Справа № 361/2859/18
Провадження № 2-о/361/79/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 травня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Селезньової Т.В.,

при секретарі Чуксіну В.В.,

розглянувши в судовому засіданні без участі учасників справи в м. Бровари цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території, заінтересована особа - ОСОБА_2 міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, -

встановив:

Заявник просить встановити факт смерті його баби ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 15.03.2018 р. у м. Харцизьк Донецької області, мотивуючи тим, що його баба була зареєстрована на постійне місце проживання у ІНФОРМАЦІЯ_2, 15.03.2018 р. померла у м. Харцизьк від хронічної серцево судинної недостатності, атеросклерозу, ішемічної хвороби серця, про що «Центральною міською лікарнею м. Харцизьк ДНР» видана довідка про причини смерті до форми № 106/у № 184 від 15.03.2018 р. На підставі зазначеного лікарського документу видано свідоцтво про смерть, в якому зазначено, що актовий запис № 278 про смерть ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вчинено «Харцизьким міським відділом записів актів цивільного стану Державної ОСОБА_4 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки». Однак, у звязку з визнанням м.Харцизьк тимчасово окупованою територією, в Україні не визнається легітимність документів, виданих на окупованій території незаконно сформованими державними органами, в тому числі і свідоцтва про смерть баби заявника, і вказана обставина є перешкодою для реалізації його законних прав, зокрема, спадкових прав після смерті баби.

Заявник подав заяву про розгляд справи без його участі.

Заява підлягає задоволенню з таких підстав:

З паспорта громадянина України вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, зареєстрований на постійне місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

З свідоцтва про народження заявника, свідоцтва про народження і свідоцтва про укладення шлюбу матері заявника встановлено, що ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_3.

З копії паспорта громадянина України вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Дмитрівка Сніжнянського району Донецької області, громадянка України, була зареєстрована на постійне місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

З довідки про причину смерті до форми № 106/у № 184 від 15.03.2018 р., виданої «Центральною міською лікарнею м. Харцизьк ДНР», вбачається, що 15.03.2018 р. померла ОСОБА_3 у віці 87 років, смерть настала від хронічної серцево судинної недостатності, атеросклерозу, ішемічної хвороби серця.

На підставі зазначеного медичного документу 16.03.2018 р. «Харцизьким міським відділом записів актів цивільного стану Державної ОСОБА_4 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки» було видане свідоцтво про смерть ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6 України, дані в якому щодо факту смерті і дати смерті відповідають відомостям, зазначеним у довідці про причину смерті.

Суд пересвідчився в тому, що надані копії вказаних документів повністю відповідають оригіналам документів, які є в наявності у заявника.

З метою реєстрації факту смерті ОСОБА_3 в Україні, заявник звернувся до ОСОБА_2 міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області.

ОСОБА_2 міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області від 26.054.2018 р. заявнику відмовлено у державній реєстрації смерті ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про смерть, виданого «Харцизьким міським відділом записів актів цивільного стану Державної ОСОБА_4 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки», оскільки даний документ виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о).

За змістом ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-УІ від 01 липня 2010 року, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи з певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого.

Згідно Указу Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 зобов'язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв.

Постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 р. № 254 - VIII визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в тому числі і м. Харцизька Донецької області, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

При ухваленні рішення, судом приймається до уваги практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), щодо так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення, і суд при1має до уваги доказ- довідку, видану медичним закладом на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

З наданих документів суд вважає встановленим, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Дмитрівка Сніжнянського району Донецької області, громадянка України, яка була зареєстрована на постійне місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, дійсно померла 15.023.2018 р. у м. Харцизьку Донецької області, перебуваючи на тимчасово окупованій території, і тому факт її смерті суд вважає доведеним і встановленим. Дата смерті також встановлені. Оскільки довідку про причину смерті видано закладом, створеним у порядку, не передбаченому законодавством України, і оскільки свідоцтво про смерть видане невизнаним державою Україна незаконно створеним державним органом, тому є підстави для встановлення у судовому порядку факту смерті, для подальшого внесення відповідного актового запису законним державним органом держави Україна.

Даний факт має юридичне значення, оскільки на його підставі для заявника виникають правові підстави для реалізації своїх спадкових прав.

Керуючись ст. 12,13, 81, 141, 259, 263-265, 317, 319 , 352, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянки України, у м. Харцизьку Донецької області 15 березня 2018 року.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

ОСОБА_1 рішення направити до ОСОБА_2 міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області для негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через протягом 30 днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Т.В. Селезньова