Справа № 525/104/18
Провадження №2/525/118/2018
У Х В А Л А

02 лютого 2018 року сел. ОСОБА_1

Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_2 фірма «Надежда» про відстрочення сплати судового збору за матеріалами позовної заяви ОСОБА_2 фірми «Надежда» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аско-Медсервіс» про відшкодування матеріальної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 фірма «Надежда» 31.01.2018 року звернулася до Великобагачанського районного суду Полтавської області з цивільний позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аско-Медсервіс» про відшкодування матеріальної шкоди. У позовних вимогах позивач прохає стягнути з відповідача ОСОБА_3 матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення ДТП у розмірі 128572 грн.90 коп.; з відповідача ОСОБА_4 публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аско-Медсервіс» позивач просить стягнути 50000 грн. страхового відшкодування за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АІ №4739620. У позовній заяві позивачем вказана ціна позову 178572 грн.90 коп. Також слід зазначити, що виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, викладено у повній відповідності до положеннями статті 175 ЦПК України. Однак, як вбачається з документів, що додані до позовної заяви (положення ст.177 ЦПК України), позивач судовий збір за вищевказаним позовом не сплачував.

Разом із позовною заявою позивач надав заяву №12 від 26.01.2018 року, в якій просить відстрочити сплату судового збору за даним позовом до ухвалення судового рішення у справі. На обґрунтування доводів даної заяви (з огляду на її зміст) позивач посилається на те, що на даний час виробничо-комерційна фірма «Надежда» перебуває у скрутному матеріальному становищі та не має можливості сплатити судовий збір.

Розглянувши заяву №12 від 26.01.2018 року позивача ОСОБА_2 фірма «Надежда» про відстрочення сплати судового збору суд приходить до висновку, що на даний час вищевказана заява не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Тобто, юридична конструкція та зміст даної процесуальної норми визначає майновий стан сторони як основу для вирішення питання про відстрочення чи розстрочення судового збору.

При цьому, у ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» перераховано вичерпний перелік осіб та умов, за яких суд може відстрочити сплату судового збору. Позивач за своїм організаційно-правовим статусом до зазначених осіб не відноситься.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (із змінами), судові витрати це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у звязку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати це витрати держави, які вона несе у звязку з вирішенням конкретної справи. При цьому, при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, повязані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат) у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Як розяснено в п.29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (із змінами), відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 82 ЦПК (в даний час діє стаття 136 ЦПК України в редакції 2017 року), єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК (в даний час це норма ч.3 ст.12 ЦПК України в редакції 2017 року) повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Зміст та письмові доводи заяви позивача про відстрочення сплати судового збору зводиться до того, що на даний час виробничо-комерційна фірма «Надежда» перебуває у скрутному матеріальному становищі та не має можливості сплатити судовий збір. При цьому, будь-які документи чи відомості, які б свідчили про підтвердження скрутного матеріального становища даної юридичної особи, до даної заяви позивачем не надавалося.

Тобто, будь-яких документів чи відомостей на підтвердження викладених обставин про скрутне матеріальне становище та про неможливість сплатити судовий збір в розмірі 2678 грн.59 коп. (1,5 відсотка ціни позову) при предявленні позову (зокрема, відомостей про підтвердження майнового стану, наприклад, довідки про перелік рахунків, банківських документів про відсутність коштів на рахунках, їх арешт чи блокування тощо), матеріали заяви позивача виробничо-комерційна фірма «Надежда» на час розгляду судом даної заяви, не містять.

Вказані обставини, з огляду на принцип диспозитивності, позбавляють на даний час (тобто на час розгляду вищевказаної заяви) суд вирішити питання про відстрочку сплати судового збору та оцінити доводи, які наведені у заяві позивача про сплату судового збору, а тому суд приходить до висновку, що на даний час, з огляду на вищевикладені обставини, вважає, що клопотання про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.

При цьому, в разі подання позивачем відповідних відомостей та даних, які стосуються доводів заяви позивача про відстрочення сплати судового збору, ці відомості та дані будуть розглядатися з огляду на положення ст.136 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.136,260,353 ЦПК України, ст.8 Закону України «Про судовий збір», розясненнями, що викладені в п.29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (із змінами), -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви №12 від 26.01.2018 року позивача ОСОБА_2 фірма «Надежда» про відстрочення сплати судового збору за матеріалами позовної заяви ОСОБА_2 фірми «Надежда» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аско-Медсервіс» про відшкодування матеріальної шкоди - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Хоролець