АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/170/18Головуючий по 1 інстанції - Романенко В.А.
Категорія: 50 Доповідач в апеляційній інстанції - Пономаренко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

суддів Пономаренка В.В.

Гончар Н.І., Сіренка Ю. В,

секретар Наконечна М.М., Попова М.В.

за участю:

представників позивача ОСОБА_5, ОСОБА_6

представника відповідача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційні скарги представника позивача ОСОБА_8 - ОСОБА_5 та представника відповідача ОСОБА_9 - ОСОБА_7 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -:

в с т а н о в и л а :

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є її батьком. На даний час вона є повнолітньою і навчається за кордоном у Вищій школі імені Лазарського (Варшава, Польща). Відповідно до довідки про зарахування іноземця на навчання період її навчання складає з 03.10.2016 року до 30.09.2019 року. Вартість навчання за 1 (один) семестр складає 1600,00 (одна тисяча шістсот) євро, що в гривневому еквіваленті становить 45785,76 грн. Нею було оплачено вартість першого року навчання, що підтверджується в офіційному запрошенні на навчання для неї від 11 травня 2016 року, а також відповідними квитанціями.

Позивач навчається на стаціонарній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно заробляти кошти. Для оплати навчання позивачу необхідно отримувати близько 7500,00 грн. щомісячно, не включаючи затрат на проживання та харчування.

Відповідач є військовослужбовцем і має постійний сталий заробіток у зв'язку з чим на її думку має змогу надавати матеріальну допомогу.

Просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_9 на її користь аліменти у розмірі 7500,00 грн. (сім тисяч п'ятсот гривень) щомісячно, але не менше, ніж 1/4 частина заробітку, починаючи з дати подання позову та до припинення навчання чи до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку залежно від того, яка з цих обставин настане першою.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 листопада 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти як на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, в розмірі 1/8 частки від заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 07 березня 2017 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах місячної суми допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 320 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_8 - ОСОБА_5 та представник відповідача ОСОБА_9 - ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

Представник позивача ОСОБА_8 - ОСОБА_5 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також на неповне встановлення обставин справи, просить рішення суду змінити в частині розміру аліментів, збільшивши розмір стягнутої частки аліментів з 1/8 частки від заробітку на 7 500 гривень, але не менше ? частки заробітку.

При цьому зазначено, що відповідач інших зобов'язань матеріального характеру перед іншими особами не має, може та має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу пов'язану з навчанням у зазначеному розмірі 7500 грн., але не менше ? частки заробітку.

Представник відповідача ОСОБА_9 - ОСОБА_7 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також на неповне встановлення обставин справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_8.

Зокрема зазначив про відсутність доказів того, що позивач продовжує навчання на стаціонарній формі Вищої школи імені Лазарського (м. Варшава, Польша), має відповідну залікову книжку НОМЕР_2, потребує у зв'язку з продовженням навчання матеріальної допомоги. Судом першої інстанції не враховано відсутність можливості у відповідача надавати матеріальну допомогу позивачу, а саме: що на утриманні у відповідача знаходиться і потребує матеріальної допомоги відповідача не тільки мати пенсійного віку (яка є інвалідом 2-ї групи, страждає на цукровий діабет та залишилась проживати сама після смерті вітчима ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року), але й мати його дружини ОСОБА_11, пенсіонерка, яка хворіє і теж потребує матеріальної допомоги відповідача; та батько дружини ОСОБА_11, який тяжко хворіє (онкологічне захворювання), матеріальні витрати щомісяця на лікування якого досягають 12000-15000 грн., а витрати на лікування досягають близько 30000 грн. щомісяця; що відповідач є учасником бойових дій, хворіє та потребує періодичного медичного лікування, що також потребує матеріальних витрат.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_8 - ОСОБА_5 необхідно залишити без задоволення, а апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_9 - ОСОБА_7 необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення не відповідає.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач має вік, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовжує навчання, потребує у зв'язку з цим у матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати таку допомогу та стягнув з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 аліменти як на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, в розмірі 1/8 частки від заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 07 березня 2017 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років, але з даним висновком не погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_12 є батьками ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1( а. с. 3).

Відповідно до ухвали апеляційного суду Черкаської області від 11 грудня 2008 року (справа № 22ц-2056/2008) з ОСОБА_9 стягувалися аліменти на користь матері позивача ОСОБА_12 на утримання дочки ОСОБА_8 у розмірі 1/4 частина заробітку щомісячно, починаючи з 25 вересня 2008 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку( а. с. 4-5).

На даний час позивач ОСОБА_8 є повнолітньою.

Відповідно до довідки про зарахування іноземця на навчання, виданою 11.05.2016 року Вищою школою імені Лазарського (Варшава, вул. Свєрадовська, 43), ОСОБА_8, номер залікової книжки НОМЕР_2, народжена ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м. Черкаси, громадянство України, документ що посвідчує особа: НОМЕР_3 виданий в Україні, залишається на навчання на період з 03.10.2016 року до 30.09.2019 року, стаціонарне навчання першого ступеня та продовжує навчання на 1 семестрі. Навчання розпочато: 03 жовтня 2016 року ( а. с. 7-8).

Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до абз. 1 п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що позивач потребує у зв'язку з навчанням матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати таку допомогу.

Так, з повідомлення Головного центру обробки спеціальної інформації Державної Прикордонної Служби України (а.с.103) вбачається, що позивач в 2016-2017 р.р. неодноразово відпочивала в Єгипті. Вартість лише одного туру 19.01.2016 року становила 20044,50 грн.(а.с.138). Поїздки на навчання за межі України, а також назад здійснювалися позивачем на повітряному транспорті, вартість білета з Києва до Варшави становить 4177 грн. (а.с.142), при тому, що поїдка на автобусі коштує 630 грн. (а.с.142 зворот), а вартість проїзду потягом становить 3441 гр. (а.с.143). Встановлено, що на праві власності позивач має трьохкімнатну квартиру в м. Черкаси. Аналіз наявних доказів дає підстави колегії суддів прийти до висновку, що позивач не потребує у зв'язку з навчанням матеріальної допомоги. При цьому колегія суддів враховує, що обов'язок щодо надання матеріальної допомоги у зв'язку з продовженням навчання поширюється на обох батьків, тобто і на матір позивача.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що на утриманні відповідача мати пенсійного віку, яка потребує матеріальної допомоги, також на його утриманні знаходиться мати його дружини ОСОБА_11, яка є пенсіонеркою та батько дружини ОСОБА_11, який тяжко хворіє (має онкологічне захворювання). Відповідач є учасником бойових дій, хворіє та сам потребує періодичного медичного лікування, що в свою чергу потребує матеріальних витрат (а.с.144-178), а тому колегія суддів приходить до висновку, що у відповідача відсутня можливість надавати матеріальну допомогу дитині, яка продовжує навчання.

Згідно ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки оскаржуване рішення судом першої інстанції ухвалено при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильно застосував норм матеріального права, колегія суддів апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_8 - ОСОБА_5 залишає без задоволення, апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_9 - ОСОБА_7 задовольняє, рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 листопада 2017 року у даній справі скасовує та ухвалює нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_8 до ОСОБА_9 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання відмовляє.

Керуючись ст. ст. 258, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_8 - ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_9 - ОСОБА_7 - задовольнити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - скасувати та ухвалити нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_8 до ОСОБА_9 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 25 січня 2018 року.

Судді Пономаренко В.В.

Гончар Н. І.

Сіренко Ю. В.