Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Л. М. ,

при секретарі - Вангородська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач не виконує вимоги рішення Білоцерківського міськрайонногосу суду Київської області від 19.10.2005 року, згідно з яким з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, щомісячно починаючи з 25.08.2005 року і до повноліття дитини. Внаслідок цього у відповідача утворилась заборгованість по сплаті аліментів. Позивачка просила стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 10 273,85 грн.

11.01.2018 р. позивачка подала до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог та просила стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 7 455,21 грн.

В судове засідання позивачка не з'явилась, направила до суду заяву в якій просила проводити судовий розгляд у її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.10.2005 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, щомісячно починаючи з 25.08.2005 року і до її повноліття. Відповідач не виконував свої зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 7 455,21 грн., що підтверджується довідкою № 915 від 12.12.2017 р. із Білоцерківського МВ ДВС.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно до вимог ч.1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Оскільки заборгованість виникла з вини відповідача, який визнав позов в повному обсязі, позивач має право на неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 1 % за кожен день прострочення платежу, яка передбачено ч. 1 ст. 196 СК України.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Виходячи з розрахунку Білоцерківського міського відділу ДВС розмір пені за прострочення сплати аліментів з 01.12.2008 р. по 01.12.2017 р., становить 7 455,21 грн.

Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені по заборгованості по сплаті аліментів на суму зазначену вище є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України, підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640, 00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 183, 196, СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 133, 141, 209, 213-215, 224-226, 294, 296 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 7 455,21 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 640,00 грн.

Рішення може бути оскаржене.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Л. М. Кошель