Справа № 184/2083/17
Номер провадження 2/184/88/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2018 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - Гукової Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Попівніч Н.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право користування та зняття з реєстрації, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в Орджонікідзевський міський суд з вищевказаним позовом, в якому просить постановити рішення, яким визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком №54 по вул. Словянська в м. Покров Дніпропетровської області. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що йому належить вищевказаний будинок на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 08 липня 1997 року. В липні 2005 року син позивача - ОСОБА_3 звернувся до нього з проханням тимчасово зареєструвати його місце проживання у ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач не заперечував бо вважав, що його син залишиться проживати в м. Покров, але, як виявилось, в наміри його сина не входило залишитись проживати в м. Покров та він виїхав до м. Київ, де проживає і на даний час. Позивач неодноразово просив відповідача, щоб він написав заяву про зняття з реєстрації в його житловому будинку, але він ухиляється від вирішення цього питання. Тому позивач змушений звернутись з даним позовом до суду.

Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву, згідно якої просить суд розглянути справу за його відсутністю.

Повноважний представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з викладених у позовній заяві обставин та просила задовольнити.

Відповідач до суду повторно не зявився, хоча про час, дату та місце розгляду повідомлявся належним чином, причину своєї неявки та її поважність суду не повідомив, відзив та заяву про перенесення слухання не надав.

Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на що, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_2 належить житловий будинок, розташований по вул. Ульянова,54 в м. Покров Дніпропетровської області (а.с.9).

Згідно довідки квартального комітету Орджонікідзевської міської ради ОСОБА_2 проживає разом зі своєю дружиною ОСОБА_4 за адресою вул. Ульянова,54 м. Покров, син ОСОБА_3 за вказаною адресою зареєстрований, але не проживає (а.с.11).

Актами квартального комітету Орджонікідзевської міської ради від 23.06.2014р., 24.04.2015р. та 12.10.2017р. встановлено, що в житловому приміщенні по вул. Ульянова, 54 проживають ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_4 удвох, їхній син ОСОБА_3 ніколи в зазначеному будинку не проживав та не має в ньому своїх речей (а.с. 13-15).

Крім того, в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 дала покази, згідно яких відповідач за адресою буд. №54 по вул. Словянська в м. Покров Дніпропетровської області ніколи не проживав. В зазначеному домоволодінні проживають тільки вона з чоловіком. Відповідач добровільно знятись з реєстрації не хоче, хоча останні сім років він навіть не приїжджав до них.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 вказала на те, що вона є сусідкою позивача і знає, що ОСОБА_2 проживає зі своєю дружиною вже 20 років за адресою буд. №54 по вул. Словянська в м. Покров. Вона бачила як ОСОБА_3 приїжджав один або два рази до них в гості більше 7 років тому, але в зазначеному домоволодінні він ніколи не проживав.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що ОСОБА_3 за адресою буд. №54 по вул. Словянська в м. Покров Дніпропетровської області ніколи не проживав, він лише приїжджав в гості декілька разів. Останні 7-8 років він навіть не приїжджав до батьків.

Статтями 47, 48 Конституції України закріплено право громадян на житло, як найважливішою ланкою соціально-економічного права.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 статті 383 ЦК України та ст.150 Житлового кодексу УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першою ст.156 Житлового кодексу УРСР передбачено, що члени сімї власника житлового будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч.4 ст. 156 Житлового кодексу УРСР до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в ч.2 ст. 64 цього Кодексу, а саме дружина наймача, їх діти і батьки; членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про користування цим приміщенням.

Приписами ст.317 ЦК України унормовано, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Разом з цим, згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 16.11.2016 р. у справі №6-709цс16, в якій Суд прийшов до висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-якій час.

Таким чином, з огляду на встановлені у судовому засіданні обставини та наведені норми чинного законодавства, позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право користування є обґрунтованими, підтверджуються зібраними у справі доказами, а тому підлягають до задоволення у повному обсязі.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до п.3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 р. №207, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Пунктом 26 вказаних Правил визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Враховуючи те, що відповідач протягом тривалого часу не користується вказаним житловим приміщенням, особисті речі в зазначеній квартирі відсутні, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 141, 265, 280-283, 289 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право користування та зняття з реєстрації задовольнити.

Усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні житловим будинком №54 по вул. Словянська в м. Покров Дніпропетровської області шляхом визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1 таким, що втратив право користування вказаним будинком шляхом зняття його з реєстрації у ньому.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений ним судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, яким повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 25.01.2018 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_9