Справа № 594/1317/17
02 січня 2018 року м.Борщів
Борщівський районний суд Тернопільської області
у складі: головуючої Зушман Г. І.
з участю секретаря Кушнір Т.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд-
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з тим, що він зловживає алкогольними напоями, застосовує до неї фізичну силу та обзиває брутальними словами, що вже стало нестерпним. Примирення між ними неможливе. Від даного шлюбу у них з відповідачем неповнолітніх дітей немає, однак він відмовляється розривати шлюб в органах РАЦСу.
В судове засіданні позивачка не з'явилася, подавши до суду письмову заяву, в якій просить слухати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримала і просить позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Належно повідомлений відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не прибув без повідомлення причин, заперечень на позов не подавав.
Суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача.
Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти.
Позивачка ОСОБА_1 12 липня 1995 року уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2, який було зареєстровано Ниврянською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, актовий запис №03 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1).
Від даного шлюбу неповнолітніх дітей у сторін немає.
Судом з матеріалів позовної заяви встановлено, що між сторонами сімейні стосунки не склалися, позивачка примирення не бажає та наполягає на розірванні шлюбу.
Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України).
Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, а позивачка наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати а тому шлюб між сторонами слід розірвати.
На підставі ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 13, 12, 81, 141, 263, 265, 280 ЦПК України, суд -
Шлюб, зареєстрований Ниврянською сільською радою Борщівського району Тернопільської області 12 липня 1995 року між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителем с.Нивра Борщівського району Тернопільської області, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителькою с.Нирва Борщівського району Тернопільської області, паспорт громадянина України серії НОМЕР_3, актовий запис № 03 - розірвати.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано позивачкою протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення через Борщівський районний суд до апеляційного суду Тернопільської області.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відповідачем може бути подано заяву до Борщівського районного суду Тернопільської області про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 02 січня 2018 року.