У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді Данко В.Й.

при секретарі Павлюх Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ КБ «Надра» на бездіяльність головного державного виконавця Ужгородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області ОСОБА_1, скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, та зобовязати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ КБ «Надра» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Ужгородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області ОСОБА_1, скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, та зобовязати вчинити певні дії,-

Скаргу мотивує тим, що постановою головного державного виконавця Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ ОСОБА_1 від 23.03.2017 року повернено стягувачу виконавчий лист №712/13175/12 виданого 14.03.2014 року Апеляційним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» боргу та судових витрат. Із вказаної постанови слідує, що така винесена на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження». Вважає, що зазначена постанова винесена безпідставно, передчасно, без належного зясування і перевірки обставин для її прийняття, з порушенням вимог що негативно впливає на виконання судового рішення та перешкоджає реалізації прав стягувача на фактичне задоволення боргових зобовязань. Зазначає, що для застосування п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», як підстави для повернення виконавчого документу необхідною передумовою є виконання державним виконавцем всіх передбачених законом заходів щодо розшуку майна боржника, чого ним виконано не було.

На підставі наведеного просив суд визнати бездіяльність головного державного виконавця Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ ОСОБА_1, яка полягає у невжиттю всіх, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» заходів для виконання виконавчого листа неправомірною; визнати неправомірною і скасувати постанову головного державного виконавця Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ ОСОБА_1 від 31.03.2017 року про повернення стягувачу виконавчого листа №71213175/12; зобовязати головного державного виконавця Ужгородського РВ ДВС ГТУЮ ОСОБА_1 вжити всіх, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» заходів для виконання виконавчого листа №712/13175/12, виданого 14.03.2014 року Апеляційним судом Закарпатської області.

Представник заявника в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, однак подав до суду письмові заперечення, згідно яких просить відмовити у задоволенні скарги мотивуючи тим, що ним вжито всіх передбачених заходів щодо розшуку майна боржника на яке може бути звернено стягнення в рахунок погашення боргу, однак у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, відсутні відкриті рахунки у банківських установах, відсутні джерела доходів, а заходи щодо виявлення такого майна виявилися безрезультатними.

Боржник в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

За таких обставин, суд проводить розгляд скарги за відсутності сторін та без фіксування судового процесу технічними засобами, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 07.10.2013 року стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Ужгородського регіонального управління 114463 грн. 31 коп. кредитної заборгованості, а також 858 грн. 48 коп., а з ОСОБА_3 858 (вісімсот пятдесят вісім) грн. 47 коп., судових витрат.

14.03.2014 року на підставі вищезазначеного судового рішення Ужгородським міськрайонний судом Закарпатської області видано виконавчий лист.

23.02.2016 року постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження (ВП №50568315) та надано боржнику строк для самостійного виконання до 30.03.2016 року.

Судом встановлено, що 23.03.2017 року державним виконавцем Ужгородського районного відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області ОСОБА_4 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, відповідно до якої виконавчий лист №712/13175/12 виданий 14.03.2014 року Ужгородським міськрайонним судом повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» у звязку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).

У відповідності з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Судом встановлено, що з метою здійснення заходів щодо розшуку майна боржника, державним виконавцем направлено відповідні запити до органів що здійснюють реєстрацію майна.

Згідно отриманої відповіді з Держгеокадасру №8-709-99.3-1248/2-16 від 01.04.2016 року у боржника відсутні зареєстровані земельні ділянки. Відповідно до відповіді ТСЦ-2141 від 12.10.2016 року №31/7/1-817 за боржником транспортні засоби не значаться. Згідно відповіді Управління держпраці за боржником технологічні транспортні засоби та обєкти підвищеної небезпеки не зареєстровані, обєкти котлонагляду на обліку не стоять. Відповідно до відповіді ДФС України № від 03.02.2017 року платник податків з таким податковим номером чи серією паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває. Згідно відповіді Пенсійного фонду України № від 02.02.2017 року стосовно осіб боржників, які отримують пенсію інформації не знайдено. Відповідно до відповіді Пенсійного фонду України № від 02.02.2017 року боржник доходів не отримує.

За таких обставин, суд не приймає до уваги доводи заявника щодо того, що державним виконавцем не було направлено запити до відповідних органів з метою виявлення майна та коштів боржника, на яке може бути звернено стягнення, оскільки такі спростовуються наявними в матеріалах справи відомостями отриманими на запити державного виконавця з яких слідує, що у боржника відсутні відкриті рахунки у фінансових установах, транспортні засоби та земельні ділянки за ним не зареєстровані.

Згідно ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. При цьому, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Таким чином, з досліджених копій матеріалів виконавчого провадження доданих до заперечення та у сукупності з іншими дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що головним державним виконавцем Пивоваровим Ю.Г. було проведено всі необхідні дії, спрямовані на виконання рішення суду, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження», постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 23.03.2017 року була винесена з урахуванням вимог ст. 37 вказаного Закону у звязку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, а тому в задоволенні скарги ПАТ КБ «Надра» слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 18, 37, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ КБ «Надра» на бездіяльність головного державного виконавця Ужгородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області ОСОБА_1, скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, та зобовязати вчинити певні дії відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5