Справа № 461/781/17 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 22-ц/783/5518/17 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Павлишина О.Ф., Мікуш Ю.Р.

за участі секретаря: Куцика І.Б.

з участю ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, представника ТзОВ «Тріада плюс» - ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 18 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріада плюс", видавництва "Лілея -НВ" про визнання порушення інтелектуальної власності та зобов"язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся із зазначеним позовом, у якому, з урахуванням уточнених вимог /а.с.64, 88-89/, так востаннє 03.07.2017 р. /а.с.163-165/, просив:

визнати поставлене відповідачем ОСОБА_3 звернення - заяву на обговорення двох сесій місцевого органу самоврядування та з подачі його необ'єктивної інформації, що передмова книги з критичним матеріалом про нього не відповідає дійсності, завдяки чому було прийнято два рішення Космацької сільської ради № 298 від 21 листопада 2011 р. та № 112 від 04.07.2013 р. посяганням на свободу наукової творчості, авторитет, репутацію, честь творця об'єкта інтелектуальної власності, результати його наукової праці;

визнати поширену ОСОБА_3 недостовірну інформацію 23-м депутатам Космацької сільської ради, що рішення Івано - Франківського міського суду від 11 жовтня 2002 р. втілено ним у життя, посяганням на авторитет, репутацію, честь творця об'єкта інтелектуальної власності, а саме рішення невиконаним із-за відсутності у нього доказів своєї правоти;

зобов'язати видавництво «Тріада Плюс» за рахунок коштів відповідача ОСОБА_3 в сумі 15000 гривень надрукувати новий тираж книги «Космач над Пістинькою» в кількості 50 екземплярів з авторською передмовою до другого видання (текст передмови до другого видання додається окремо), що поширена недостовірна інформація спростовується в адекватний спосіб в трьохмісячний термін;

зобов'язати видавництво «Тріада Плюс» і ОСОБА_3 повернути автору новим наклад книги «Космач над Пістинькою» з тим, щоб він зміг особисто проінформувати і вручити кожному депутату сільради і запрошеним на безоплатній основі, що дезінформація відповідача є порушенням Закону України «Про авторське право і суміжні права»;

визнати звернення ОСОБА_3 до СКТ «Гуцульщина у Львові» та до львівського видавництва «Тріада Плюс» у ході розгляду його позову в Личаківському суді м. Львова видати йому зацікавлені довідки посяганням на свободу наукової творчості, авторитет, репутацію, честь творця об'єкта інтелектуальної, результати наукової праці;

за неодноразові посягання відповідача ОСОБА_3 на свободу наукової творчості, авторитет, репутацію, честь творця об'єкта інтелектуальної власності, результати наукової праці та порушення ним вимог законодавства, на підставі пункту «в» і пункту «г» ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» зобов'язати ОСОБА_3 виплатити компенсацію у розмірі десяти мінімальних заробітних плат, котрі має сплатити на протязі двох місяців;

вирішити питання судових витрат стягнувши з відповідача ОСОБА_3 3947 гривень;

визнати рішення Івано-Франківського міського суду від 11 жовтня 2002 р. не виконаним, поширений серед громадськості Косівщини так званий додаток до книги «Старожитності Косівщини» посяганням на авторитет творця об'єкта інтелектуальної власності, підлогом, моральною шкодою, а також на ім'я заступника начальника управління освіти і науки Івано-Франківської освіти і науки ОСОБА_7 винести окрему ухвалу про вчинення ОСОБА_3 правопорушення: поширення серед громадськості Косівщини і своєму безпосередньому керівництву неправдивої інформації про співавтора книжки «Старожитності Косівщини» - ОСОБА_8

надрукований відповідачем ОСОБА_9 так званий «Додаток до книжки Старожитності Косівщини» визнати порушенням ст. ст. 420 - 424 ЦК України та п.4 ст.14 Закону України «Про авторське право і суміжні права», тобто немайновою (моральною) шкодою;

на підставі п. 4 ст. 14, ст. 50, п. 2 в, п. 2 г. і п. 2 е Закону України «Про авторське право і суміжні права» за свідоме посягання ОСОБА_9 на твір Позивача з метою зашкодити честі, репутації і авторитету автору, творцю об'єкта інтелектуальної власності зобов'язати його виплатити Позивачу компенсацію у розмірі 10 (десяти) мінімальних заробітних плат та рішенням Європейського Суду прав людини «Лінгельс проти Австрії» (про право громадськості знати суспільно важливу інформацію) за свій кошт надрукувати новий наклад книги «Старожитності Косівщини» накладом 500 примірників з передмовою Позивача та підтвердними доказами по кожному реченню критичного матеріалу про ОСОБА_3 на сторінках 12-13 згаданої колективної праці для поширення на безоплатній основі в школах і бібліотеках Косівщини;

на підставі вимог ст. 109, ст. 119, ст. 120, ст. 121 ЦПК України позовну заяву ОСОБА_3 від 12 грудня 1997 р. визнати такою, що не відповідає вимогам вищезгаданим статтям діючого цивільно-процесуального кодексу: подана непідсудному суду Косівському районному та Івано-Франківському міському судам, в ній відсутні підтвердні документи сплати мита за ціну позову і захист честі і гідності чим українській державі завдано матеріальних збитків, не має доказів, що підтверджують кожну обставину позову, обґрунтування в чому виражалося завдання йому моральної шкоди і якими доказами це підтверджується, що саме на суму спочатку на 25, а потім на 50 тисяч гривень, що Позивач був поширювачем своєї книжки в школах Косівщини та переліку наданих документів, що підтверджують позов Позивача.

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 18 липня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилається на те, що порушенням авторського права в даному випадку з ініціативи відповідача ОСОБА_3 є посягання на його авторитет, честь, репутацію творця об'єкта інтелектуальної власності шляхом публічного, незаконного приниження його наукових досліджень на сесіях місцевого органу самоврядування с. Космач, а також винесення цього ганьблення на публічний розгляд наукової спільноти, що засвідчується рішенням 5-ї сесії Космацької сільської ради № 260 від 21 листопада 2011 р., в якому вказується розглянувши заяву гр. ОСОБА_3 про те, щоб дати оцінку ОСОБА_2 вирішила направити рішення сесії Космацької сільської ради у Вищу Атестаційну комісію, де він отримав вчений ступінь доктора історичних наук, що і було зроблено і відповідачу про це було відомо.

Також вказує, що судом першої інстанції проігноровано висновок Косівського районного суду Івано-Франківської області від 12 червня 2013 р. та Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2015 р.

На думку апелянта, рішення Галицького районного суду м. Львова від 18 липня 2017 р., яким відмовлено в задоволенні його позову є помилковим, бо суд безпідставно не захистив його від порушення відповідачем його немайнового права, зазначеного в п. 4 ст. 14 Закону України «Про авторське право і суміжні права» та проігнорував пункт а (вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права) ст. 50, який передбачає вичерпний порядок порушень авторського права, а відповідальність за порушення пункту а ст. 14 Закону України передбачена п. в (моральна шкода завдана йому неправомірними діями відповідача) і п. г. (компенсація за порушення ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права».

Просить рішення Галицького районного суду м. Львова від 18 липня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та представника ТзОВ «Тріада плюс» - ОСОБА_5 на її заперечення,перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вірно установлено судом першої інстанції, 10 квітня 2011 р. у видавництві «Тріада плюс» ОСОБА_2 випущено книгу «Космач над Пістинькою. Біобібліографічний словник» тиражем 50 екземплярів, у якій на 5-10 аркушах висвітлюється у вельми негативному образі особа колишнього Косманицького сільського голови ОСОБА_3

20 листопада 2011 року ОСОБА_3 подав заяву на розгляд сесії Космацької сільської ради, щоб депутати дали оцінку автору книги «Космач над Пістинькою» ОСОБА_2, який на думку відповідача, спотворив і перекрутив реальні факти з життя односельчан в тому числі і його.

На п»ятій сесії шостого скликання 21 листопада 2011 року депутати Косманицької сільської ради прийняли рішення: винести професору ОСОБА_2 громадський осуд так як Він у своїй книжці «Космач над Пістинькою» спотворив і перекрутив реальні факти з життя односельців, дав їм негативну моральну оцінку (чого як професор не мав право робити) і цим самим зганьбив честь видатних людей села. Професора ОСОБА_2 попереджено про недопустимість перекручення фактів у його наступних книгах, які Він намірений видавати згідно його виступу на виконкомі Космацької сільської ради. Рішення сесії сільської ради направлено у Вищу Атестаційну комісію, де ОСОБА_2 отримав вчений ступінь доктора історичних наук. /а.с.12/.

Рішенням чотирнадцятої сесії шостого скликання Косманицької сільської ради №112 від 04 липня 2013 року розглянуто питання підтвердити апеляційну скаргу Космацької сільської ради до Львівського апеляційного адмінсуду від 25 червня 2013 року на постанову Косівського районного суду №247/88/13-а від 12 червня 2013 року; рекомендовано ОСОБА_2 - автору книги «Космач над Пітинькою» за ненауковість, окремі неправдиві відомості, фальсифікацію подій вилучити з продажу і припинити розповсюдження даної книги; рекомендовано видавництвам не передавати книгу «Космач над Пітинькою», а редакціям газет, зокрема «Гуцульський край», Галичина», Галицький кореспондент», «Західний кур»єр», не використовувати в своїх публікаціях і не робити посилання та передруковувати і поширювати матеріали з даної книги, так як викладені довідки про людей є недостовірними, що принижують честь та гідність космачан. Інформовано депутатів про те, що в провадженні Личаківського районного суду м. Львова знаходиться позов до ОСОБА_2 за нанесення ним моральної шкоди та приниження честі і гідності і ділової репутації ОСОБА_6 та ОСОБА_3

Зазначені рішення Косманицької сільської ради від 21 листопада 2011 року та 04 липня 2013 року були скасовані за адміністративними позовами ОСОБА_10, згідно постанов Корсманицького районного суду Івано-Франнківської області від 12 червня 2013 року та 14 квітня 2014 року.

Як убачається із змісту постанов судів, підставами для скасування рішень органу місцевого самоврядування було те, що згідно ст.ст.26,46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» не передбачено можливості давати оцінку громадянам за заявами будь-яких інших громадян, не передбачено можливості виносити громадського осуду та попереджувати про недопустимість викладення будь яких фактів у наступних книгах.

Будь які претензії ОСОБА_3 щодо викладених позивачем фактів у книжках, можуть бути спором про порушене право, яке розглядається судом, а не сесією сільської ради.

Звернуто увагу на те, що ОСОБА_2 не є жителем с. Космач Косівського району, тому рішення сесії на нього не можуть розповсюджуватись. (а.с.13;14).

Таким чином, у зазначених судових рішеннях не встановлено посягання на репутацію і честь позивача ОСОБА_2

Крім того, як встановлено судом, у 1997 році ОСОБА_2 у видавництві «Лілея НВ», що знаходиться в м.Івано-Франківську випустив книжку «Старожитності Косівщини» в якій описуючи події 17-го-18-го століття вмістив недостовірні факти, які не відповідають дійсності та принижують честь і гідність ОСОБА_3

Оцінку книзі «Космач над Пістинькою» давали відомі діячі ОСОБА_6 та інші автори статтей в газетах про ненауковість підходу до висвітлення подій у даній книзі та судами України.

Рішенням Івано-Франівського міського суду від 05 жовтня 2000 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 задоволено частково, визнано, що відомості відносно ОСОБА_3, розміщені на сторінках 12-13 є такими, що не відповідають дійсності та принижують честь, гідність і ділову репутацію позивача.

Зобов»язано Косівську райдержадміністрацію повернути видавництву 50 примірників книжки, а видавництву- вилучити неправдиві відомості шляхом передрукування книжки за раунок ОСОБА_2

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 5000 гривень моральної шкоди.

31 жовтня Судова колегія в цивільних справах Івано-франківського обласного суду ухвалила Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення суду в даній справі залишити без змін.

01 червня 2004 року Верховний Суд України своєю Ухвалою у задоволенні касаційної скарги вирішив відмовити ОСОБА_2, однак позивач на цьому не зупинився і в травні 2004 року звернувся зі заявою до Європейського суду в Страсбург, який в 2016 році також відмовив йому в заяві.

В 2011 році ОСОБА_2 у видавництві «Тріада плюс» м. Львова випустив книжку «Космач над ІІістинькою», в якій у Передмові на ст.6-12 знову перекрутив факти про ОСОБА_3, повторюючи те, що він вказував у книзі «Старожитності Косівщини», де переліченими вище Івано-Франківським міськими і Апеляційними судами позови ОСОБА_3 проти ОСОБА_2 були задоволені.

11 лютого 2013 ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_11 в Личаківський районний суд м. Львова про захист своєї честі і гідності. Свої вимоги мотивував тим, що ОСОБА_2 знову виклав інформацію про ОСОБА_3 шляхом дезінформації, підтасуванням неправдивих звинувачень. Так, зокрема на ст. 9 - 10 Передмови до книги «Космач над Пістинькою» ОСОБА_2 здійснив підлог, де зі своєї позовної вимоги ст. 1 абзац 2 Рішення Івано-Франківського міського суду зазначив: «...Цьому діячеві Івано-Франківський міський суд 11 листопада 2005 року дав таку політичну характеристику: «Відповідач, працюючи на посаді голови Космацької сільської ради, в 1989 році негативно ставився до національної символіки України і переслідував студентів на позиціях історичної справедливості. Відповідач неодноразово порушував права громадян на отримання земельних ділянок.. .»/а.с.21-23/.

Таким чином всі звинувачення ОСОБА_2 в адрес ОСОБА_3 вже були предметом розгляду в Івано-Фрранківських міських судах, по яких були прийняті рішення про підтримку позовних вимог ОСОБА_3

Посилання на неправомірні дії ОСОБА_3, які посягнули на авторитет позивача ОСОБА_2 є надумані, так як Львівським апеляційним адміністративним судом від 11 червня 2015 р. по справі №876/9998/13 не встановлено, що ОСОБА_3 посягав на його авторитет, репутацію і честь позивача.

Що ж стосується звернень ОСОБА_3 до ОСОБА_12 - керівника товариства «Гуцульщина» про запит на інформацію згідно Закону України «Про доступ до публічної інформації», то суд першої інстанції віно зазначив, що таке звернення є законним, адже він, як встановлено у судовому засіданні, просив підтвердження щодо поширення накладу книжки і це являється письмовим доказом у справі, а не посяганням на авторитет автора як зазначає ОСОБА_2

Таким чином, як вірно зазначив суд першої інстанції, ОСОБА_3 використано свої процесуальні права відповідно до законодавства, а це не є посяганням на авторитет позивача.

Щодо посилання позивача ОСОБА_11 на те, ніби - то ОСОБА_3 посягав на його авторитет, репутацію, честь творця об'єкта інтелектуальної власності у Личаківському районному судді м.Львова від 30 вересня 2013 року справа №2/463/797/13 теж є надуманими, так як у рішенні не встановлено, що він посягав на його авторитет і честь, а тільки вказано що позов ОСОБА_3 залишенно без задоволення через безпідставність вимог.

Зі змісту позовної заяви, вбачається, що ОСОБА_2 стверджує, що додаток до книжки «Старожитності Косівщини» не завірено печаткою, ні Івано - Франківським міським судом, ні виконавчою службою відділу юстиції, ні видавництвом «Лілея-НВ», суд першої інстанції з таким твердженням позивача не погодився.

У судовому засіданні встановлено, що ні суд, ні виконавча служба не повинні ставити печатки на додатки до книжки. Що стосується видавництва «Лілея - НВ», то в 2004 році на вимогу рішення Івано - Франківського міського суду №»2-184 від 05.10.2000 року та виконавчого листа від 03.08.2004 року, судовий виконавець та ОСОБА_3 підійшли до директора видавництва п. Василя Іваночка з відповідними рішеннями, внаслідок чого було виконано рішення суду та надруковано додаток до книжки «Старожитності Косівщини» в кількості 500 примірників. При зверненні до видавництва «Лілея НВ» з проханням письмово підтвердити, що даний факт мав місце в 2004 році, директор видавництва відмовився надати відповідь, зсилаючись на те, що ОСОБА_2 заборонив йому надавати таку інформацію.

Окрім цього, ОСОБА_13 вказує, що ніби - то рішення Івано-Франківського міського суду не втілено в життя, якщо так, то на вимогу ОСОБА_2 видавництво повинно виконати рішення суду.

30 вересня 2013 року в Личаківському районному суді м.Львова питання щодо книжки «Старожитності Косівщини», на яке посилається ОСОБА_11, не розглядалося. Справа слухалась тільки відносно книжки «Космач над Пістинькою».

Таким чином, подання ОСОБА_3 заяви до Космацької сільської ради від 20 листопада 2011 року не є посяганням на свободу наукової творчості, авторитет творця інтелектуальної власності, результати наукової праці, що обґрунтовано встановлено рішенням суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 18 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 22 січня 2018 року.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді Павлишин О.Ф.

Мікуш Ю.Р.