ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 2-5743/08
Провадження № 22-ц/4820/339/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Хмельницького апеляційного суду

в складі: головуючого судді - Гринчука Р.С.,

суддів: Грох Л.М., Костенка А.М.,

секретар - Шевчук Ю.Г.,

з участю представника Другого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький,

ОСОБА_1,

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, поданою її представником ОСОБА_3, на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 8 жовтня 2018 року, суддя Карплюк О.І., у справі за скаргою ОСОБА_2 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця,

встановила:

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою, в якій просила визнати бездіяльність в.о. начальника Другого відділу ДВС міста Хмельницький щодо виконання рішення суду за виконавчими провадженнями №9567264 про стягнення аліментів та №41238478 про стягнення неустойки неправомірною; визнати протиправним та скасувати розрахунок заборгованості по аліментам від 26 липня 2018 року, а також зобов'язати провести розрахунок заборгованості по аліментам відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України.

В обґрунтування скарги зазначила, що довідка-розрахунок заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_1, видана Другим відділом ДВС міста Хмельницький від 26.07.2018 року є неправильною, містить необґрунтовані дані за період з 01.04.2017 року до 01.06.2018 року.

Виконавче провадження було відкрито 09.10.2008 року, однак зі змісту довідки-розрахунку неможливо визначити суму аліментів, яка була сплачена ОСОБА_1 до 2017 року. Більше того, при визначенні розміру аліментів, яка підлягала стягненню з ОСОБА_1 на виконання судового рішення державний виконавець врахував невірні показники середньої зарплати для даної місцевості (м. Хмельницький).

Крім того, Законом України № 2017-VIII від 17.05.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» (набрав чинності 08.07.2017 року) до ч. 2 ст. 182 СК України було внесено зміни, відповідно до яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв'язку з цим з 08.07.2017 року (дата набрання чинності вказаним Законом) державний виконавець повинен був провести перерахунок.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 8 жовтня 2018 року в задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильність встановлення судом першої інстанції обставин, які мають значення для справи внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів, неправильного визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин, просила ухвалу скасувати.

В обґрунтування скарги зазначила, що відповідно до вимог закону розмір заборгованості за виконавчим документом про стягнення аліментів державний виконавець повинен визначати відповідно до норм сімейного законодавства.

Судом зроблено необґрунтований висновок щодо відсутності доказів про період, протягом якого боржник не працював. Відповідно до довідки-розрахунку аліменти сплачені з місця роботи ОСОБА_1 по 01.03.2017 року. Зі змісту листа ДВС від 26.07.2018 року вбачається, що боржник працював до 17.03.2017 року.

У довідці-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 26.07.2018 року державним виконавцем в графі 2 вказано розміри середньої заробітної плати для відповідної місцевості, які не відповідають дійсності.

Апелянт також зазначила, що стосовно виконавчого провадження №41238478 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів в сумі 5000 грн. та 50 грн. судового збору на користь ОСОБА_2 за виконавчим листом по справі № 686/14365/13 від 18.11.2013 року державний виконавець не здійснив жодних заходів для стягнення за виконавчим документом.

В судове засідання апелянт не з'явився, в письмовій заяві просив розглянути справу без її участі та без участі її представника, підтримала доводи апеляційної скарги.

Представник органу ДВС та ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечили.

Заслухавши пояснення учасників справи, суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права, неправильно застосовані норми матеріального права, в зв'язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 12 вересня 2008 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 5 серпня 2008 року і до повноліття дитини та на утримання дружини ОСОБА_2 в розмірі 1/8 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 5 серпня 2008 року і до досягнення дочкою ОСОБА_4 трирічного віку.

09.10.2008 року державним виконавцем Другого відділу ДВС міста Хмельницький прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно даних, які містяться в довідці-розрахунку аліментів, виданій державним виконавцем та в.о. начальника Другого відділу ДВС міста Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області, заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів станом на 01.07.2018 року становить 2052,90 грн. В той же час міститься відмітка про необхідність уточнення довідки у зв'язку з відсутністю відомостей про заробітну плату боржника.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до законодавства заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Однак скаржником не було надано доказів про можливий період, протягом якого боржник не працював, тому неможливо визначити правильність проведення розрахунку державним виконавцем.

Крім того, розрахунок заборгованості по аліментам не є рішенням державного виконавця, а суд не в праві втручатись в діяльність державного виконавця при здійсненні ним виконавчого провадження, та зобов'язувати його вчиняти ті чи інші дії, спрямовані на примусове виконання судових рішень.

Проте погодитись з такими висновками суду першої інстанції не можна з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до листа Другого відділу ДВС міста Хмельницький від 26.07.2018 року у березні 2017 року боржник ОСОБА_1 був звільнений з ПрАТ «Хмельниччина-Авто».

Довідка-розрахунок містить інформацію про те, що згідно листа ПрАТ «Хмельниччина-Авто» аліменти були сплачені в повному обсязі по 01.03.2017 року.

Частиною 6 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця.

З довідки-розрахунку слідує, що саме ПрАТ «Хмельниччина-Авто» як роботодавець здійснювало відрахування з фактичного заробітку (доходу) боржника ОСОБА_1 на підставі постанови виконавця.

Колегія суддів приходить до висновку, що згідно зазначених листа та довідки-розрахунку, боржник ОСОБА_1 з березня 2017 року по травень 2018 року не працював, оскільки розрахунок заборгованості проводився органом ДВС.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

На підставі вказаного права, як вбачається з листа ДВС від 26.07.2018 року, Пенсійний Фонд України надав відповідь № , в якій було зазначено останнє місце роботи боржника - ТОВ «ТЛА Хмельницький».

Відповідно до листа ДВС 18.05.2018 року державним виконавцем було винесено постанову про звернення на заробітну плату, стипендію, пенсію та інші доходи боржника та направлено до ТОВ «ТЛА Хмельницький» для здійснення відрахування з фактичного заробітку (доходу) боржника.

В графі довідки-розрахунку по сплаті аліментів ОСОБА_1 державним виконавцем зазначено розмір доходу/середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Однак сума доходів, визначена помісячно державним виконавцем ДВС у довідці, не відповідає офіційним даним розміру доходів, визначених органом статистики. Відсутні дані щодо джерела надходження конкретних показників розміру середньої заробітної плати, який був використаний державним виконавцем при розрахунку розміру аліментів.

Так, відповідно до даних статистичної інформації з офіційного сайту Головного управління статистики у Хмельницькій області середньомісячна заробітна плата штатних працівників по м. Хмельницький у 2017 році за I-IV квартали складала 5995 грн., а у 2018 році за I та II квартали - 6862, 5 грн.

В інформаційній довідці Головного управління статистики у Хмельницькій області №14.2-10/1041 від 17.08.2018 року, в 2017 році середня заробітна плата одного штатного працівника по м. Хмельницькому становила 5995 грн.

В той же час, у довідці-розрахунку державного виконавця містяться дані, відповідно до яких середня заробітна плата за березень 2017 року становила 4693,20 грн., в період з квітня по жовтень 2017 року - 2576 грн., в листопаді 2017 року - 2622,20 грн. В 2018 році середній розмір заробітної плати не перевищував 3099,30 грн.

Враховуючи докази, які містяться в справі, необхідно прийти до висновку про те, що розміри середньомісячної заробітної плати, зазначені у графі 2 довідки-розрахунку від 26.07.2018 року, є такими, що не відповідають дійсності та підлягають перерахуванню.

Крім того, відповідно до Закону України № 2017-VIII від 17.05.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» (набув чинності 08.07.2017 року) до ч. 2 ст. 182 СК України було внесено зміни, відповідно до яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, №3 розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

За встановлених вище обставин можна зробити висновок про те, що з дати набрання чинності Законом України № 2017-VIII, 08.07.2017 року, державний виконавець повинен провести перерахунок нарахованих аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

В той же час, справа не місить доказів щодо проведення відділом ДВС виконавчих дій по виконанню виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойки та судових витрат в сумі 5050 грн. (провадження №41238478).

Необхідно також звернути увагу на ту обставину, що у письмовій заяві від 13.07.2018 року ОСОБА_2 просила начальника Другого відділу ДВС надати їй детальну інформацію щодо стану виконання двох виконавчих листів, про стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліментів та грошових коштів.

У відповіді №32709/1442.32 від 26.07.2018 року в.о. начальника Другого відділу ДВС Гончаренко О.С. повідомила про заходи, які були здійснені державним виконавцем щодо виконання виконавчого листа про стягнення на користь заявника аліментів на утримання дитини. Інформації щодо проведення виконавчих дій по примусовому виконанню рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 5050 грн. надано не було.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні вимог скарги на підставі відсутності доказів про можливий період, протягом якого боржник не працював.

Оскільки, як вбачається з матеріалів справи, виконання виконавчого листа про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 безпосередньо покладено на державного виконавця Другого відділу ДВС м. Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області Хованець І.О., тому відповідальність за неналежне виконання виконавчих листів слід покласти як на в.о. начальника відділу ДВС Гончаренко О.С., яка безпосередньо здійснювала контроль за правильністю та своєчасністю проведення виконавчих дій підпорядкованими йому державними виконавцями, так і на посадову особу, яка безпосередньо вчиняє виконавчі дії, державного виконавця Хованець І.О.

При цьому, оскільки на час розгляду справи в суді Гончаренко О.С. не займає посаду в.о. начальника Другого відділу ДВС м. Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області, тому виправлення виявлених недоліків при здійсненні виконавчого провадження необхідно покласти на діючого начальника відділу ДВС.

Керуючись ст.ст. 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 8 жовтня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати бездіяльність в.о. начальника Другого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Гончаренко О.С. та державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Хованець І.О. щодо виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду від 12.09.2008 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини зі всіх видів заробітку, виконавче провадження №9567264 та виконавчого провадження №41238478 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5050 грн. неправомірною.

Визнати незаконним та скасувати розрахунок заборгованості по аліментам від 26 липня 2018 року, проведений в.о. начальника Другого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Гончаренко О.С. та державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Хованець І.О.

Зобов'язати начальника Другого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький та державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Хованець І.О. провести розрахунок заборгованості по аліментам відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 22.12.2018 року.

Головуючий Судді: