Справа № 585/3496/17
Номер провадження 2/585/89/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2018 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі : головуючої судді Євлах О.О., за участю: секретаря Безручко О.П, позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв»язку в приміщенні суду в місті Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 900 грн. та моральної (немайнової) шкоди в розмірі 3000 грн., завданої вчиненням кримінального правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 серпня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Згідно вироку ОСОБА_2 засуджено за вчинення крадіжки з її будинку, що розташований за адресою: м. Ромни, 3-ій провул. Берегової, 8, грошових коштів в сумі 900 грн., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд. Вказаний вирок вступив в законну силу. Окрім матеріальної шкоди, неправомірними діями відповідача ОСОБА_2 їй завдано немайнових витрат, спричинених моральними стражданнями, які потягнули негативні зміни в її житті, а саме: переживання, тривога, емоційна напруга, нервозність, почуття образи, обурення, побоювання щодо збереження свого майна. Вона переживала емоційний стрес. Так, були порушені їй життєві плани та звичайні життєві зв»язки: викрадені грошові кошти були потрібні їм з чоловіком, оскільки складали їх сімейний бюджет і вони розраховували на них для проживання деякий період часу. Ні під час досудового розслідування, ні під час розгляду кримінального провадження вона цивільний позов не подавала, а ОСОБА_2 їй, як потерпілій від злочину, матеріальну і моральну шкоду в добровільному порядку не відшкодував, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме: 900 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, а моральну шкоду в такому розмірі не визнав. Зазначив, що відбуває покарання, а тому не може бути й мови про відшкодування моральної шкоди позивачці.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 серпня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Зазначений вирок набрав законної сили 25.09.2017 року (а. с. 17-18).

Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, вироком суду встановлено, що, внаслідок злочинних дій відповідача, позивачу заподіяно матеріальну шкоду і ця обставина є обов'язковою для суду при розгляді цієї справи. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення з нього матеріальної шкоди визнав в повному обсязі.

Встановленим судом обставинам, відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій, які регулюються Цивільним Кодексом України.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

В силу з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6, судам роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди належить задовольнити повністю в сумі 900 грн.

Визначаючись щодо відшкодування позивачу моральної шкоди, суд виходить із такого.

Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів такого захисту є відшкодування моральної (немайнової) шкоди, що гарантується в першу чергу Конституцією України, а також Цивільним Кодексом і відповідними законами України.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Враховуючи, що внаслідок кримінального правопорушення, вчиненого відповідачем, позивач отримала збитки в сумі 900 грн., шкода не відшкодована, тому зазнала моральних страждань, які полягають в негативних змінах в її житті, а саме: переживання, тривога, емоційна напруга, нервозність, почуття образи, обурення, побоювання щодо збереження свого майна. Зазначене, на переконання суду, не може не відобразитись на характері та обсязі душевних та психічних страждань, яких зазнала та продовжує зазнавати позивачка.

Отже, очевидним є те, що вчиненим відповідачем кримінальним правопорушенням позивачу завдано моральної шкоди. При цьому, моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Будь - яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь - який її розмір може мати суто умовний вираз.

З огляду на це, враховуючи, що майнову шкоду відповідач заподіяв умисно, не вчинив жодних заходів щодо її відшкодування, вважаючи, що відбуття покарання є достатньою компенсацією потерпілій, та, виходячи із засад виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовну вимогу про стягнення моральної шкоди слід задовольнити частково в розмірі 2000 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати в розмірі 640 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 34, 81, 138, 141, 263, 265, 268, 273, 280, 284, 289, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: 3-ій провул. Берегової, 10, м. Ромни, Сумської області, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, 2900 (дві тисячі дев»ятсот) грн., із них: 900 (дев»ятсот) грн. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, та 2000 (дві тисячі) грн. на відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640 (шісток сорок) грн.

Рішення набирає законної сили через 30 днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області в порядку та у строки, встановлені ст.ст.352-354 ЦПК України, з особливостями, визначеними розділом 13 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 02 лютого 2018 року.

Суддя: підпис…

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_3