П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2018 року м. Рівне

Апеляційний суд Рівненської області у складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Бондаренко Н.В., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання Москалик Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 08 вересня 2017 року у справі № 564/351/17 за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, ухваленого під головуванням судді Олійника П.В. в приміщенні Костопільського районного суду Рівненської області, повний текст якого складено 08.09.2017р.,

В С Т А Н О В И Л А :

20 лютого 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в Костопільський районний суд Рівненської області із позовом до ОСОБА_1, в якому вказував, що 26.01.2009 р. між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 3200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором у відповідача станом на 31.01.2017 року утворилась заборгованість, в розмірі 44739,74 грн.

Із цих підстав просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 26.01.2009 року в розмірі 44739,74 грн., яка складається з наступного : 2493,14 грн.- заборгованість за кредитом, 35724,45 грн. - заборгованість по процентам за

_____________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/12/2018 Головуючий у 1 інстанції : Олійник П.В. Доповідач : Григоренко М.П.

користування кредитом, 3915,50 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2106,65 грн. - штраф (процентна складова), а також судові витрати в розмірі 1600 грн.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 08 вересня 2017 року в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» - відмовлено.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» покликається на його незаконність, через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що місцевий суд помилково відмовив у задоволенні вказаного позову.

Зазначає, що кредит був отриманий відповідачем у вигляді встановлення кредитного ліміту на кредитну картку.

Сучасний стан економіки та розвиток фінансової системи вимагає інших (не паперових) підтверджень видачі кредитних коштів. У постанові НБУ № 705, зокрема вказано, що документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань.

Вважає доведеним факт укладення договору та отримання грошових коштів.

Згідно наданого розрахунку заборгованості клієнтом 12.06.2014 року було здійснено платіж в сумі 34,50 грн. Згідно ч.1 ст. 264 ЦК України, якщо особою вчинені дії, які свідчать про визнання нею свого боргу, то перебіг позовної давності переривається, а відповідно до ч.3 цієї ж статті, після переривання перебіг позовної давності починається заново. Тому, строк позовної давності був перерваний та почався знову. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Вважає, що ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом у межах загального строку позовної давності.

Із цих підстав просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов ПАТ КБ "ПриватБанк" в повному обсязі та стягнути з відповідача судові витрати за подання позову та апеляційної скарги.

В поданих запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача - ОСОБА_2 вважає рішення суду законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною, тому просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

В ході апеляційного розгляду справи представник позивача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 просив відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи ПАТ КБ „ПриватБанк" в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що останнє пропустило трьохрічний строк позовної давності для звернення до суду із позовом.

При цьому, суд першої інстанції вказав, що факт списання Банком 12.06.2014 року із власної ініціативи 34 грн. 50 коп. із рахунку відповідача в якості погашення заборгованості по кредитному договору, не свідчить про визнання останнім боргу і, відповідно, про переривання строку позовної давності.

Дані висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, наявним у справі доказам та ґрунтуються на законі.

Доводи апеляційної скарги також не спростовують правильність висновків оскаржуваного рішення, оскільки ці доводи зводяться до посилання на ті ж самі обставини та наведення обґрунтувань заявлених вимог, які вказані у позовній заяві позивача, яким суд першої інстанції надав належну оцінку в оскаржуваному рішенні і колегія суддів повністю погоджується із цією оцінкою та прийнятим рішенням у даній цивільній справі.

В матерілах справи дійсно відсутні достатні та переконливі докази, які б свідчили про те, що саме з ініциативи відповідача 12.06.2014 року відбулось часткове погашення боргу по кредитному договору, внаслідок чого можна було вважати, що має місце переривання строку позовної давності.

В даному випадку, в першу чергу підлягає встановленню наявність відповідного активного волевиявлення тієї чи іншої особи щодо визнання за собою певного боргу.

Звертаючись до суду із позовом, ПАТ КБ „ПриватБанк" не надало належних та допустимих доказів, на підставі яких можливо було б встановити кінцеву дату строку дії договору.

З матерілів справи лише вбачається, що відповідачу була видана кредитна картка 26 січня 2009 року, але на якій термін і чи видавалась йому інша картка після закінчення строку дії попередньої дані відсутні.

Посилання представника позивача на те, що в долучених до матеріалів справи містяться виписки по рахунках, в яких містяться дані про неодноразову видачу відповідачу кредитних карток, на увагу не заслуговують, оскільки в цих виписках не містяться повні номера карток, а вкаються лише перші та останні чотири цифри, що унеможливлює повну і достовірну ідентифікацію.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини першої статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскільки відповідач останній платіж на погашення кредиту здійснив 05.08.2013 року, тому, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції вірно обчислював строк позовної давності саме із вищевказаної дати.

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

За змістом ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 08 вересня 2017 року підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 367, п.1 ч.1 ст. 374, 375, 381, 382, 384, п.2 ч.3 ст.389, 390 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" залишити без задоволення.

Рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 08 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, з підстав неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, крім випадків, перелічених у частині 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 23.01.2018 року.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : Н.В. Бондаренко

С.С. Шимків