Справа №442/6508/17
Провадження №2/442/337/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 січня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Кучаковського Ю.С.,
за участю секретаря судового засідання Кравців Х.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „Українська іноваційна компанія за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживачів,
за участю представників:
від позивача: не зявилися
від відповідача: не зявилися
від третьої особи: не зявилися
В судовому засідання позивач та її представник не зявилися, позивач подала клопотання, в якому просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Заперечень проти ухвалення у справі заочного рішення не надходило. Подала додаткові пояснення, в якому зазначила, що у ПАТ „УКРІНБАНК не могла бути введена тимчасова адміністрація, оскільки дане товариство не є банківською установою, а також те, що ПАТ „УКРІНБАНК є правонаступником ПАТ „Український інноваційний банк, тобто несе відповідальність за укладені договори даним товариством.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив.
Представник третьої особи - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений завчасно та належним чином.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обовязки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
У судовому засіданні встановлено, що 19 лютого 2015 року між Публічним акціонерним товариством „УКРІНБАНК (в особі Дрогобицького відділення) та ОСОБА_1 було укладено заяву-договір про розміщення банківського вкладу № 10-2328167, відповідно до якого банк прийняв у позивача грошові кошти в сумі 14 217,71 Євро зі сплатою 10 % річних на строк до 20 лютого 2016 року.
24 грудня 2015 року Правлінням Національного банку України була прийнята постанова № 934 „Про віднесення ПАТ „Укрінбанк до категорії неплатоспроможних.
На підставі вказаної постанови Правління Національного банку України від 24.12.2015 № 934 Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 24.12.2015 було прийнято рішення № 239 „Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ „Укрінбанк та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку, яким розпочато процедуру виведення ПАТ „УКРІНБАНК з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 25.12.2015 по 24.03.2016, призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, якій делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ „УКРІНБАНК.
Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.03.2016 у справі № 826/1162/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31.08.2016 визнано незаконною та скасовано постанову Правління Національного банку України № 934 від 24.12.2015 „Про віднесення Публічного акціонерного товариства „УКРІНБАНК до категорії неплатоспроможних. Визнано незаконним та скасовано рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.12.2015 № 239 „Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ „УКРІНБАНК та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку. Зобовязано Національний банк України надати термін в 95 днів для відновлення платоспроможності Публічного акціонерного товариства „УКРІНБАНК
Проте, постановою Верховного Суду України від 24 жовтня 2017 року задоволено частково заяву Національного банку України, скасовані всі судові рішення у вказаній вище справі та відмовлено позивачу у задоволенні позовних вимог.
Судовом встановлено, що відповідно до Статуту, затвердженого рішенням позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ „Укрінком (протокол від 28.03.2017 №6, Публічне акціонерне товариство „Українська інноваційна компанія є набувачем всіх прав та обовязків Публічного акціонерного товариства „Український інноваційний банк та „Укрінком.
Відомості про ПАТ „Українська інноваційна компанія та внесення змін до відомостей про юридичну особу зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Таким чином, Публічне акціонерне товариство „Українська інноваційна компанія є правонаступником Публічного акціонерного товариства „Український інноваційний банк.
Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
За змістом ч. 1 ст. 1, п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України „Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг, ч. 3 ст. 47 Закону України „Про банки і банківську діяльність залучення у вклади (депозити) коштів від юридичних та фізичних осіб, відкриття та ведення поточних рахунків клієнтів є фінансовою послугою.
Правовідносини, що породжуються на підставі договору банківського вкладу виникають на підставі умови, згідно із якою вкладник передає банку вклад, а банк в свою чергу приймає вклад та розміщує його на своїх ресурсах. При цьому, метою вкладу є одержання вкладником прибутку у вигляді процентів від суми вкладу, який використовується банком у процесі своєї господарської діяльності. Тобто, в даних правовідносинах банк, використовуючи свої спроможності у сфері фінансових відносин, надає вкладнику фінансову послугу, результатом якої є прибуток для вкладника та певна вигода для банку.
Частиною 2 ст. 1060 ЦК України також передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.
Слід звернути увагу на те, що відповідно до вимог пункту 3.3 глави 3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 № 516, банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.
Таким чином, зобовязання Банку за договорами банківських вкладів (депозитів) мають виконуватися Банком належним чином відповідно до умов договорів.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не виконав зобовязання у строк, який встановлений договором чи законом.
Так, станом на день звернення до суду, відповідачем не виконано в повному обсязі умов вищезазначених договорів та не повернуто вищевказані кошти позивачу.
У статті 2 Закону України „Про банки і банківську діяльність визначено, що вклад (депозит) це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.
Стаття 1 Закону України „Про захист прав споживачів визначає: споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не повязаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника; продукція це будь-який виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляється, виконується чи надаються для задоволення суспільних потреб, послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб, виконавець це субєкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги.
Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України „Про захист прав споживачів, у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня в розмірі 3% вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків вартості замовлення.
Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобовязання, не звільняє його від виконання зобовязання в натурі.
Аналіз наведених норм закону свідчить про те, що вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, а банк їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг, передбачену частиною 5 ст. 10 Закону України „Про захист прав споживачів, а саме сплату пені у розмірі 3% вартості послуг за кожний день прострочення.
Згідно із частиною 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.
Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобовязання, яка має на меті окрім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобовязання, додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобовязання.
Крім того, до моменту вчинення порушення пеня відіграє забезпечувальну функцію, і навпаки, з моменту порушення являє собою міру відповідальності.
Публічне акціонерне товариство „УкрІнБанк свої зобовязання за договором про розміщення банківського вкладу № 10-2328167 у повному обсязі не виконало.
Як вбачається із Офіційного курсу Національного банку та з метою визначення ціни позову офіційний курс гривні до Євро станом на 04.09.2017 становить - 3069,2074 грн. (за 100 Євро), а тому відповідач має сплатити позивачу грошові кошти тіла депозита у сумі 14 217 (чотирнадцять тисяч двісті сімнадцять) Євро 71 Євроцента, що еквівалентно по курсу НБУ станом на 04.09.2017 сумі 436 371 (чотириста тридцять шість тисяч триста сімдесят один) грн 00 к., проценти за користування вкладом, які за період дії договору: за заявою-договором №10-2328167 від 19.02.2015, сума вкладу якого становить 14 217,71 Євро, з терміном дії з 19.02.2015 року по 20.02.2016 року (367 днів), розраховуються за формулою: С х 10 х Д: 365 : 100 = сума санкцій, де С-сума заборгованості, Д-кількість днів депозиту, а саме: 14 217,71 х 10 х 365 : 365 : 100 = 1421 (одна тисяча чотириста двадцять один) Євро 77 Євроцент, що еквівалентно сумі 43 637 (сорок три тисячі шістсот сорок сім) грн 07 к. Також відповідач повинен сплатити Позивачу додатково проценти за користування вкладом понад термін встановлений у заявах-договорах та за період з 21.02.2016 по 03.09.2017, що вираховані за формулою: С х 10 Д:365 : 100 = сума санкцій, де С-сума заборгованості, Д-кількість днів прострочення, а саме: 14 217,71 х 10 х 561 : 365 : 100 = 2177(дві тисячі сто сімдесят сім) Євро 45 Євроцент, що еквівалентно сумі 66 830 (шістдесят шість тисяч вісімсот тридцять) грн 45 к. Також відповідач повинен сплатити на користь позивача 3% вартості послуги за кожен день прострочення з розрахунку, вирахованому за формулою: С х 10 х Д: 365 : 100 = сума санкцій, де С-сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення, 0,03 - 3%, а саме: 14 217,71 х 0,03 х 561 = 239 284 (двісті тридцять девять тисяч двісті вісімдесят чотири) Євро 05 Євроцент, що еквівалентно сумі 7 344 123 (сім мільйонів триста сорок чотири тисячі сто двадцять три) грн 76 к. Окрім того, відповідач зобовязаний сплатити 3% річних станом на 03.09.2017, які вираховуються за формулою: С хЗ хД : 365 : 100 = сума санкції, з яких С - сума заборгованості кількість днів прострочення, а саме 14 217,71 х 3 х 561 : 365 : 100 = 655 (шістсот пятдесят пять) Євро 57 Євроцентів, що еквівалентно сумі 20 120 (двадцять тисяч сто двадцять) грн 80 к.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 280-283, 289, 354, 355, п.п. 9, 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Ю.С. Кучаковський