провадження 2-з/201/12/2018
УХВАЛА

02 січня 2018 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Федоріщев С.С., ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Дніпрогаз», третя особа: ТОВ «Дніпропетровськгаз» про зобовязання вчинити певні дії та стягнення судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07 грудня 2017 року звернулася до суду з позовом до відповідача ПАТ «Дніпрогаз», третя особа: ТОВ «Дніпропетровськгаз» про зобовязання вчинити певні дії та стягнення судових витрат.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2017 року провадження по цій справі було відкрито та призначено проведення судового засідання.

ОСОБА_1, 20 грудня 2017 року до суду подано заяву про забезпечення позову, зазначену заяву судді передано 02 січня 2018 року.

В заяві про забезпечення позову заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зобовязання ПАТ «Дніпрогаз» поновити газопостачання ку квартирі № 4, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Глобиньска, буд. 3, а також заборонити ПАТ «Дніпрогаз» припиняти/обмежувати газопостачання у квартиру № 4, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Глобинська, буд. 3, до вирішення справи по суті.

Ознайомившись із доводами заяви про забезпечення позову, вивчивши матеріали справи, слід дійти висновку, що заява подана без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, що є підставою для повернення її заявникові.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

В порушення п. 2 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову не містить його реєстраційного номеру облікової картки платника податків (за його наявності) або номера і серії паспорта громадянина України, номер засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності.

Окрім того, пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, також п. 4 вказаної Постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з вище зазначеного заявником не обґрунтовано необхідність застосування саме такого виду забезпечення позову, що зазначено у заяві; не зазначено, яким чином може сприяти виконанню рішення суду вказаний захід забезпечення позову; не зазначено обставини та не надано документи, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Разом з тим, 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відтак, заявнику у разі повторно звернення з заявою про забезпечення позову потрібно подати таку заяву у відповідність до наведених вище вимог закону, викладених у новій редакції від 15.12.2017 р.

Керуючись ст.ст. 151, 153, 259, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Повернути ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Дніпрогаз», третя особа: ТОВ «Дніпропетровськгаз» про зобовязання вчинити певні дії та стягнення судових витрат.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя