АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 527/1614/17 Номер провадження 22-ц/786/418/18Головуючий у 1-й інстанції Левицька Т. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

учасники справи

представник позивача ОСОБА_2

представника відповідача - адвоката ОСОБА_3

переглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Новомосковськ Агро»

на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 06 грудня 2017 року, ухвалене суддею Левицькою Т.В., повний текст рішення складено дата не вказана

у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новомосковськ Агро» про зобовязання передати земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2017 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новомосковськ Агро» про зобовязання передати земельну ділянку. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником земельної ділянки площею 3,40 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області. 08 серпня 2008 року між ним та ТОВ «Новомосковськ Агро» строком на 49 років укладено договір оренди вказаної земельної ділянки. Відповідно до умов договору відповідач, як орендар, зобовязався сплачувати йому, як орендодавцю, кожного року не пізніше 20 грудня 2 % від нормативно - грошової оцінки даної земельної ділянки 809 грн. 79 коп. на рік з подальшими індексаціями. При цьому, вказаний договір оренди не був зареєстрований у відділі Держкомзему, у звязку з чим не набув чинності. Взяті на себе зобовязання відповідач не виконує. Станом на дату звернення з позовом товариством «Новомосковськ Агро» йому не сплачено жодних грошових коштів в рахунок плати за користування земельною ділянкою. Посилаючись на викладене, з урахуванням заяви про уточнення позову, позивач просив зобовязати відповідача передати йому земельну ділянку загальною площею 3,40 га, кадастровий номер :00:009:0122, розташовану на території Глобинської міської ради, в стані придатному для цільового використання, судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 06 грудня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Зобов язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Новомосковськ Агро» передати ОСОБА_4 земельну ділянку площею 3,40 га, кадастровий номер: :00:009:0122, розташовану на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області, в стані придатному для цільового використання.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Новомосковськ Агро» на користь ОСОБА_4 640 грн. у відшкодування судових витрат, понесених на сплату судового збору.

Не погодившись з судовим рішенням, його в апеляційному порядку оскаржило ТОВ «Новомосковськ Агро», яке, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, судові витрати стягнути з позивача. Вказує, що дія договору оренди земельної ділянки повинна бути припинена шляхом його розірвання, місцевий суд, ухвалюючи судове рішення, не дав правову оцінку як факту сплати позивачу у 2008 році грошових коштів у розмірі 16 732 грн. в рахунок авансових платежів по орендній платі, так і клопотанню відповідача про застосування позовної давності, договір оренди земельної ділянки не міг бути зареєстрований з причини допущення у Державному акті помилки, яка була усунута позивачем пізніше, суд не дав правової оцінки поясненням відповідача з приводу відсутності у нього обов»язку по зберіганню бухгалтерських документів, заборгованість по орендній платі відсутня.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши пояснення учасників процесу, дійшла висновку про залишення рішення суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч.1 ст. 367 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч.1 п.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, ОСОБА_4є власником земельної ділянки, площею 3,40 га, кадастровий номер :00:009:0122, розташованої на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 210968, що виданий Глобинською РДА 17.03.2004 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 02 (а.с. 14).

08 серпня 2008 року між позивачем, як орендодавцем та ТОВ «Новомосковськ Агро», як орендарем, укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки, який нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу ОСОБА_5 (а.с. 10-13).

Відповідно до п. 3.1 договору оренди він укладений строком на 49 років, починаючи з дати його державної реєстрації.

Пунктом 15.1 договору передбачено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами, нотаріального посвідчення та державної реєстрації.

Відповідачем на підтвердження виконання умов договору оренди надано суду такі докази:

- бухгалтерська довідка від 13.09.2017 року про те, що згідно проведених бухгалтерських розрахунків по ОСОБА_4 станом на 13.09.2017 року значиться не списана (дебіторська) заборгованість в сумі 411,09 грн. Дана заборгованість виникла згідно договору від 08.08.2008 року за авансовими платежами в рахунок оренди земельної ділянки (паю) майбутніх періодівь (а.с. 32).

- бухгалтерська довідка від 13.09.2017 року № 13/09/17/1 про те, що у 2008 році ОСОБА_4 одержав від ТОВ «Новомосковськ Агро» грошові кошти по договору оренди землі від 08.08.2008 року в рахунок виплати орендної плати за 2008 рік та майбутніх періодів в сумі 16 732 грн. (а.с. 31).

- картка рахунку 6851 ОСОБА_4, в яких відображено операції по розрахунках по договору оренди (а.с. 34-35).

- акт знищення первинних бухгалтерських документів (за 2009-2010-2011 роки) від 30.12.2014 року, від 04.01.2017 року за 2012-2013 роки (а.с. 36,37).

Крім цього, як встановив місцевий суд, заява відповідача про застосування позовної давності задоволенню не підлягає, оскільки позивачем заявлено вимогу про зобов»язання передати земельну ділянку, вказані правовідносини є триваючими, тому строк позовної давності не сплив.

Задовольняючи позов, місцевий суд виходив з того, що договір оренди землі від 08.08.2008 року, укладений між сторонами, не набрав чинності, оскільки станом на час розгляду справи не пройшов державну реєстрацію, саме після набрання договором чинності орендодавець зобов»язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння, користування на певний строк, а орендар зобов»язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства, відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правових підстав використання земельної ділянки, власником якої є позивач.

Як встановила колегія суддів, такий висновок місцевого суду є правильним, оскільки суд дійшов його після повного, всебічного та об"єктивного з"ясування фактичних обставин справи, прав та обов"язків сторін в даних правовідносинах, з правильним застосуванням норм матеріального права.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом даного спору згідно уточненої позовної заяви є зобов»язання відповідача передати позивачу земельну ділянку з підстав того, що договір оренди земельної ділянки не набрав чинності, т. я. не проведена його державна реєстрація, невнесення відповідачем орендної плати (а.с. 47-48).

Статтями 18, 20 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Договір оренди землі від 08.08.2008 року, укладений між ОСОБА_4 та ТОВ «Новомосковськ Агро», не набрав чинності, оскільки станом на час розгляду справи не пройшов державну реєстрацію.

Сторонами по справі визнається та обставина, що договір оренди земельної ділянки від 08.08.2008 року не пройшов державну реєстрацію.

Укладаючи договір оренди землі від 08.08.2008 року та підписуючи його сторони договору дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі.

Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина перша статті 210 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, повязані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». За змістом статей 18, 20 цього Закону (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом. Отже, строк дії договору оренди землі, умовами якого передбачено, що відлік строку оренди настає з моменту державної реєстрації цього договору, починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення. Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обовязки за договором, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) породжує правовідносини, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.

Місцевий суд прийшов до обгрунтованого висновку про те, що відповідач без правових підстав використовує земельну ділянку позивача і тому у відповідності до вимог ст.1212 ЦК України вона підлягає передачі позивачу.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно припинив дію (розірвав) договору оренди земельної ділянки, не заслуговують на увагу, оскільки такі вимоги позивачем не заявлялися, в уточненій позовній заяві від 09.11.2017 р. (а.с. 47-48) позивач просив зобов»язати відповідача передати йому спірну земельну ділянку в стані придатному для цільового використання.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що місцевий суд не дав правову оцінку факту сплати позивачу в рахунок авансових платежів за оренду землі всього у розмірі 16 732 грн., оскільки дана обставина не впливає на вирішення спору, т.я. за умовами договору оренди землі виплата авансових платежів наперед не передбачена. Місцевий суд обгрунтував у мотивувальній частині судового рішення свій висновок щодо відхилення клопотання відповідача про застосування строку позовної давності. Крім цього, заявляючи таке клопотання (а.с. 30), відповідач посилався на те, що строк позовної давності сплив ще 04.09.2011 року, тобто через три роки після отримання 04.09.2008 р. позивачем останньої суми коштів 2 732,00 грн. (а.с. 31) в рахунок виплати орендної плати за 2008 рік та майбутніх періодів. Договір оренди земельної ділянки не містить умови щодо проведення у такий спосіб орендної плати. За умовами договору оренди землі (п.4.1., 4.3) передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 2% від грошової оцінки земельної ділянки кожного року і становить 809,79 грн. на рік, орендна плата вноситься щорічно, не пізніше 20 грудня поточного року в повному обсязі. Отже, інших способів виплати орендної плати договір оренди не передбачає, договір оренди землі не передбачає сплату орендодавцю наперед певної суми коштів.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що договір оренди земельної ділянки не міг бути зареєстрованим відповідачем із-за допущеної помилки у Державному акті, оскільки дана обставина не впливає на вирішення спору, відповідач повинен був при укладанні договору пересвідчитися у достовірності правовстановлюючих документів, а у разі виявлення помилки вжити заходи щодо її виправлення чи відмовитися від укладення договору тощо.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що суд не дав правову оцінку поясненням відповідача відносно того, що у відповідача відсутній обов'язок зберігати первинні бухгалтерські документи по 2013 рік включно, що суд повинен був застосувати позовну давність та відмовити у позові. Первинні бухгалтерські документи, на знищення яких посилається відповідач, є документами бухгалтерського обліку та фінансової звітності. Документи звітності перед контролюючими фінансовими органами, на які посилається відповідач, не є первинними доказами у розумінні цивільного та цивільного процесуального права у разі укладання між фізичною та юридичною особою договору оренди землі.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що позивач не надав доказів на підтвердження того, що існує заборгованість, відповідачем не надано доказів на спростування цього твердження позивачем, договір оренди землі передбачає виплату орендної плати кожного року, відповідач не надав доказів того, що кожного року на виконання умов договору виплачував позивачеві орендну плату.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачається.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 368, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Новомосковськ Агро» - залишити без задоволення, а рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 06 грудня 2017 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 31 січня 2018 року.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_6 ОСОБА_7