Справа № 629/4464/17
Номер провадження 2/629/260/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.01.2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Харабадзе К.Ш., за участю секретаря Бєловол О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лозова Харківської області цивільну справу за позовною заявою:
позивач ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, м-н 2АДРЕСА_1
про стягнення компенсації за невикористану відпустку,-
в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення компенсації за невикористані відпустки, посилаючись на те, що вона по 19.10.2017 року працювала в ТОВ « Лозівський молочний завод». Відповідно до наказу № 547 від 19.10.2017 року її було звільнено згідно п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін. На день звільнення з роботи товариством їй було нараховано компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 9054,02грн. Однак, у звязку з відсутністю грошових коштів, відповідачем у виплаті вказаної компенсації було відмовлено. На підставі вищевикладеного просила стягнути з ТОВ « Лозівський молочний завод» на її користь компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 9054,02 грн
Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву з проханням справу слухати у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі, згодна на проведення заочного розгляду справи.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Згідно до положення ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд знаходить що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: За вимогами ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 даного Кодексу.
Стаття 116 КЗпП України встановлює, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Відповідно до ч. 2 ст. 117 КЗпП України, при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
Із матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 працювала в Товаристві з обмеженою відповідальність «Лозівський молочний завод» з 01.11.2011 року по 19.10.2017 року (а.с.11-12), булав звільнена на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін.
Тобто на 19.10.2017 року, на день звільнення ОСОБА_1, відповідач не здійснив з працівником розрахунок по компенсації за невикористані відпустки, як того вимагає діюче законодавство України про працю, чим порушив права позивача, передбачені ст. 43 Конституцією України.
Отже, суд приходить до висновку, що сума компенсації за невикористану відпустку в розмірі 9054,02 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1762 гривні.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 247, 259, 264, 265,268, 280-282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський молочний завод"- задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський молочний завод" на користь ОСОБА_1 компенсації за невикористану відпустку в розмірі 9054 (девять тисяч пятдесят чотири) гривні 02 копійки.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський молочний завод" на користь держави судовий збір у розмірі 1762 гривні.
Позивач може оскаржити рішення до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: К.Ш.Харабадзе