Списання та зарахування коштів за банківськими рахунками здійснюється відповідно до договорів обслуговування банківських рахунків та "Інструкції про безготівкові рахунки в Україні в національній валюті", затвердженої постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004 року, згідно п.1.4 гл. 1 якої розрахунковий документ - документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача.

Таким чином, договори, укладені між позивачем та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", а також з ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр", за своєю природою та змістом не є розрахунковим документом.

Договір про обслуговування банком банківського рахунку передбачає право банка відмовити у проведенні розрахункових та касових операцій при наявності фактів, що свідчать про порушення клієнтом норм чинного законодавства України, умов цього договору та банківських правил оформлення розрахункових, касових документів, заяв, доручень і строків їх подання до банку.

ПАТ "Банк Михайлівський" при проведенні розрахункових операцій зазначених фактів не було встановлено, а отже операції по перерахунку коштів є правомірними та відповідали діючому законодавству України.

Так, умовами договорів № 980-024-000157941 від 03.12.2015 року та № 980-024-000231104 від 29.04.2016 року, укладених позивачем з ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", та договору № 980-024-000157942 від 04.04.2016 року, укладеного ним з ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр", передбачено можливість дострокового повернення коштів.

Суд також звертає увагу на те, що 19.11.2016 року набрали чинності положення пункту 15 Прикінцевих Положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 року № 4452-VI, внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 року № 1736-VIII, яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

Таким чином, на переконання суду, надані позивачем кошти для ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" та ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" через повіреного - ПАТ "Банк Михайлівський" були вкладом, котрий був повернутий на його поточний рахунок із відсотками згідно укладених договорів.

Також, суд звертає увагу на те, що як у повідомленні від 03.09.2016 року на адресу позивача від Уповноваженої особи, так і у рішенні, що оформлено наказом від 01.06.2016 року № 42/1, зазначено про визнання нікчемним лише переказу коштів від товариства на адресу позивача. В той же час, доказів визнання нікчемним (недійсним) договорів від 03.12.20015 року, від 04.04.2016 року та від 2904.2016 року суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 має право на отримання відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за рахунком № 4501 в ПАТ "Банк Михайлівський" на суму 138618,94 грн.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за рахунком №4501 в ПАТ "Банк Михайлівський" на суму 138618,94 грн., суд зазначає наступне.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Згідно з п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 року № 4452-VI законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

За таких обставин, у спорах, пов'язаних із виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону України врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час введення тимчасової адміністрації не застосовується: примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку, нарахування неустойки (штрафів,пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не нараховується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку, зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може привести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом, нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Так, частинами 4 та 5 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що уповноважена особа Фонду в семиденний строк з дати прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

Положеннями ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено черговість, у якій кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів.

Таким чином, кошти, отримані під час виконання уповноваженою особою Фонду заходів, спрямовуються у визначеній чинним законодавством черговості. Задоволення вимог окремих кредиторів поза межами процедури ліквідації банку, Законом не передбачено.

Враховуючи, що права позивача були порушені, суд вважає за необхідне відновити їх, а саме визнати право позивача на отримання коштів в сумі 138618 грн. 94 коп. за вкладом на рахунку № 4501 в ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за рахунком №4501 в ПАТ "Банк Михайлівський" на суму 138618 грн. 94 коп.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 76-83, 89, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (місце проживання 36004, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" ()в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_2 (місцезнаходження 01001, м. Київ, пров. Рибальський, буд. 10-12/3) про визнання права та зобов'язання вчинити дії, задовольнити.

Визнати право ОСОБА_1 на отримання відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відшкодування за вкладом на рахунку № 4501 в ПАТ "Банк Михайлівський" в сумі 138618 грн. 94 коп. за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом на рахунку № 4501 в ПАТ "Банк Михайлівський" в сумі 138618 грн. 94 коп. за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" на користь держави судовий збір в сумі 1280 грн. 00 коп.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_5