Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2018 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Степаненко Ю.А.

при секретареві Шак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Василівка цивільну справу за заявою:

ОСОБА_1 до Василівської міської ради Запорізької області, про встановлення факту проживання однією сімєю, визначення додаткового строку на прийняття спадщини та визнання права на спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

В позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебували у шлюбі з 18 жовтня 1953 року.

Вказане подружжя проживало у житловому будинку № 28 по вул. Пролетарській у Василівка Запорізької області.

7/8 частин вказаного житлового будинку ОСОБА_2 успадкував після смерті батька, за законом, 27 грудня 1965 року.

ОСОБА_1 стверджує, що з січня 2011 року став проживати разом з подружжям ОСОБА_2, між нами склалися добрі відносини, він опікувався ними, бо вони були особами похилого віку та потребували стороннього догляду, турботи та допомоги. Близьких родичів, які б ними опікувалися, вони не мали. Вони вели домашнє господарство, у них був спільний бюджет, взаємні права та обов'язки.

7/8 часток цього будинку, відповідно до заповіту від 16 березня 2012 року, ОСОБА_2 заповів йому. Заповіт не був змінений чи скасований. Після смерті спадкодавця ОСОБА_2, який помер 05 квітня 2012 року, Василівською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу за його заявою про прийняття спадщини за заповітом. Крім нього, спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 за законом була дружина - ОСОБА_3, яка проживала з ним на час смерті.

Після смерті ОСОБА_2, він продовжував спільно проживати з ОСОБА_3, піклувався та доглядати за нею, вони продовжували жити однією сім'єю.

24 лютого 2016 року померла ОСОБА_3

Він здійснював поховання обох з подружжя. На теперішній час він продовжує фактично проживати у вказаному вище будинку без реєстрації, проте не звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до нотаріуса, у звязку з юридичною необізнаністю, бо вважав, що фактично прийняв спадщину.

Крім того, у зв'язку з витратами на догляд, а потім і на поховання ОСОБА_3, протягом 6-ти місяців він не мав коштів на звернення за юридичною допомогою та вирішення питань щодо оформлення спадкових прав у судовому чи позасудовому порядку. Інших спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_3, не має. Заповіту вона не лишила, хоча висловлювала такий намір та хотіла скласти заповіт на його користь.

При зверненні до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3, він отримав роз'яснення нотаріуса про те, що йому необхідно звернутися до суду з заявою про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини та визначення черги спадкування.

Відповідно до положень ст.1241 ЦК України, дружина померлого спадкодавця ОСОБА_2 - ОСОБА_3 мала право, незалежно від змісту заповіту, на спадкування половини частки, яка б належала їй за законом (обов'язкову частку), це : 7/32 частин будинку.

Заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, його дружина - ОСОБА_3, нотаріусу не подавала, а оскільки проживала з ним та була зареєстрована, то вважається такою, що прийняла спадщину, відповідно до положень ч.3 ст.1268, ст.1270 ЦК України.

Таким чином, оскільки з січня 2011 року, позивач проживав з подружжям ОСОБА_3, які через хилий вік потребували до смерті постійного стороннього догляду та допомоги, в тому числі, і матеріальної, які їм надавав, вони проживали однією сім'єю до часу смерті кожного з них, він здійснював їх поховання, то має право на одержання права на спадкування після смерті ОСОБА_3 за законом, як спадкоємець четвертої черги.

Встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім'єю з 2011 року до дня її смерті - 24 лютого 2016 року, тобто, протягом більше як п'ять років до відкриття спадщини, необхідно йому для можливості оформлення спадщини в нотаріальній конторі.

Він вчасно звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини заповітом після смерті ОСОБА_2, проте пропустив строк прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3

Заявник просить суд:

- встановити факт його спільного проживання з січня 2011 року однією сім'єю за адресою: м.Василівка Запорізької області, вул.Пролетарська, 28 зі спадкодавцем ОСОБА_3, до часу її смерті - 24 лютого 2016 року;

- визнати його спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 24 лютого 2016 року в м.Василівка Запорізької області;

- визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після померлої 24 лютого 2016 року ОСОБА_3, протягом шести місяців з дня набрання законної сили рішенням суду.

В судове засідання позивач не зявився, але надав заяву з проханням справу розглядати за його відсутності, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

В судове засідання представник Василівської міської ради Василівського району Запорізької області не зявився, але надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності та вирішити справу на розсуд суду.

Суд, оглянувши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення за відсутності зазначених учасників процесу, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено в судовому засіданні та як видно з матеріалів справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 18.10.1953 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого є в справі.

ОСОБА_2 належали 7/8 частин житлового будинку № 28 по вул. Привокзальній (Пролетарській) у Василівка Запорізької області, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, витягом про державну реєстрацію прав, технічним паспортом, довідкою БТІ, які є в справі.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали у вказаному будинку.

За життя ОСОБА_2 склав заповіт - 16 березня 2012 року, копія якого є в справі, яким заповів позивачеві зазначені 7/8 частин житлового будинку № 28 по вул. Привокзальній (Пролетарській) у Василівка Запорізької області.

05 квітня 2012 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого є у справі.

Відповідно до ст.1220 ЦК України, у зазначений день відкрилася спадщина після його смерті.

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке складається з вищевказаної частки житлового будинку.

Після смерті ОСОБА_2, позивач та ОСОБА_3 у передбачений ст.1270 ЦК України строк та у передбаченому ст.ст.1241, 1268, 1269 ЦК України порядку, прийняли спадщину, однак, своє право на спадкове майно не оформили, що підтверджується спадковою справою, довідками Василівської міської ради, які є в справі.

24 лютого 2016 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого є у справі.

Відповідно до ст.1220 ЦК України, у зазначений день відкрилася спадщина після її смерті.

Згідно ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно ст.3 СК України, сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Судом встановлено, що з січня 2011 року позивач ОСОБА_1 фактично проживав однією сімєю з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, до дня їх смерті, в житловому будинку № 28 по вул. Привокзальній (Пролетарській) у Василівка Запорізької області, хоча й не був в ньому зареєстрований, що підтверджується, крім пояснень позивача, викладених у позові, матеріалами справи, а саме: довідками Василівської міської ради, Актом обстеження по факту проживання, матеріалами спадкової справи, які є в справі.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини, яким, відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України є день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст.293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у тому числі, факту проживання однією сімєю.

Таким чином, проаналізувавши вищевикладене, суд вважає можливим встановити факт спільного проживання з січня 2011 року, однією сім'єю, в житловому будинку № 28 по вул. Привокзальній (Пролетарській) у м.Василівка Запорізької області

ОСОБА_1 та ОСОБА_3, до часу її смерті - 24 лютого 2016 року.

Крім того, суд вважає можливим визнати ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 24 лютого 2016 року в м.Василівка Запорізької області.

Ст.ст.1269,1270 ЦК України передбачають обовязок спадкоємця, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк з часу відкриття спадщину, яким є, відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України, день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст.ст.1270,1272 ЦК України, якщо спадкоємець з поважних причин на протязі шестимісячного терміну з моменту відкриття спадщини не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, він має право звернутися до суду з позовом про визначення йому додаткового терміну на прийняття спадщини.

Позивач пропустив вказаний строк подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття

спадщини, у звязку зі своєю юридичною необізнаністю, що суд визнає поважною причиною.

Таким чином, проаналізувавши вищевикладене, суд вважає можливим визначити - ОСОБА_1 додатковий строк у шість місяців для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті 24 лютого 2016 року ОСОБА_3.

Проаналізувавши вищевикладені обставини справи та законодавчі норми, виходячи з принципів: законності, обєктивності, розумності та справедливості, суд вважає можливим задовольнити позов, оскільки вимоги позивача є обґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.3, 29, 1216-1218, 1220-1223, 1264, ЦК України, Постановою Пленума Верховного Суду України "Про судову практику по справам про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №-5 від 31.03.1995 року зі змінами, ст.ст.10, 11, 12, 13, 258, 259, 263, 265, 273, 293, 294, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1) до Василівської міської ради Запорізької області (розташована за адресою: Запорізька область, м.Василівка, бул.Центральний,1, ), про встановлення факту проживання однією сімєю, визначення додаткового строку на прийняття спадщини та визнання права на спадкування,- задовольнити.

Встановити факт спільного проживання з січня 2011 року, однією сім'єю, в житловому будинку № 28 по вул. Привокзальній (Пролетарській) в м.Василівка Запорізької області ОСОБА_1 та ОСОБА_3, до часу її смерті - 24 лютого 2016 року.

Визнати - ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 24 лютого 2016 року в м.Василівка Запорізької області.

Визначити - ОСОБА_1 додатковий строк у шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті 24 лютого 2016 року ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. Якщо буде подано апеляційну скаргу, рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Василівського

районного суду

Запорізької області ОСОБА_4