У Х В А Л А

1 березня 2018 року

м. Київ

справа № 667/4374/15-ц

провадження № 61-9276св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - виконавчий комітет Херсонської міської ради,

представник відповідача - Токузан СюзаннаЖаківна,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу виконавчого комітету Херсонської міської ради, подану представником Токузан Сюзанною Жаківною, на рішення апеляційного суду Херсонської області від 21 вересня 2016 року у складі суддів: Радченка С. В., Вербицької Л. І., Колісниченко А. Г.,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 жовтня 2016 року у справі № 667/4374/15-ц відкрито касаційне провадження.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК справа № 667/4374/15-ц передана до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання права користування житловим приміщенням, зобов'язання укласти договір найму. Позовна заява мотивована тим, що з 2008 року постійно проживає у АДРЕСА_1, вселився у вказану квартиру він як член сім'ї наймача ОСОБА_6, який є його братом, та проживав з останнім однією сім'єю. Мав реєстрацію у м. Донецьку, оскільки це було вимогою роботодавця, іншого житла не має, що також підтверджується взяттям його на облік як тимчасово переміщеної особи. Після смерті брата ОСОБА_6, звернувся до відповідача з питанням укладення з ним договору найму житлового приміщення, але йому було відмовлено. Враховуючи наведене, просив визнати за ним право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 та зобов'язати виконавчий комітет Херсонської міської ради укласти з ним договір найму спірного житлового приміщення.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 13 липня 2016 року у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не доведено факту набуття права користування спірною квартирою, проживання однією сім'єю з наймачем, ведення спільного з ним господарства.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 21 вересня 2016 року рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 13 липня 2016 року скасовано, позов задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 та зобов'язано виконавчий комітет Херсонської міської ради укласти з ним договір найму вказаного житлового приміщення.

Рішення суду мотивовано тим, що наявні підстави передбачені статтями 61, 64, 65 Житлового кодексу РСР України, оскільки ОСОБА_4 вселилася до спірного помешкання як член сім'ї у 2008 році за усною згодою померлого ОСОБА_7 на правах члена сім'ї.

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2016 року представником виконавчого комітету Херсонської міської ради - Токузан С. Ж. просить скасувати рішення апеляційного суду Херсонської області від 21 вересня 2016 року та залишити в силі рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 13 липня 2016 року. Касаційна скарга мотивована тим, що тимчасове приживання особи в житловому приміщенні не дає права цій особі визнавати за собою право користування житловим приміщенням.

У січні 2017 року ОСОБА_4, у особі представника ОСОБА_8, подав відзив на касаційну скаргу і вказував на те, що після смерті наймача він звертався до виконавчого комітету Херсонської міської ради щодо укладання договору найму, але отримав відмову. Крім того, ОСОБА_6, як головний квартиронаймач, надав усну згоду на вселення ОСОБА_4, як члена сім'ї.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Керуючись статтями 33, 34, 401 ЦПК, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

Справу № 667/4374/15-ц за позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Херсонської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням, зобов'язання укласти договір найму призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н.О. Антоненко

В.І. Журавель