ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/837/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2018 р.

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Іщенко І.М. за участю секретаря судового засідання Клисак Н.П., розглянувши в смт Петриківка у судовому засіданні у цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ''Укрсоцбанк'' до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки

В С Т А Н О В И В

21.08.2017 до суду звернувся представник Публічного акціонерного товариства ''Укрсоцбанк'' ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. З урахуванням уточнених позовних вимог від 19.12.2017 посилалися на те, що 02.11.2007 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку ''Укрсоцбанк'' та громадянин ОСОБА_1 уклали договір кредиту № 07.1/272-7. Акціонерний-комерційний банк соціального розвитку ''Укрсоцбанк''14.06.2010 року було приведено у відповідність до Закону України ''Про акціонерні товариства'' назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування Акціонерного-комерційного банку соціального розвитку ''Укрсоцбанк'' в Публічне акціонерне товариство ''Укрсоцбанк''.

Відповідно до кредитного Договору, відповідач зобовязався в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком №1 до нього Графіком погашення кредиту.

Банк свої зобовязання за Договором виконав, надавши позичальнику кредит. У порушення умов Договору, позичальник ОСОБА_1 свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 12.12.2017 року має прострочену заборгованість у розмірі 1106961, 91 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 408854, 00 грн; заборгованість за відсотками 187568, 96 грн.; заборгованість за прострочення відсотками 84639, 52 грн.; заборгованість за несвоєчасне повернення кредиту 51022, 86 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками 234372, 54 грн.; інфляційні втрати за неповернутим кредитом 25122, 25 грн.; інфляційні втрати за неповернутими відсотками 115381, 78 грн.

З метою забезпечення належного виконання за кредитним Договором № 07.1/272-7 від 02.11.2007 року між Кредитором та Іпотекодавцем, яким є ОСОБА_1, укладено Іпотечний Договір № 902 від 02.11.2007 року, відповідно до якого останній передав Кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок літ. А-2, загальною площею 204, 1 кв.м., житловою 87,6 кв.м., що розташований за адресою: Дніпропетровська область Петриківський район с. Єлизаветівка вул. Котовського, буд. 47а-1-18. Згідно висновку про вартість майна від 07.07.2017 року, ринкова вартість житлового будинку № 47а-1-18, що розташований на земельній ділянці загальною площею 0,0598 га, складає 1061487, 00 грн.

Відповідно до п.4.2. зазначеного Договору у разі порушення Іпотекодавцем обовязків, встановлених Договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобовязання за Договором кредиту, а вразі його не виконання звернути стягнення на предмет іпотеки. У разі порушення Іпотекодавцем основного Договору та/або умов Іпотечного договору, Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення основного зобовязання за кредитним Договором та/або зобовязань, передбачених Іпотечним договором, у тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов Іпотечного договору.

Так, на виконання умов кредитного Договору та Іпотечного договору відповідачеві було направлено вимогу, а саме: повідомлення про усунення порушень, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана.

Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобовязання стосовно умов повернення кредиту, позивач вимагає стягнення заборгованості по кредиту, за відсотками, за пенею з останнього, за рахунок предмету іпотеки.

Враховуючи невиконання відповідачем основного зобовязання позивач з урахуванням трирічного строку позовної давності просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок літ. А-2, загальною площею 204, 1 кв.м., житловою 87,6 кв.м., що розташований за адресою: Дніпропетровська область Петриківський район с. Єлизаветівка вул. Котовського, буд. 47а-1-18, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 07.1/272-7 від 02.11.2007 року, заборгованість у розмірі 1106961, 91 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 408854, 00 грн; заборгованість за відсотками 187568, 96 грн.; заборгованість за прострочення відсотками 84639, 52 грн.; заборгованість за несвоєчасне повернення кредиту 51022, 86 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками 234372, 54 грн.; інфляційні втрати за неповернутим кредитом 25122, 25 грн.; інфляційні втрати за неповернутими відсотками 115381, 78 грн. на користь ПАТ ''Укрсоцбанк'', початковою вартістю 1032950,00 грн., шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України '' Про виконавче провадження'', з початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Представник позивача ОСОБА_3 в призначене судове засідання не зявився, проте надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив розглянути справу на підставі наявних доказів та матеріалів. Вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити (а.с.87).

Відповідач в судове засідання також не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 56).

13.10.2017 надіслав до суду заперечення щодо позову, згідно яких позовні вимоги визнав частково, а саме в частині звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення суми заборгованості в загальному розмірі 417685, 52 грн. До іншої частини зазначеної позивачем суми заборгованості по кредитному Договору № 07.1/272-7 від 02.11.2007 року по тілу кредиту, відсоткам та іншим розрахункам, визначеним за період з 05.12.2007 року по 20.08.2014 року просив застосувати позовну давність та в задоволенні цієї частини позовних вимог просив відмовити (а.с.40-45).Відзиву у встановлений судом строк на уточнення позовних вимог позивача від 19.12.2017 року та будь-яких письмових доказів, що підтверджують заперечення проти уточнень позову до суду не надходило.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог,суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_4 банком соціального розвитку ''Укрсоцбанк'' до перейменування в Публічне акціонерне товариство ''Укрсоцбанк'' та ОСОБА_1 було укладено Іпотечний Договір № 902 від 02.11.20007 року, згідно якого ОСОБА_1В.(Іпотекодавець) передав в іпотеку ПАТ ''Укрсоцбанк'' (Іпотекодержателю) у якості забезпечення виконання Іпотекодавцем зобовязань за Договором кредиту № 07.1/272-7 від 02.11.2007 року, укладеного між сторонами, нерухоме майно, а саме:

- житловий будинок літ. А-2, загальною площею 204, 1 кв.м., житловою 87,6 кв.м., що розташований за адресою: Дніпропетровська область Петриківський район с. Єлизаветівка вул. Котовського, буд. 47а-1-18. Право власності якого значиться за Іпотекодавцем, що підтверджується копією ОСОБА_3 № 16682098 від 16.11.2007 року (а.с.12).

Іпотечний договір 02.11.2007 р. нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі за № 8866, в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна зареєстровано заборону відчуження зазначеного у договорі будинку № 47а-1-18 по вул. Котовського в с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області, який належить ОСОБА_1 до припинення Іпотечного договору, зареєстровано в реєстрі за № 291, що підтверджується копією Іпотечного договору № 902 долученого до матеріалів справи (а.с.10-11).

Загальна вартість предмета іпотеки була узгоджена сторонами та визначена договором у розмірі 659651, 00 грн. (п. 1.2 Іпотечного договору).

Пунктами 1.3-1.3.4. Іпотечного договору сторони встановили, зміст та розмір забезпеченого іпотекою основного зобовязання, обумовленого Договором кредиту, строк і порядок його виконання.

Станом на 12.12.2017 р. основне зобовязання - кредитний Договір не виконано. Заборгованість за кредитним договором становить 1106961, 91 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 408854, 00 грн; заборгованість за відсотками 187568, 96 грн.; заборгованість за прострочення відсотками 84639, 52 грн.; заборгованість за несвоєчасне повернення кредиту 51022, 86 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками 234372, 54 грн.; інфляційні втрати за неповернутим кредитом 25122, 25 грн.; інфляційні втрати за неповернутими відсотками 115381, 78 грн.

Невиконання зобовязання підтверджується письмовими доказами: розрахунком заборгованості банку (а.с. 72-75). Факт,як сам по собі невиконання такого зобовязання не заперечувався й самим відповідачем згідно його письмових пояснень, викладених в запереченні на позов.

Таким чином, судом встановлено, що станом на 12.12.2017 року виконання основного зобовязання, забезпеченого іпотекою, не відбулось. Доказів його виконання на час ухвалення рішення у справі також відповідачем не надано. Договір іпотеки не припинено виконанням зобовязання, що ним забезпечено.

Відповідно до статті 1 Закону України ''Про іпотеку'' іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотеко держатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, відповідач, як особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, відповідно до закону (ст.ст. 1, 23, 6 Закону України ''Про іпотеку'' ) набув статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за Іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Стаття 17 Закону України ''Про іпотеку'' визначає, що підставами припинення іпотеки є припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; інші підстави, передбачених цим Законом.

Згідно ст.598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, а відповідно до положень ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 3 Закону України ''Про іпотеку" передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України ''Про іпотеку'' за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання.

Якщо інше не встановлено законом або іпотечним договором, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування: витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки.

Згідно із ст. 33 Закону України ''Про іпотеку'' у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя.

Право іпотеко держателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав,встановленихстаттею12цьогоЗакону: у разі порушення іпотекодавцем обов'язків,встановлених іпотечним договором, іпотеко держатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Відповідачем не виконано обовязків іпотекодавця щодо сплати процентів, неустойки, основної суми боргу, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 35 Закону України ''Про іпотеку'' у разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотеко держатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від боржника, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення, іпотеко держатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Пунктом 37 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 30.03.2012 р. визначено, що невиконання вимог частини першої статті 35 Закону України "Про іпотеку" про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотеко держателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотеко держателя, що відповідає положенням статті 124 Конституції України.

Відповідно до визначеного Кредитним договором, Іпотечним Договором та нормами законодавства для захисту порушеного права кредитора та іпотеко держателя позивач набув право звернення стягнення на предмет іпотеки на суму заборгованості станом на 12.12.2017 року шляхом подання позову до іпотекодавцю, тобто відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України ''Про іпотеку'' реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах.

Згідно з пунктом 4.7. Іпотечного договору, у разі звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, реалізація предмета іпотеки здійснюється одним із визначених способів, зокрема, шляхом продажу Предмету іпотеки, на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Доказів на спростування вищезазначених обставин Відповідачемсуду не надано.

Щодо клопотання відповідача з приводу застосування строку позовної давності до нарахованих банком сум заборгованості за кредитним Договором за період з 05.12.2007 року по 20.08.2014 року, то суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252 - 255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними обставинами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу (правовапозиція ВСУ в справі № 6-2520цс15, № 6-2104цс16).

Відповідач в своєму клопотанні, просить застосувати позовну давність за період починаючи з 05.12.2007, проте як вбачається з розрахунку заборгованості від 12.12.2017 року боржником здійснювалися щомісячні платежі на погашення боргу (14.01.2008, 11.02.2008, 14.03.2008, 16.04.2008…).

Зокрема, 19.12.2017 року представником позивача подано заяву до суду, якою уточненні позовні вимоги з урахуванням трирічного строку та зменшено загальну суму заборгованості. У звязку з цим, судом було надіслано відповідні уточнення відповідачу. Надано останньому строк для подання відзиву.

Станом на день розгляду справи відзиву, а також доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтується заперечення відповідача до суду не надходило.

За таких обставин, з урахуванням уточнень позовних вимог, за відсутності заперечень, в задоволенні заяви відповідача про застосування позовної давності необхідно відмовити.

Враховуючи вищевикладене, на основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги грунтуються на законі і підлягають до задоволення.

Щодо розподілу судових витрат, які складаються з судового збору.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Понесенняпозивачемсудовихвитратпідтверджуєтьсяплатіжнимдорученнямвід30.06.2017р. про сплату судового збору в сумі22945,21 грн. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 22945, 21 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 263-265, 273 ЦПК України, Закону України « Про іпотеку», ст. 256, 261, 598, 599 ЦК України , суд

ВИРІШИВ

Позов Публічного акціонерного товариства ''Укрсоцбанк'' задовольнити повністю.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним Договором № 07.1/272-7 від 02.11.2007 року укладеного між ПАТ ''Укрсоцбанк'' та ОСОБА_1 станом на 12.12.2017 року становить у розмірі 1106961, 91 грн., який складається з: заборгованість за кредитом - 408854, 00 грн; заборгованість за відсотками 187568, 96 грн.; заборгованість за прострочення відсотками 84639, 52 грн.; заборгованість за несвоєчасне повернення кредиту 51022, 86 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками 234372, 54 грн.; інфляційні втрати за неповернутим кредитом 25122, 25 грн.; інфляційні втрати за неповернутими відсотками 115381, 78 грн. звернути стягнення на користь Публічного акціонерного товариства ''Укрсоцбанк''( , МФО 300023, п/р № 0003, місце знаходження: 03150 м. Київ вул. Ковпака, буд. 29) на нерухоме майно: житловий будинок літ. А-2, загальною площею 204, 1 кв.м., житловою 87,6 кв.м., що розташований за адресою: Дніпропетровська область Петриківський район с. Єлизаветівка вул. Котовського, буд. 47а-1-18.

Встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_1 (дата народження 28.12.1981, паспорт громадянина України серії АК № 095106, виданий 07.04.1998 Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, ІН НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, кв.) на користь Публічного акціонерного товариства ''Укрсоцбанк''( , МФО 300023, п/р № 0003, місце знаходження: 03150 м. Київ вул. Ковпака, буд. 29) судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 22945 (двадцять дві тисячі девятсот сорок пять) грн. 21 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_6