Справа № 761/1140/18-ц Головуючий в суді І інстанції Фролова І.В.
Провадження № 22ц-824/434/18 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(у порядку письмового провадження)

20 грудня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Мельника Я.С., суддів Іванової І.В. та Матвієнко Ю.О., розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ПЗУ Україна» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 25 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «ПЗУ Україна» про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування, пені, три відсотки річних та інфляційних втрат,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на його користь суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 45 697,70 грн., пеню у розмірі 3 893,64 грн., 3 % річних у розмірі 451,00 грн., суму інфляційних витрат у розмірі 1 850,21 грн., а всього підлягає стягненню 51 892,55 грн., а також суму судового збору у розмірі 640,00 грн. та суму витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що 22 травня 2017 року у м. Києві по пр-ту Науки, 62А відбулась ДТП, за участю автомобіля «Peugeot», реєстраційний номер НОМЕР_1, під його керуванням, та транспортного засобу «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого його було визнано винним у скоєній ДТП. На той час його цивільно-правова відповідальність була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_4 звернувся до відповідача з заявою про виплату суми страхового відшкодування. Сторонами було погоджено, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «BMW» сплачується ОСОБА_3 з подальшою компенсацією таких витрат страховиком.

Вказує, що вартість відновлювального ремонту склала 95 353,46 грн., разом з тим, за наслідками розгляду наданих позивачем документів, ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» здійснило компенсацію понесених витрат у розмірі 49 655,76 грн. Вважає, що відповідачем безпідставно занижено реальний розмір страхового відшкодування, при визначенні суми завданого матеріального збитку невірно застосовано Методику товарознавчої експертизи і оцінки транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 року за № 1074/8395, крім того через прострочення виконання грошового зобов'язання, а саме невиплати суми страхового відшкодування у повному обсязі, до відповідача підлягають застосуванню санкції, передбачені ст. 625 ЦК України, а також пеня, у відповідності до п. 35.6 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому змушений звернутися до суду із цим позовом.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 25 квітня 2018 року позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 45 697,70 грн., пеню у розмірі 3 893,64 грн., 3 % річних у розмірі 451,00 грн., суму інфляційних витрат у розмірі 1 850,21 грн., а всього підлягає стягненню 51 892,55 грн., а також суму судового збору у розмірі 640,00 грн. та суму витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Не погоджуючись із цим рішенням, представник ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилається на те, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні фактичних обставин справи. Зазначає, що суб'єктом оціночної діяльності було правомірно застосовано коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого автомобіля, і місцевим судом не було враховано пункт 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів щодо підстав для застосування такого коефіцієнту, а тому вважає висновки суду першої інстанції про задоволення позову необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що страховиком не було виплачено повної вартості відновлювального ремонту та безпідставно застосовано коефіцієнт фізичного зносу при оцінці пошкодженого транспортного засобу, що є порушенням грошових зобов'язань, за які з відповідача також підлягають стягненню штрафні санкції, через що позов підлягає задоволенню.

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 травня 2017 року о 09 годині 10 хвилин в м. Київ по пр-ту Науки, 62А, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю «Peugeot», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3, та транспортного засобу «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 28 липня 2017 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» згідно полісу № АК/5239136 від 07 грудня 2016 року.

Вартість відновлювального ремонту склала 95 353,46 грн., що підтверджується актом виконаних робіт № 514 від 08 червня 2017 року, та була сплачена позивачем в повному розмірі, що вбачається із копії квитанції № Р24А239693732А80761 від 08 червня 2017 року.

Разом з тим, відповідач здійснив виплату страхового відшкодування ОСОБА_3 у розмірі 49 655,76 грн., оскільки у відповідності до Звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_2, № 264/17 від 29 травня 2017 року, складеного ФОП ОСОБА_5, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу становить 49 655,76 грн.

З протоколу технічного огляду автомобіля вказаного автомобіля вбачається, що у графі «участь у попередніх та/або послідуючих ДТП та зони пошкоджень» зазначена кількість пошкоджень, які зокрема мають деформацію (а.с.92).

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У відповідності до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За умовами п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Положення статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до статті 29 Закону Україну «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Розрахунок фізичного зносу колісного транспортного засобу (КТЗ) здійснюється відповідно до Методики товарознавчої експертизи і оцінки транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395.

Згідно з п. 8.5.6., 8.5.10. та 8.5.11. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092 (далі - Методика), у разі документального підтвердження відновлення КТЗ чи його складової частини на спеціалізованому для даної моделі КТЗ підприємстві розрахунки вартості ремонтно-відновлювальних робіт проводяться на підставі вартості однієї нормо-години ремонтних робіт цього підприємства.

Дані про вартість складових частин КТЗ, які підлягають заміні, беруть відповідно до додатка 8, інформаційного забезпечення від виробника КТЗ, а також інших джерел, які містять у собі необхідну інформацію щодо оригінальних складників. До оригінальних складових частин належать: - складові, які поставляє виробник КТЗ до своєї сервісної мережі пунктів технічного обслуговування та гарантійного ремонту або уповноважених ним суб'єктів підприємницької діяльності; складові, які поставляє виробник складових частин виробнику КТЗ, який їх продає, зокрема своїм дистриб'юторам; складові, які не поставляють відповідному виробнику КТЗ, проте виготовляють згідно з технічними умовами і виробничими стандартами виробника КТЗ.

Пункт 7.38. вказаної Методики передбачає, що значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових машин.

Разом з тим, п. 7.39 Методики передбачено, що винятком стосовно використання зазначених вимог є: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4.

Суд, на вказані норми матеріального права, п. 3.79 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка містить спеціальні норми матеріального права, та визначає порядок визначення фізичного зносу КТЗ, увагу не звернув, не з'ясував усіх обставин справи та належним чином не дослідив матеріалів справи, не перевірив фізичний знос автомобіля згідно з вищенаведених пунктів Методики та відповідно неправильно визначив обсяг майнового збитку, завданого транспортному засобу, а саме, що пошкоджений автомобіль «BMW» на момент технічного огляду мав пошкодження і деформовані частини кузова, тому суб'єкт оціночної діяльності правомірно застосував коефіцієнт фізичного зносу при оцінці даного транспортного засобу, чого місцевий суд не врахував та у наслідку ухвалив рішення із порушенням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, рішення суду підлягає скасуванню як таке, що ухвалене із порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права та неповним з'ясуванням судом усіх обставин справи, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 259, 369, 374, 376 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ПЗУ Україна» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 25 квітня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (код ЄДРПОУ - 20782312) 960, 00 грн. судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: