П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2018 року м. Рівне

Апеляційний суд Рівненської області в складі :

головуючого судді : Григоренка М.П.,

суддів : Бондаренко Н.В., Шимківа С.С.

секретар судового засідання Шептицька С.С., розглянувши апеляційну скаргу Сарненського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 09 листопада 2017 року в справі № 572/1601/17 за позовом ОСОБА_1 до Сарненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про встановлення факту постійної роботи та проживання без реєстрації в зоні посиленого радіологічного контролю, ухваленого під головуванням судді Слободянюк Б.К. об 15 год. 59 хв. в приміщенні Сарненського районного суду Рівненської області,

В С Т А Н О В И Л А :

07 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся в Сарненський районний суд Рівненської області із позовом до Сарненського обєднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, в якому просив встановити факт роботи та постійного проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1 без реєстрації постійного місця проживання в період з 26 квітня 1986 року по 18 червня 1990 року.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 09 листопада 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт постійного проживання та роботи у м. Сарни Рівненської області ОСОБА_1 в період з 26 квітня 1986 року по 18 червня 1990 року.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі Сарненське обєднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області (Сарненське ОУПФУ Рівненської області) покликається на його незаконність, через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції не враховано, що згідно наданих позивачем документів до Сарненського ОУПФУ Рівненської області для призначення пенсії зі

_____________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/86/2018 Головуючий у 1 інстанції : Слободянюк Б.К.

Доповідач : Григоренко М.П.

зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» можна прослідкувати, що факт постійного проживання у зоні посиленого радіологічного контролю не підтверджується.

Відповідно до довідки №82 від 16.03.2015 року виданої Сарненською міською радою ОСОБА_1 зареєстрований у м. Сарни з 19.06.1990 року по даний час. До 19.06.1990 року даних щодо проживання позивача у зоні посиленого радіологічного контролю немає.

Згідно архівної довідки від 03.04.2014 року № 434/12-14 ОСОБА_1 працював у Рівненській ПМК-243 тресту «Укррадгоспспецбуд» з 12.08.1985 року по 29.04.1990 року.

Оскільки постійним місцем роботи позивача у період з 12.08.1985 року по 29.04.1990 року є Рівненська ПМК-243 тресту «Укррадгоспспецбуд» («чиста зона»), то факт постійного проживання чи роботи у зоні посиленого радіологічного контролю підтвердити неможливо.

Вважає, що немає законних підстав для підтвердження ані факту постійної роботи в 4-ій зоні, ні факту проживання в 4-ій зоні позивача протягом 4 років станом на 01.01.1993 року.

Зазначає, що м. Сарни, згідно Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМ Української РСР № 106 від 23.07.1991 року відноситься до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Встановлення факту проживання ОСОБА_1 на території зони радіоактивного забруднення в подальшому буде впливати на вирішення питання про призначення останньому пенсії згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Із цих підстав просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує, що вважає рішення суду законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною, тому просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Повністю задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що останній довів належними та допустимими доказами той факт, що в період з 26 квітня 1986 року по 18 червня 1990 року він постійного проживав та працював у м. Сарни Рівненської області.

Даний висновок суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, наявним у справі доказам та ґрунтується на законі.

Доводи апеляційної скарги також не спростовують правильність висновків оскаржуваного рішення, оскільки із матеріалів справи вбачається, що хоча позивач і перебував із Рівненській ПМК-243 тресту «Укррадгоспспецбуд» у трудових правовідносинах з 12.08.1985 року по 29.04.1990 року, але за характером своєї роботи фактично працював весь цей час у м. Сарни, про що свідчать відповідні витяги із наказів вказаного підприємства про відрядження ОСОБА_1 в місто ОСОБА_2 і суд першої інстанції вірно взяв їх до уваги при винесенні свого рішення по справі.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в звязку із чим рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 09 листопада 2017 року підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 367, п.1 ч.1 ст. 374, 375, 381, 382, 384, п.2 ч.3 ст.389, 390 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Сарненського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 09 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, з підстав неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, крім випадків, перелічених у частині 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 26.01.2018 року.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : Н.В. Бондаренко

ОСОБА_2