Справа № 539/3337/17
Пров. № 2/539/289/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Лубенський міськрайонний суд

14 серпня 2018 року Полтавської області

у складі головуючого судді Даценка В.М.,

при секретарі Ануфрієвій Н.М.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

третя особа ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, заборгованості по аліментах, неустойки за несплачені аліменти та додаткових витрат на утримання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, заборгованості по аліментах, неустойки за несплачені аліменти та додаткових витрат на утримання дитини.

Свій позов мотивує тим, що згідно рішення Лубенського міськрайонного суду від 05.08.2016 року з відповідача ОСОБА_2 стягнуто на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 11.07.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. З січня 2017 року по листопад 2017 року у відповідача утворилась заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 5409 грн.12 коп., яку позивачка має намір стягнути. Крім того, за несплату аліментів нею нарахована неустойка в розмірі 1773 грн.25 коп. та понесені додаткові витрати в розмірі 601 грн. 51 коп.

ОСОБА_1 просить суд змінити розмір аліментів на її користь на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягувати з відповідача ОСОБА_2 в розмірі 25 % доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дитини, стягнути з відповідача на її користь заборгованість по аліментам на утримання дочки в розмірі 5409 грн.12 коп., неустойку за несплату аліментів за період з 01.01.2017 року в сумі 1773 грн.25 коп. та додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 601 грн. 51 коп. Судові витрати покласти на відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позов та зустрічний позов до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів , який обєднаний в одне провадження.

У відзиві на позов ОСОБА_1 та у зустрічному позові ОСОБА_2 заперечив доводи позивачки, прохав відмовити ОСОБА_1 в її позовних вимогах в повному обсязі, обґрунтовуючи свій відзив та позов тим, що у нього змінився сімейний стан, він має на утриманні ще одну дитину від іншого шлюбу, а також дружину, яка знаходиться у відпустці по догляду за їх спільною дитиною. Також вказує на те, що не має можливості сплачувати аліменти в збільшеному розмірі, оскільки не працює в звязку із загостренням хронічного захворювання, отриманого в період участі в АТО. Згідно висновку лікарів потребує звільнення від тяжкого навантаження фізичною працею, в звязку з чим він ніде не працює. Його сімя існує за рахунок коштів, які отримує його дружина, як допомогу по догляду за дитиною. Прохає суд зменшити розмір аліментів, стягнутий з нього на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу).

Позивач, ОСОБА_1, в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, проти задоволення зустрічного позову заперечила.

Відповідач, ОСОБА_2, в судовому засіданні проти первісного позову заперечив, підтримав поданий зустрічний позов.

Третя особа, ОСОБА_2, проти задоволення первісного позову заперечила, зустрічний позов, поданий ОСОБА_2, підтримала.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню частково, в свою чергу зустрічний позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 27.11.2009 року по 01.02.2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в шлюбі, в якому 18.06.2011 року народилася донька ОСОБА_5.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду від 13.01.2016 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання їх дитини, ОСОБА_5, в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 11.07.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач, ОСОБА_1 вказує на те, що Законом № 2037-VIII від 17.05.2017 р., збільшено мінімальний розмір аліментів на дитину до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому просить збільшити мінімальний розмір призначених аліментів до вказаного розміру.

В свою чергу в зустрічному позові ОСОБА_2 просить суд зменшити розмір аліментів до 1/6, оскільки у нього на утриманні перебуває дитина від повторного шлюбу ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.45, 46).

За ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Мінімальний розмір аліментів визначено ч.2 ст.182 СК України та ч.5 ст.183 СК України, і не може бути меншим, ніж 1/4, на двох дітей 1/3, на трьох і більше дітей 1/2 заробітку батьків, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, в будь-якому випадку розмір аліментів не може бути менший, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.2 ст.192 СК України - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, наявність у ОСОБА_2 на утриманні другої дитини, а також встановлений законом мінімальний розмір аліментів, суд приходить до висновку, що сума сплачених аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає зміні на 1/6 частини із всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також позивач просить стягнути пеню за прострочку сплати аліментів, нараховану за період з січня по листопад 2017 року в сумі 1 773 грн 25 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Законом № 2037-VIII від 17.05.2017 року вказану норма викладено в наступній редакції: в зразі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Судом досліджено довідку-рахунок від 23.07.2018 року № 15946, видану державним виконавцем ЛМВДВС ГТУЮ у Полтавській області, і встановлено, що відповідач дійсно має заборгованість зі сплати аліментів за період з січня по грудень 2017 року, крім травня цього року. Таким чином, відповідно до ст.196 СК України відповідачу підлягає нарахування пеня.

Для визначення розрахунку суми пені, судом перевірені вихідні данні, взяті позивачем для розрахунку, та встановлено, що: 1) сума заборгованості за конкретний місяць позивачем визначено меншу, ніж зазначено в довідці державного виконавця; 2) строк нарахування пені обмежено лише одним місяцем; 3) позивачем неправильно визначено суму заборгованості за жовтень, яка складає 483 грн 00 коп.

Однак, враховуючи принцип диспозитивності цивільного процесу, який приписує суду здійснювати розгляд справи в межах предявлених вимог (тобто відповідно до заданих позивачем величин), враховуючи відсутність арифметичних помилок в розрахунку позивача, суд приймає такий розрахунок.

З урахуванням помилки у вихідних даних за жовтень 2017 року, суд приходить до висновку, що позов в цій частині підлягає задоволенню в сумі 1 615 грн 08 коп.

Що стосується позовних вимог про стягнення заборгованості зі сплати аліментів в сумі 5 409 грн 12 коп., то відповідно до довідки-рахунку від 23.07.2018 року № 15946, видану державним виконавцем ЛМВДВС ГТУЮ у Полтавській області відповідач дійсно має заборгованість зі сплати аліментів в сумі 10 066 грн 79 коп.

Разом із тим, вказана заборгованість нарахована відповідно до рішення Лубенського міськрайонного суду від 13.01.2016 року і повторного визначення судом не потребує.

Способом захисту у цьому випадку можуть бути нарахування пені, притягнення до адміністративної, кримінальної відповідальності, тощо.

Також суд не знаходить підстав для стягнення додаткових витрат на дитину в сумі 601 грн 51 коп.

Відповідно до ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Позивач зазначає, що понесла додаткові витрати в сумі 601 грн 51 коп., які повязані з лікуванням у дитини хвороби серця.

Відповідно до ст.ст.12,76,78 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В порушення вказаних приписів закону, позивач не надав суду доказів в підтвердження того, що ним були понесені такі витрати і ці витрати повязані саме з хворобою дитини.

Судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_2 на підставі ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, заборгованості по аліментах, неустойки за несплачені аліменти та додаткових витрат на утримання дитини задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 () на користь ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1) на підставі виконавчого листа № 539/2049/16-ц від 15.08.2016 року та стягувати з ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП 310481871) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини із всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 14.12.2017 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 615 грн 08 коп. пені за прострочення сплати аліментів.

В іншій частині позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, заборгованості по аліментах, неустойки за несплачені аліменти та додаткових витрат на утримання дитини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 582 грн 91 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_7