Провадження №22-ц/784/204/18
Провадження № 22ц/784/204/18 Головуючий у 1-ї інстанції Гуденко О.А.
Категорія 30 Доповідач в апеляційній інстанції Ямкова О.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 січня 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Ямкової О.О.,

суддів: Колосовського С.Ю., Локтіонової О.В.,

із секретарем: Тищенком Л.С.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

представника третьої особи - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_6

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 листопада 2017 року, ухваленого під головуванням судді Гуденко О.А. в залі судових засідань в місті Миколаєві о 12 годині 44 хвилин, повний текст якого складений 28 листопада 2017 року, по справі

за позовом

ОСОБА_7

до ОСОБА_6, ОСОБА_3,

треті особи - ОСОБА_8,

Об'єднання співвласників багатоповерхового будинку «Комунар - 4»

(далі - ОСББ «Комунар - 4»)

про стягнення матеріальної та моральної шкоди, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2016 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6,треті особи - ОСОБА_9, ОСББ «Комунар-4», вимоги за яким доповнив та просив зобов'язати відповідача ОСОБА_6 провести заміну чавунного міжповерхневого раструбу (хрестовини) каналізаційної труби в міжповерхневому сумісному блоці поверху, що знаходиться між третім та четвертим поверхом над квартирою 10 (квартири №№14-15) на новий пластиковий растуб (хрестовину) каналізаційної труби, а також відшкодувати на його користь компенсацію моральної шкоди в розмірі 15 000 грн. 00 коп. та матеріальної шкоди в розмірі 7 158 грн. 00 коп.

В обґрунтування позову зазначав, що сторони проживають у належних їм на праві власності квартирах АДРЕСА_3, які розташовані одна над одною та мають спільний з квартирою НОМЕР_1, належною ОСОБА_8, трійник, який входить до загального стояку каналізації.

Оскільки приміщення ванної кімнати в його квартирі систематично затоплюється з вини власника квартири НОМЕР_2 протягом тривалого часу, позивачу цими неправомірними діями відповідача заподіяна матеріальна шкода, розмір якої визначено висновком спеціаліста у сумі 7 158 грн., а перенесені ним моральні страждання та хвилювання, позивач особисто оцінив у грошову компенсацію в сумі 15 000,00 грн..

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 липня 2017 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено ОСОБА_3.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 листопада 2017 року, в якому усунуто описку ухвалою того ж суду від 5 січня 2018 року, позов ОСОБА_7 задоволено частково, ухвалено про зобов'язання ОСОБА_6 надати доступ до приміщення квартири АДРЕСА_1, для проведення ремонтних робіт (заміни) міжповерхневого чавунного раструбу (хрестовини) каналізаційної труби в міжповерхневому сумісному блоці поверху, що знаходиться між третім та четвертим поверхами над квартирою АДРЕСА_4 В решті вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 551 грн. 20 коп. судового збору, а також з ОСОБА_7 на користь держави 1280 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду в частині задоволених вимог скасувати і ухвалити в цієї частині нове, яким відмовити у задоволенні вимог про зобов'язання надати доступ для проведення ремонтних робіт.

На думку апелянта, суд першої інстанції задовольняючи такі вимоги позивача частково, фактично вийшов за їх межі та вирішив щодо усунення перешкод в спосіб, про якій позивач не просив.

Крім цього, в основу задоволених вимог суд поклав докази, на підставі яких відмовив у іншій частині позову.

В частині відмови у задоволенні позовних вимог рішення суду не оскаржено.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, третя особа ОСББ «Комунар - 4» надав письмові заперечення, в яких вважало доводи апеляційної скарги необґрунтованими, посилаючись на те, що відповідач повинен брати участь в діяльності об'єднання та не перешкоджати діям, які сприяють утриманню спільного будинку, і не порушують права та інтереси інших співвласників.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення із наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_7 щодо усунення перешкод частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено факт порушення його прав як власника ізольованої квартири та співвласника будинку в частині його каналізаційного обладнання, у зв'язку із відмовою відповідача ОСОБА_6 надати доступу до приміщення належної йому квартири для проведення ремонтних робіт або заміні раструбу (хрестовини) стояка, а тому його права підлягають поновленню у спосіб, який не суперечить усуненню перешкод в користуванні власністю.

З такими висновками суду слід погодитися.

Так, у відповідності до статті 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

Власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Положеннями статті 383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку, квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

За змістом частин 1, 2 статті 17, частин 1, 2 статті 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний забезпечити доступ до мережі, арматури, засобів обліку, розподільчих систем представників виконавця/виробника за наявності в них відповідного посвідчення: 1) для ліквідації аварій - цілодобово; 2) для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічних та профілактичних оглядів, зняття контрольних показників засобів обліку тощо - згідно з істотними умовами договору.

Згідно пунктів 7, 8 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний допускати у приміщення, будинки і споруди представників виконавця/виробника для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку; дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець має право доступу в приміщення, будинки і споруди для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань засобів обліку.

При вирішенні справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_7 є власником квартири АДРЕСА_2 (а.с.7).

Відповідно до рішення №509 від 16 червня 1980 року відповідачі по справі є членами житлово-будівельного кооперативу «Коммунар - 4» по АДРЕСА_5, та проживають у квартирі НОМЕР_2, яка належить ним на праві власності, та розташована над квартирою позивача (а.с.31).

Третя особа ОСОБА_9 проживає в квартирі НОМЕР_1, що розташована також поверхом вище над квартирою позивача, та належить йому на праві власності.

Житловий будинок АДРЕСА_5, в якому знаходяться квартири сторін та третьої особи ОСОБА_9 перебуває на балансі утвореного мешканцями цього будинку ОСББ «Комунар-4».

Відповідно пункту 4.1 Статуту ОСББ «Комунар - 4» майно, яке складається з частини допоміжних приміщень, конструктивних елементів будинку, технічного обладнання, що забезпечують належне функціонування будинку, перебуває у спільній сумісній власності співвласників квартир будинку (а.с.34-38).

За такого, та враховуючи звернення позивача, представниками ОСББ «Комунар-4» складено акти про затоплення ванної кімнати, що знаходиться в належній йому квартирі НОМЕР_4 з вини сусідів квартир НОМЕР_3, що знаходяться поверхом вище (а.с.8-9).

У подальшому на підставі актів та звернення позивача, керуючим ОСББ «Комунар-4» проведена перевірка та надіслано листа на ім'я відповідача ОСОБА_6 з проханням надати доступ до його квартири НОМЕР_2 з метою проведення одночасного ремонту по заміні руструбу (хрестовини) стояка, що з'єднує квартири НОМЕР_5, та у зв'язку з наданням такого доступу іншими власниками (а.с.10).

Разом з тим, відповідачем доступу до квартири не надано, та відмовлено у проведенні ремонтних робіт як за його рахунок, так і за рахунок співвласників будинку та квартир НОМЕР_6

Це підтверджено змістом письмової заяви відповідача ОСОБА_6, наданої ним до суду (а.с.79), в якій він категорично заперечує проти проведення ремонтних робіт каналізаційного стояку, та не бажає надавати доступ до своєї квартири.

Тобто вищезазначені обставини справи вірно встановлені судом, і заперечень стосовно них з боку другого відповідача - дружини ОСОБА_3, та інших учасників справи, висловлено не було.

Отже, проведення огляду або ремонтних робіт із зміни раструбу (хрестовини) каналізаційного стояку, який з'єднує три квартири НОМЕР_5, та є спільним майном власників багатоквартирного будинку, самостійно співвласниками квартир №№10 і 14 без згоди іншого співвласника будинку №84 і власника квартири НОМЕР_2, а також без його допуску до належної йому квартири, є неможливим.

За змістом частини 2 статті 386, статті 391 ЦК України, якими за обставинами, викладеними у позові, фактично керувався позивач, передбачена можливість захисту права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння.

Таке рішення може бути ухвалено в разі доведеності ним відповідно до вимог частини 3 статті 10 ЦПК України факту створення йому перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном при неможливості усунення цих перешкод в інший спосіб, та при наявності у нього права власності на спірний об'єкт.

А тому, обставини щодо протиправної поведінки відповідача у вигляді відмови у проведенні обстеження та заміни частини каналізаційного обладнання, що призводить до затоплення квартири позивача, який також є споживачем послуг з технічної експлуатації систем каналізації, що в цілому призвело до порушення прав останнього як споживача послуг, власника житла і співвласника багатоквартирного будинку, у судових засіданнях ОСОБА_7 доведено, та підтверджено належними доказами.

Посилання представника відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_4 на відсутність порушень прав позивача є безпідставними, так як, окрім порушення самим відповідачем вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу від 5 липня 1995 року № 30, частини 2 статті 382, частини 2 статті 383 ЦК України у зв'язку з його відмовою допустити до частини системи каналізації, яка знаходиться в його квартирі, що призводить до порушень прав власника іншої квартири, ним (ОСОБА_6) порушені санітарно-технічні умови та правила експлуатації будинку.

Тому, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, належним чином дослідивши надані докази, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог в частині усунення перешкод і заперечень проти них, суд першої інстанції, фактично застосувавши саме ті норми матеріального закону, які підлягають застосуванню в цьому випадку, в тому числі, які стосуються обрання шляхів єдиного способу захисту порушеного права власності - усунення перешкод у відповідності до положень статей 386, і 391ЦК України дійшов справедливого висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо усунення перешкод шляхом зобов'язання надати доступ до квартири.

Доводи апелянта стосовно відсутності підстав для задоволення вимог позивача у обраний судом спосіб, що на його думку, є виходом за межі позовних вимог є помилковими, так як, за пунктом 9 постанови Пленуму ВС України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» №5 від 12 червня 2009 року роз'яснено, що підставою позову є фактичні обставини, що наведені у заяві, а тому зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм процесуального і матеріального права та немає підстав для його скасування.

Інші доводи в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції.

Підстав для перерозподілу судових витрат колегія суддів не вбачає.

В іншій частині рішення суду в апеляційній інстанції не переглядалося, так як не було предметом апеляційного оскарження.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375 381-382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Повний текст постанови буде складений 31 січня 2018 року після проголошення її вступної та резолютивної частин.

Головуюча О.О. Ямкова

Судді С.Ю. Колосовський

О.В. Локтіонова