Справа №573/2171/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/103/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року м.Суми

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 21 листопада 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа: Регіональний сервісний центр МВС в Сумській області про розподіл спільного майна подружжя та визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

02 листопада 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 07 лютого 1989 року перебувала в шлюбі з відповідачем. За час спільного проживання ними було придбане наступне майно: мікрохвильова піч «SAMSUNG», модель CT283GNR, пральна машина ТМ «GORENJE», модель WA61061R (S/N:74530434), диван кутовий розкладний, 2+1 посадкове місце, диван кутовий розкладний, 3+1 посадкове місце, пилосос ТМ «PHILIPS», модель FC8144, двокамерний холодильник ТМ «ВЕКО», шафу-купе, агрегат індивідуального доїння АИД-1-01, морозильну камеру «Атлант», корови в кількості 2 шт. «Лізка-Марта» та «Мілка», та автомобіль ВАЗ-211440, 2009 року випуску, державний номер НОМЕР_1. Окрім того, на депозитних рахунках, відкритих на імя ОСОБА_3, були розміщені грошові кошти, на загальну суму 245 189 грн. 92 коп. та 400 дол. США, що є їх спільною сумісною власністю. Вказує, що відповідач за час її відсутності, без її згоди розпорядився спільним майном, а кошти від його реалізації витратив не в інтересах сімї. Зокрема, відповідачем були продані дві корови, вартість яких становить 29 000 грн., апарат для доїння корів віддав батькам своєї співмешканки ОСОБА_5 04 листопада 2016 року ОСОБА_3 переоформив на ОСОБА_5 автомобіль ВАЗ-211440, 2009 року випуску, р. н. ВМ3240АО, уклавши з останньою договір купівлі-продажу, в якому визначив вартість транспортного засобу в 60 000 грн. Вважає, що на підставі ст. 65 СК України договір купівлі-продажу автомобіля має бути визнаним недійсним, а спірний транспортний засіб має бути повернутий у спільну сумісну власність колишнього подружжя і підлягає розподілу.

Остаточно уточнивши позовні вимоги (т. 2, а. с. 173-175, 230-231), просить ухвалити рішення, яким:

- визнати обєктами спільної сумісної власності ОСОБА_4 і ОСОБА_3 наступне майно: мікрохвильову піч «SAMSUNG», модель CT283GNR, вартістю 960 грн.; пральну машину ТМ «GORENJE», модель WA61061R (S/N:74530434), вартістю 2 835 грн.; диван кутовий розкладний, 2+1 посадкове місце, вартістю 1 842 грн.; диван кутовий розкладний, 3+1 посадкове місце, вартістю 2 345 грн.; пилосос ТМ «PHILIPS», модель FC8144, вартістю 775 грн.; двокамерний холодильник ТМ «ВЕКО», вартістю 1 460 грн.; шафу-купе (відомості щодо виробника відсутні), вартістю 3 580 грн.; агрегат індивідуального доїння АИД-1-01 (виробник м. Харків), вартістю 1 710 грн.; морозильну камеру «Атлант» вартістю 5 220 грн.; корови в кількості 2 шт. по кличці «Лізка-Марта» та «Мілка», вартістю 14 000 грн. 00 коп. та 15 000 грн. 00 коп. відповідно;

- стягнути з відповідача на її користь 1/2 частину вартості вказаного майна;

- виділити їй у власність автомобіль ВАЗ-211440, 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, вартістю 60 000 грн., грошові кошти (грошовий вклад з відсотками) у загальній сумі 417, 19 дол. США, що еквівалентно 11 072 грн. 22 коп., які знаходяться на валютному рахунку №3885, відкритому на імя відповідача у ПАТ КБ «ПриватБанк» за договором SAMDNWFD901;

- стягнути з ОСОБА_3 на її користь 106 761 грн. 21 коп., що відповідає 1/2 частині грошових вкладів, яким відповідач розпорядився на власний розсуд;

- визнати недійсним договір купівлі продажу №5946/2016/170248 від 04 листопада 2016 року автомобіля ВАЗ-211440, 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, вартістю 60 000 грн., укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5;

- витребувати вказаний транспортний засіб із чужого незаконного володіння відповідачки ОСОБА_5, передавши його у власність позивачці.

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 21 листопада 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано обєктами спільної сумісної власності ОСОБА_4 і ОСОБА_3 наступне майно: мікрохвильову піч «SAMSUNG», модель CT283GNR, вартістю 960 грн.; пральну машину ТМ «GORENJE», модель WA61061R (S/N:74530434), вартістю 2 835 грн.; диван кутовий розкладний, 2+1 посадкове місце, вартістю 1 842 грн.; диван кутовий розкладний, 3+1 посадкове місце, вартістю 2 345 грн.; пилосос ТМ «PHILIPS», модель FC8144, вартістю 775 грн.; двокамерний холодильник ТМ «ВЕКО», вартістю 1 460 грн.; шафу-купе (відомості щодо виробника відсутні), вартістю 3 580 грн.; агрегат індивідуального доїння АИД-1-01 (виробник м. Харків), вартістю 1 710 грн.; морозильну камеру «Атлант» вартістю 5 220 грн., а всього майно загальною вартістю на час розгляду справи 20 727 грн. 00 коп., виділивши його в порядку розподілу у власність ОСОБА_3.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 10 363 грн. 50 коп. компенсації 1/2 частини вартості вказаного майна.

Право власності ОСОБА_4 на 1/2 частину зазначеного вище майна припинити з моменту отримання від ОСОБА_3 грошової компенсації вартості 1/2 частини вказаного майна у розмірі 10 363 грн. 50 коп. і з цього часу право власності на зазначене майно переходить до ОСОБА_3

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 компенсацію 1/2 частини грошових коштів у сумі 9 000 (девять тисяч) гривень від реалізації корів «Лізки-Марти» та «Мілки».

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 компенсацію 1/2 частини грошових коштів у сумі 30 000 грн. 00 коп. від реалізації автомобіля ВАЗ-211440, 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1/2 частину грошових вкладів у сумі 117 433 грн. 83 коп.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину грошового вкладу у сумі 417, 19 доларів США, які знаходяться на рахунку №3885, відкритому у ПАТ КБ «ПриватБанк» на імя ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3) за договором SAMDNWFD101.

Вирішено питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення норм процесуального права та невірне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким визначити перелік майна набутого в період шлюбу, що підлягає поділу: мікрохвильову піч «SAMSUNG», модель CT283GNR, вартістю 960 грн.; пральну машину ТМ «GORENJE», модель WA61061R (S/N:74530434), вартістю 2 835 грн.; диван кутовий розкладний, 2+1 посадкове місце, вартістю 1 842 грн.; диван кутовий розкладний, 3+1 посадкове місце, вартістю 2 345 грн.; пилосос ТМ «PHILIPS», модель FC8144, вартістю 775 грн.; двокамерний холодильник ТМ «ВЕКО», вартістю 1 460 грн.; шафу-купе (відомості щодо виробника відсутні), вартістю 2 835 грн.; агрегат індивідуального доїння АИД-1-01 (виробник м. Харків), вартістю 1 710 грн.; морозильну камеру «Атлант», вартістю 3 000 грн. 00 коп.; грошовий вклад в сумі 417,19 доларів США, який знаходиться на рахунку №3885 в ПАТ КБ «ПриватБанк»; залишок коштів знятих з депозиту 18 листопада 2016 року в сумі 4 762 грн. 99 коп.; вартість проданого автомобіля - 60 000 грн. 00 коп.; різницю між коштами від реалізації корів та виплатами заборгованості центру зайнятості, яка складає 183 грн. 79 коп. Просить залишити за ним право власності на майно, загальною вартістю 45 761 грн. 89 коп. та передати у власність ОСОБА_4 майно, загальною вартістю 48 169 грн. 89 коп.

При цьому вказує на те, що судом при ухваленні оскаржуваного рішення не було враховано, що кошти отримані від реалізації корів були витрачені на погашення спільного боргу в сумі 17 816 грн. 21 коп. центру зайнятості. Зазначає, що у відповідності до положень ст. 71 СК України майно, що є спільним майном подружжя має ділитись між ними в натурі, а кошти в якості компенсації половини вартості майна, за виключення проданого автомобіля, стягнуті судом без його згоди. Вважає, що грошові кошти в сумі 120 000 грн., які були розмішені на депозитному рахунку, набуті ним не під час шлюбу, а тому спільним майном не вважаються. Окрім того зазначає, що зняті з депозитного рахунку кошти в сумі 104 762 грн. 99 коп. були витрачені на погашення боргу в усім 100 000 грн. 00 коп., що є їх з позивачкою спільним боргом.

Рішення в частині вирішення позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_3 компенсації вартості транспортного засобу та в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, сторонами не оскаржується та в апеляційному порядку не переглядається.

Заслухавши пояснення відповідача та його представника адвоката ОСОБА_6, які підтримали апеляційну скаргу, представника позивача адвоката ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення в оскаржуваній частині, суд першої інстанції виходив з того, що спірне майно було придбано під час шлюбу, на даний час знаходиться в користуванні відповідача, позивач не має власного житла та не може використовувати його в побуті за призначенням, а тому речі побутового вжитку необхідно виділити у власність відповідачу і стягнути з нього компенсацію 1/2 частини вартості цього майна. Безпідставно нарахована та виплачена відповідачу допомога по безробіттю була повернута в серпні 2016 року, тобто ще під час проживання сторін однією сімєю, а спірні корови відповідачем були продані в жовтні 2016 року. Кошти, які були розміщенні на депозитних рахунках на загальну суму 234 867 грн. 65 коп., відритих на імя відповідача, були накопичені подружжям під час шлюбу, а тому є їх спільною власністю. Відповідачем не було доведено те, що частина коштів знятих з депозитного рахунку, а саме 100 000 грн. 00 коп. були спрямовані на погашення боргу за договором позики, колишнє подружжя ОСОБА_4 мали заощадження та у них не було потреби в отриманні позики.

Колегія суддів не може повністю погодитись з висновками суду першої інстанції щодо поділу речей побутового вжитку, оскільки суд дійшов їх з неправильним застосуванням норм матеріального права. Щодо вирішення позовних вимог в іншій, оскаржуваній частині рішення, то висновки суду відповідають обставинам справи та суд дійшов їх з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, з 07 лютого 1989 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано заочним рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 10 січня 2017 року, що набрало законної сили 31 січня 2017 року (т. 2, а. с. 197, 201).

Судом встановлено, що фактично шлюбні стосунки між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 припинені наприкінці вересня 2016 року. Зазначена обставина сторонами не заперечуються.

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи, складеного 25 липня 2017 року (т. 2, а. с. 133-163)., за адресою: Сумська область, Білопільський район, с. Верхосулка, вул. Набережна, 41, де мешкає ОСОБА_3, встановлена наявність наступного майна:

- мікрохвильова піч «SAMSUNG», модель CT283GNR, вартістю 960 грн. 00 коп.,

- пральна машина ТМ «GORENJE», модель WA61061R (S/N:74530434), вартістю 2835 грн. 00 коп.,

- мякі кутові меблі для вітальні бордово-бежевого кольору (диван кутовий розкладного, 2+1 посадкове місце) , вартістю 1 842 грн. 00 коп.,

- мякі кутові меблі для вітальні жовто-бежевого кольору (диван кутовий розкладний, 3+1 посадкове місце), вартістю 2 345 грн. 00 коп.,

- пилосос ТМ «PHILIPS», модель FC8144, вартістю 775 грн. 00 коп.,

- двокамерний холодильник ТМ «ВЕКО» (відомості щодо моделі відсутні, габаритні розміри (ВхШхГ, см) 190х70х50), вартістю 1 460 грн. 00 коп.,

- шафа-купе (відомості щодо виробника відсутні), вартістю 3 580 грн. 00 коп.,

- агрегат індивідуального доїння АІД-1-01 (виробник м. Харків, на момент огляду перебував у розібраному стані), вартістю 1 710 грн. 00 коп.

Морозильна камера «Атлант» відповідачем не була надана на дослідження, а тому оцінена експертом у сумі 5 220 грн. 00 коп. з урахуванням матеріалів даної цивільної справи, зносу, якісних показників обєкта та результатів порівняльного аналізу показників обєктів аналогічного асортименту.

Загальна вартість майна, яке оцінювалося експертом, склала 20 727 грн. 00 коп.

11 лютого 2016 року за договором SAMDNWFD500 в ПАТ КБ «ПриватБанк» на імя ОСОБА_3 було відкрито депозитний рахунок №6684 на суму 69 000 грн., який неодноразово поповнювався та капіталізувався. 18 листопада 2016 року проведено операцію повернення коштів за вказаним договором у загальній сумі 104 762 грн. 99 коп. (т. 2, а. с. 213, 222-223).

Окрім того, за договором SAMDNWFD901 09 березня 2016 року на імя ОСОБА_3 у ПАТ КБ «ПриватБанк» було відкрито депозитний рахунок №9143 на суму 68 837 грн. 41 коп., який також неодноразово поповнювався та капіталізувався. Надалі, 10 вересня 2016 року була проведена операція по поверненню коштів за вказаним договором у загальній сумі разом із відсотками 119 406 грн. 94 коп. (т. 2, а.с. 81-95).

Відповідно до довідки наданої ПАТ КБ «ПриватБанк» від 13 вересня 2017 року, станом на 09 вересня 2016 року залишок коштів по вкладу SAMDNWFD901 від 09 березня 2016 року становив 119 406 грн. 94 коп. 13 вересня 2016 року вказані кошти були переведені на карту 5767966 (карата універсальна GOLD, відкрита на імя ОСОБА_3В.). Того ж дня 120 000 грн. 00 коп. були перераховані на послугу СВВ (т. 2, а. с. 212).

Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У відповідності до приписів ч. 1, 3 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 70 та ч. 1-2 ст. 71 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

При визначенні вартості морозильної камери «Атлант»та шафи-купи суд першої інстанції обґрунтовано виходив з висновку судової товарознавчої експертизи, складеного 25 липня 2017 року, оскільки судовим експертом були враховані їх знос, якісні показники, середня ринкова вартість аналогічних товарів. У свою чергу відповідачем не надано суду доказів на підтвердження того, що вказані спірні речі мають меншу вартість, яку він зазначив в апеляційній скарзі.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що кошти отримані від продажу корів та зняті з депозитного рахунку 18 листопада 2016 року в сумі 104 762 грн. 99 коп. були витрачені на погашення наявних у сімї боргів, спростовується зібраними по справі доказами.

Зокрема, кошти в сумі 17 816 грн. 21 коп., виплаченої ОСОБА_3 допомоги по безробіттю, були перераховані ним на рахунок Білопільського районного центру зайнятості 09 серпня 2016 року, що підтверджується квитанцією (т. 2, а. с. 16), в той час сторони ще проживали однією сімєю. ОСОБА_3 зазначає, що корови були продані в жовтні 2016 року, тобто через два місяці після повернення коштів.

Судом встановлено та не спростовано відповідачем, що у сторін були заощадження, а тому вони не мали потреби в січні 2015 року брати в позику 100 000 грн. на весілля доньок. З наданих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 показань слідує, що на весілля кожній із них батьки дали 20 000 грн. та 15 000 відповідно. Доказів на підтвердження того, що отримані за розпискою кошти були витрачені на потреби сімї та є їх спільним боргом, відповідачем суду не надано. ОСОБА_4 зазначає, що про існування боргу вона взагалі довідалась лише під час розгляду даної справи.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги і щодо набуття відповідачем грошових коштів в сумі 120 000 грн. 00 коп. не під час спільного проживання з позивачем. Зокрема, з довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» від 13 вересня 2017 року вбачається, що вказані кошти на послугу СВВ були перераховані з депозитного рахунку, відкритого 09 березня 2016 року та його поповнення здійснювалось спільними коштами під час шлюбу, а тому ці грошові кошти є спільною власністю подружжя. Протилежного відповідачем не доведено.

Таким чином, враховуючи те, що грошові вклади на загальну суму 234 867 грн. 65 коп. були зняті відповідачем після припинення шлюбних відносин із ОСОБА_4, без її згоди та відома, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що 1/2 частина цих кошів підлягає стягненню на користь позивача.

Разом з тим, колегія судді не може погодитись із висновками суду щодо вирішення позовних вимог про поділ речей побутового вжитку шляхом стягнення з відповідача 1/2 частини вартості цього майна.

Виходячи з положень ст. 71 СК України, майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. При цьому мають враховуватись інтереси подружжя, дітей та інші обставини, що мають значення для справи.

Відповідач заперечує проти залишення йому на праві власності всіх речей побутового вжитку, зокрема просить виділити йому морозильну камеру «Атлант», мякі кутові меблі для вітальні бордово-бежевого кольору та шафу-купе.

Виділяючи у власність відповідача всі речі побутового вжитку та стягуючи з нього компенсацію вартості ? частини цього майна на користь позивача, суд першої інстанції виходив з того, що ці речі знаходяться у володінні і користуванні відповідача, позивач не має власного житла у звязку з чим не має можливості використовувати предмети побуту, які є спільною власністю подружжя.

Проте, знаходження речей побутового вжитку у володінні відповідача, не є підставою для виділення йому у власність всього майна зі стягненням грошової компенсації, так як це суперечить положенням ст. 71 СК України. Відсутність у позивача належного їй на праві власності житла, не свідчить про неможливість використання нею зазначеного майна. Позивач зареєстрована та має право користування будинком в с. Верхосулка Білопільського району, вул. Набережна, 41, де знаходяться, набуті під час шлюбу з відповідачем, речі побутового вжитку, а тому висновок суду першої інстанції про те, що вона не має можливості ними користуватися є передчасним та не підтверджується належними доказами.

Звертаючись 02 листопада 2016 року до суду з даним позовом, ОСОБА_4 не заперечувала проти залишення їй на праві власності мікрохвильової печі «SAMSUNG», двокамерного холодильника ТМ «ВЕКО», мяких кутових меблів для вітальні бордово-бежевого кольору, мяких кутових меблів для вітальні бордово-бежевого кольору, агрегату індивідуального доїння АІД-1-01.

Враховуючи інтереси та побажання сторін, а також те, що позивач на даний час знаходиться на заробітках за кордоном, корови були реалізовані відповідачем, тому потреби в агрегаті індивідуального доїння, який до того ж знаходиться у відповідача в розібраному стані, ОСОБА_4 не має, колегія суддів вважає за необхідне провести розподіл спільного майна сторін речей побутового вжитку наступним чином:

ОСОБА_4 належить виділити на праві власності: мікрохвильову піч «SAMSUNG», модель CT283GNR, вартістю 960 грн. 00 коп.; пральну машину ТМ «GORENJE», модель WA61061R (S/N:74530434), вартістю 2835 грн. 00 коп.; мякі кутові меблі для вітальні жовто-бежевого кольору (диван кутовий розкладний, 3+1 посадкове місце), вартістю 2 345 грн. 00 коп.; пилосос ТМ «PHILIPS», модель FC8144, вартістю 775 грн. 00 коп.; двокамерний холодильник ТМ «ВЕКО» (відомості щодо моделі відсутні, габаритні розміри (ВхШхГ, см) 190х70х50), вартістю 1 460 грн. 00 коп., на загальну суму 8 375 грн. 00 коп.;

ОСОБА_3 належить виділити на праві власності: мякі кутові меблів для вітальні бордово-бежевого кольору (диван кутовий розкладний, 2+1 посадкове місце), вартістю 1 842 грн. 00 коп., шафу-купе (відомості щодо виробника відсутні), вартістю 3 580 грн. 00 коп.; агрегат індивідуального доїння АІД-1-01 (виробник м. Харків) вартістю 1 710 грн. 00 коп.; морозильну камеру «Атлант», вартістю 5 220 грн. 00 коп., а всього на суму 12 352 грн. 00 коп.

З ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь позивача 1988 гривень 50 копійок компенсації за різницю у вартості виділеного майна.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України в частині вирішення позову ОСОБА_4 щодо поділу речей побутового вжитку підлягає зміні.

Колегія суддів не вбачає підстав, для перерозподілу між сторонами судових витрат, оскільки за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3, розмір присудженого позивачу майна в грошовому еквіваленті не підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2); 376 ч. 1 п. 4); 381-382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Білопільського районного суду Сумської області від 21 листопада 2017 року змінити в частині вирішення позову ОСОБА_4 щодо поділу речей побутового вжитку.

Виділити ОСОБА_4 та визнати за нею право власності: на мікрохвильову піч «SAMSUNG», модель CT283GNR, вартістю 960 гривень 00 копійок; пральну машину ТМ «GORENJE», модель WA61061R (S/N:74530434), вартістю 2835 гривень 00 копійок; мякі кутові меблі для вітальні жовто-бежевого кольору (диван кутовий розкладний, 3+1 посадкове місце), вартістю 2 345 гривень 00 копійок; пилосос ТМ «PHILIPS», модель FC8144, вартістю 775 гривень 00 копійок; двокамерний холодильник ТМ «ВЕКО» (відомості щодо моделі відсутні, габаритні розміри (ВхШхГ, см) 190х70х50), вартістю 1 460 гривень 00 копійок, на загальну суму 8 375 гривень 00 копійок.

Виділити ОСОБА_3 та визнати за ним право власності: на мякі кутові меблів для вітальні бордово-бежевого кольору (диван кутовий розкладний, 2+1 посадкове місце), вартістю 1 842 гривень 00 копійок; шафу-купе (відомості щодо виробника відсутні), вартістю 3 580 гривень 00 копійок; агрегат індивідуального доїння АІД-1-01 (виробник м. Харків), вартістю 1 710 гривень 00 копійок; морозильну камеру «Атлант», вартістю 5 220 гривень 00 копійок, а всього на суму 12 352 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1988 гривень 50 копійок компенсації за різницю у вартості виділеного майна.

В іншій частині рішення Білопільського районного суду Сумської області від 21 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 січня 2018 року.

Суддя-доповідач: ОСОБА_2

Судді: О.Ю.Кононенко

ОСОБА_10