У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2018 року справа № 133/193/18-ц

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

В складі головуючого судді Сєчко В.Л.,

за участю секретаря Паращенко Л.І.

у відкритому судовому засіданні в м. Козятині розглянувши справу за поданням державного виконавця Козятинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 про обмеження в виїзді за кордон ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Козятинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1, звернувся в суд із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України ОСОБА_2, за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до повного виконання ним своїх зобовязань, мотивуючи тим, що на виконанні в Козятинському міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ у Вінницькій області знаходиться виконавче провадження 54180763 з виконання виконавчого листа № 274/1578/17 виданого 13.06.2017 Бердичівським міськрайонним судом Вінницької області про стягнення аліментів у розмірі 900,00 грн. щомісячно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, іден. номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 20.04.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду не виконано, декларацію боржником не надано, будь-яких дій спрямованих на виконання рішення боржником не здійснено.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій подання підтримує повністю та просить розглянути у його відсутності.

Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що необхідно відмовити в задоволенні подання. Судом встановлено, що на на виконанні в Козятинському міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ у Вінницькій області знаходиться виконавче провадження 54180763 з виконання виконавчого листа № 274/1578/17 виданого 13.06.2017 Бердичівським міськрайонним судом Вінницької області про стягнення аліментів у розмірі 900,00 грн. щомісячно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, іден. номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 20.04.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду не виконано, декларацію боржником не надано, будь-яких дій спрямованих на виконання рішення боржником не здійснено.

Виконавцем 11.07.2017, 06.12.2017 на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_2, 29.08.2017 року на адресу боржника направлено лист щодо розміру заборгованості по сплаті аліментів, 01.08.2017 року державним виконавцем направлено на домашню адресу боржника: вул.. Катукова, 39/2 м. Козятин Вінницької області лист-попередження щодо розміру заборгованості по сплаті аліментів та про право стягувача звернутись із заявою до правоохоронних органів щодо притягнення до кримінальної відповідальності за несплату аліментів. Але, ОСОБА_2 на попередження не відреагував, мір щодо погашення заборгованості не вжив.

16.01.2018 року державним виконавцем складено розрахунок заборгованості щодо сплати аліментів, що станом на 01.01.2018 року становить 7 500 грн.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною волею. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права від 16.12.1966 року передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

Відповідно до норм ЦПК України та Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» (ст. 6 вказаного Закону) одним із заходів забезпечення виконання рішення може бути тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого, причому таке обмеження можливо на підставі судового рішення за поданням державного виконавця лише у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають з кредитних правовідносин» питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 441 ЦПК України (редакція 2017 року), зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Тобто, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Виходячи з наведених норм державний виконавець не надав докази того, що боржник ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобовязання, оскільки не має підтверджуючих даних, що боржник отримував виклик, щодо явки до державного виконавця та розрахунок заборгованості .

15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017.

Питання, щодо тимчасового обмеження у праві виїзді за межі України регулюється ст.441 ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, ВВР, 2017, № 48, ст.436, а не ст. 377-1 ЦК України, як зазначено в поданні державного виконавця.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подання є необґрунтованим та таким , що не підлягає задоволенню

Керуючись ст.441 ЦПК України, ст..33 Конституції України ,ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, суд,-

УХВАЛИВ :

Відмовити в задоволенні подання державного виконавця Козятинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 про обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області протягом пятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя підпис ОСОБА_5

З оригіналом вірно:

Суддя Секретар

Дата документу 29.01.2018