Справа № 236/3691/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2018 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Саржевської І.В.,

за участю секретаря Білоус Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лиман Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Об*єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

14.12.2017 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Об*єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання 12.01.2018 не з*явилась, просить розглянути цивільну справу без її участі та задовольнити позовні вимоги, про що надала до суду відповідну заяву (а.с. 41 ).

Відповідач - Об*єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи, в судове засідання не з*явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутності, рішення прийняти на розсуд суду (а.с. 46-47).

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зібрані у справі докази, всебічно і повно з*ясувавши всі обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши письмові докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив, що фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини регулюються положеннями ст. 529, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), ст. 25, 328, 1217, 1261, 1268, 1269, 1270, 1297 ЦК України (в редакції 2004 року).

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, який постійно мешкав у с. Рубці Лиманського району Донецької області (а.с. 10).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1. Зазначена 1/2 частка житлового будинку належала ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок, видане виконкомом Краснолиманської міської ради народних депутатів 05.03.1990, та зареєстроване в Слов*янському бюро технічної інвентаризації 20.03.1990 за № 262 (а.с. 19).

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визначалось, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Статтею 529 ЦК УРСР визначено, що спадкоємцями першої черги за законом є діти, чоловік (дружина), батьки померлого.

Спадкове майно, після смерті ОСОБА_2, прийняла його дружина ОСОБА_3, спадкоємець першої черги за законом, т.я. вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, постійно мешкала та була зареєстрована в житловому будинку разом зі спадкодавцем на час його смерті, що підтверджується довідкою Лиманської міської ради № 2279 ві. 11.12.2017 (а.с. 12, 27).

ОСОБА_3 спадкове майно після смерті спадкодавця ОСОБА_2 прийняла, але юридично не оформила свої спадкові права, померла.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України (в редакції 2004року, діючої на час відкриття спадщини, після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3) спадкоємцем за законом першої черги є дочка спадкодавця ОСОБА_1 Інші спадкоємці відсутні (а.с. 17-18, 40).

ОСОБА_1 прийняла спадкове майно після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, т.я. своєчасно, в установлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, а саме - 09.02.2017, звернулась до нотаріуса з заявою про її прийняття (а.с.40).

Згідно повідомлення державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори № 4/02-14 від 03.01.2018 (а.с. 40) вбачається, що 07.10.2017 спадкоємець ОСОБА_1 після смерті матері ОСОБА_3, отримала свідоцтво про право на спадщину - одну другу частину житлового будинку із відповідною часткою господарсько-побутових споруд та будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Постановою державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори від 07.10.2017 ОСОБА_1 відмовлено увчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 на другу 1/2частину житлового будинку із відповідною часткою господарсько-побутових споруд та будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1, оскільки свідоцтво на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

На теперішній час спадкоємець ОСОБА_1 не має можливості оформити свої спадкові права, та вимушена звернутися з позовом до суду.

Стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів такого захисту може бути і визнання права власності.

Статтею 25 частиною 4 ЦК України визначено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 41 Конституції України гарантовано кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності визнано непорушним.

У відповідності зі ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Керуючись ст. 128, 524, 529, 534, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), ст. 25, 328, 1216, 1218, 1268, 1269, 1270 1297, 1298 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН НОМЕР_1, право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Рубці, Лиманського району, Донецької області, та складається з:

- ? (однієї другої) частки житлового будинку "А-1", загальною площею 56,2 кв.м, в тому числі житловою площею 22,4 кв.м., з відповідною часткою господарсько-побутових будівель та споруд: сарай "Б", літня кухня "В", вбиральня "Г", колонка № 1, паркан № 2, розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя -