Справа № 473/4907/18
РІШЕННЯ

іменем України

"21" грудня 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Вуїва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Заблоцької М.М., відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» (далі - АТ «Миколаївобленерго») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором реструктуризації,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року АТ «Миколаївобленерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором реструктуризації в якому вказувало, що відповідач є споживачем електроенергії за адресою: Вознесенський р-н, с. Бузьке, вул. О. Григорєва, 442.

Відповідні послуги йому надає позивач.

05 травня 2017 року контролерами АТ «Миколаївобленерго» за вказаною адресою було виявлено порушення ОСОБА_2 користування електричною енергією для населення, а саме самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, відкритою електропроводкою поза приладом обліку, що неможливо було виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку.

За наслідками порушення 05 травня 2017 року було складено акт про порушення №S 7464.

В результаті порушення відповідачем діючих на час виявлення порушення «ОСОБА_2 користування електричною енергією для населення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1357 від 26 липня 1999 року (далі ОСОБА_2) комісією АТ «Миколаївобленерго» було розраховано вартість не облікованої електричної енергії в розмірі 8 664,07 грн.

27 червня 2017 року між сторонами було укладено договір реструктуризації заборгованості №601832-р, згідно якого відповідач визнав нарахований на підставі акту про порушення №S 7464 від 05 травня 2017 року борг за не обліковану електроенергію в розмірі 8 664,07 грн. та сплатив частину боргу в розмірі 1 000 грн. Решту суми зобовязався сплатити частинами (1 289,07 грн. до 10 липня 2017 року та по 1 275 грн. щомісячно протягом наступних пяти місяців) в строк до 10 грудня 2017 року, проте взяті на себе зобовязання не виконав.

В звязку з цим АТ «Миколаївобленерго» просило в судовому порядку стягнути зі ОСОБА_1 залишок боргу в розмірі 7 664,07 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явилася, проте надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю.

Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі представника позивача, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст.. 206 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

При цьому судом встановлено, що особовий рахунок на житловий будинок за адресою: вул. О. Григорєва, 442, с. Бузьке, Вознесенський район, Миколаївська область відкритий АТ «Миколаївобленерго» (яке є постачальником електроенергії населенню Вознесенського району) на ім'я ОСОБА_3, з нею ж укладений договір на користування електроенергією. Проте ОСОБА_3 померла.

Разом з тим з 1982 року по час розгляду справи в будинку зареєстрований та мешкає чоловік попереднього споживача ОСОБА_1

05 травня 2017 року контролерами АТ «Миколаївобленерго» за вказаною адресою було виявлено порушення ОСОБА_2 користування електричною енергією для населення, а саме самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, відкритою електропроводкою поза приладом обліку, що неможливо було виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку.

За наслідками порушення 05 травня 2017 року було складено акт про порушення №S 7464 за підписами трьох контролерів, підписаний ОСОБА_1 без зауважень, в підтвердження порушення зібрано інші докази (а.с. 7-8).

Згідно протоколу комісії АТ «Миколаївобленерго» від 26 травня 2017 року ОСОБА_1, як фактичний споживач електроенергії, визнаний причетним до вчинення порушення. В результаті порушення відповідачем ОСОБА_2 йому нараховано вартість не облікованої електричної енергії в розмірі 8 664,07 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, який без попереднього переукладення договору, споживаючи електроенергію, набув обов'язки споживача, порушив вимоги ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 42 ОСОБА_2 (чинних на час виявлення порушення), а тому він, як фактичний споживач, відповідно до ст.ст. 58, 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», п.п. 48, 53 ОСОБА_2 зобовязаний відшкодувати електропостачальнику в повному обсязі вартість не облікованої електричної енергії.

Розмір не облікованої електричної енергії розрахований позивачем правильно, а саме відповідно до вимог п.п. 3.3, 3.5, 3.7 «Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією», затвердженої постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року №562 (з подальшими змінами та доповненнями), а саме: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії (30,08 кВт*год.); за тарифами для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір вартості не облікованої електроенергії; за кількістю днів з дня останнього відключення будинку споживача від електропостачання до дня виявлення порушення (з 29 червня 2016 року по 05 травня 2017 року).

Також судом встановлено, що 27 червня 2017 року між сторонами було укладено договір реструктуризації заборгованості №601832-р, згідно якого відповідач визнав нарахований на підставі акту про порушення №S 7464 від 05 травня 2017 року борг за не обліковану електроенергію в розмірі 8 664,07 грн. та сплатив частину боргу в розмірі 1 000 грн. Решту суми зобовязався сплатити частинами (1 289,07 грн. до 10 липня 2017 року та по 1 275 грн. щомісячно протягом наступних пяти місяців) в строк до 10 грудня 2017 року, проте взяті на себе зобовязання не виконав.

Згідно п.п. 2.3, 2.4, 3.2.2 договору реструктуризації у разі порушення боржником строків виконання зобовязань та/або виконання їх не в повному обсязі, графік погашення заборгованості вважається зміненим, а боржник упродовж пяти банківських днів з дня порушення зобовязаний сплатити увесь залишок несплаченої заборгованості за цим договором. У разі порушення боржником строків погашення реструктуризованої заборгованості за зміненим графіком, договір вважається розірваним. За умови порушення боржником умов договору кредитор має право звернутися до суду для стягнення залишку несплаченої реструктуризованої заборгованості.

На час укладення договору реструктуризації вказані відносини не мали чіткого законодавчого врегулювання.

Проте згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦПК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.. 629 ЦК України).

Договір набирає чинності з моменту його укладення.

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України).

Встановлене договором зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).

За встановлених обставин, оскільки зобовязання за договором реструктуризації відповідачем не виконані, а тому зі ОСОБА_1 на користь АТ «Миколаївобленерго» слід в судовому порядку стягнути 7 664,07 грн. вартості не облікованої електричної енергії.

В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню 1 762 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором реструктуризації задовольнити повністю.

Стягнути зі ОСОБА_1 (Миколаївська обл., Вознесенський р-н, с. Бузьке, вул. О.Григорєва, 442; ідент. номер НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» (м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40; ідент. код 23399393) заборгованість по сплаті вартості не облікованої електричної енергії за договором реструктуризації №601832-р від 27 червня 2017 року в розмірі 7 664 (сім тисяч шістсот шістдесят чотири) гривні 07 копійок, перерахувавши кошти на рахунок 42 в АТ «Державний ощадний банк України», МФО 326461, ), а також в повернення 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) гривні судового збору, перерахувавши кошти на рахунок (р/р 2001 в АТ КБ «Приватбанк», МФО 326610, ).

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Вуїв О.В.