провадження № 2-о/616/1/18
справа № 616/910/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 січня 2018 року Великобурлуцький районний суд Харківської області в складі головуючого - судді Нестайка Ю.В.

з участю: секретаря судового засідання - Логвінової М.В.

заявника - ОСОБА_1

представника заявника - ОСОБА_2

заінтересованої особи - Підсереднянської територіальної громади в особі Підсереднянської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області

розглянувши у відкритому судовому засідання у залі суду в смт. Великий Бурлук цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із завою, у якій просив встановити факт, що він є сином ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с. Підсереднє Великобурлуцького району Харківської області. Встановлення факту родинних відносин необхідно для оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті батька.

У вступному слові заявник пояснив, що після смерті батька - ОСОБА_3, він подав заяву про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому нотаріус відмовив, так як заповіт померлий склав на ім'я свого сина ОСОБА_1, а у його свідоцтві про народження батьком записаний ОСОБА_4 замість ОСОБА_3 і, відповідно, у його паспорті також по-батькові записано «ОСОБА_11».

Підсереднянська сільська рада Великобурлуцького району Харківській області надала до суду заяву про те, що заперечень проти заяви немає та просить розглядати справу за відсутності її представника (а.с. 32).

Судом встановлені такі обставини.

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 засвідчено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року у віці 76 років, про що у виконкомі Підсереднянської сільської ради Великобурлуцького району Харківській області складено відповідний актовий запис № 6, місце смерті - с. Підсереднє, Великобурлуцький район, Харківська область (а.с. 10).

У паспорті померлого зазначено, що він є ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_7 року у с. Погорілівка, Березнівського району, Рівненської області (а.с. 9).

У військовому квитку НОМЕР_5 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначено, що він одружений з ОСОБА_5 (а.с.11).

У свідоцтві про шлюб НОМЕР_6, виданому 21.06.1964 ОСОБА_6 сільською радою Обоянського району Курської області РФ, зазначено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, одружився з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, якій після шлюбу було присвоєно прізвище ОСОБА_4 (а.с.12).

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Матір'ю зазначена - ОСОБА_5, батьком - ОСОБА_4 (а.с.13).

Згідно з довідкою Підсереднянської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області ОСОБА_3 на момент смерті проживав АДРЕСА_1, на день його смерті з ним постійно проживали та були зареєстровані за вище вказаною адресою: дружина- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5.н. та син - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6.н. (а.с.19).

Відповідно до заповіту, складеного 02.02.2017 року, ОСОБА_3 заповідав належну йому земельну ділянку площею 5,3914 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить йому на підставі державного акту серії ХР НОМЕР_2 на праві приватної власності, та все майно своєму синові ОСОБА_1 (а.с.15).

Згідно державного акту серії ХР НОМЕР_2 земельна ділянка площею 5,3914 га за життя належала ОСОБА_3 (а.с.16).

Постановою Великобурлуцької державної нотаріальної контори Харківської області було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року його батька ОСОБА_3, тому що неможливо встановити факт родинних відносин (а.с. 20).

Свідок ОСОБА_5, дружина померлого ОСОБА_3, дала показання, що у 1963 році ОСОБА_3 приїхав до с. Підсереднє із Західної України. У 1964 році вона з ним поїхала до своїх батьків у Курську область РФ, де у сільській раді зареєстрували шлюб. При цьому особа, яка видавала свідоцтво про шлюб, в силу свого рівня освіти та незнання української мови вирішила, що ім'я «ОСОБА_3» російською мовою слід писати як «ОСОБА_9». На той час паспортів у них ще не було, у чоловіка був лише військовий квиток, у якому його ім'я вказано як «ОСОБА_3». Паспорти вони отримали лише на початку 1970-х років минулого століття.

Свідки ОСОБА_9 і ОСОБА_10 дали показання, що сім'ю ОСОБА_3 вони знають з молодих років, коли ті оселилися у с. Підсереднє. Разом з ОСОБА_3, якого вони усі знали як ОСОБА_9, вони до виходу на пенсію працювали у радгоспі «Підсереднянський». ОСОБА_1 вони знають з дитинства як сина померлого ОСОБА_3, який до цього часу живе з матір'ю.

На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що ОСОБА_3, як він записаний у військовому квитку, паспорті та державному акті про право власності на земельну ділянку, та ОСОБА_4, як він записаний у свідоцтві про народження ОСОБА_1 та у свідоцтві про шлюб - одна і та ж особа, і він є батьком ОСОБА_1. Зазначений факт підтверджується показаннями свідків, зокрема і дружини померлого, наданими до суду особистими документами ОСОБА_3, що у сукупності дає достатні підстави для висновку про родинні відносини заявника та померлого.

Згідно з ст. 315 ЦПК України заява підлягає задоволенню, оскільки від встановлення факту родинних відносин залежить можливість оформлення спадщини.

Керуючись ст.ст. 263-265,319 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с. Підсереднє Великобурлуцького району Харківської області, є батьком ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року в с. Підсереднє Великобурлуцького району Харківської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги через Великобурлуцький районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Ю.В. Нестайко