справа №619/3732/17
провадження №2/619/211/18
РІШЕННЯ

іменем України

15 січня 2018 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіБолибока Є.А.
за участю секретаря судового засідання Молотко А.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про захист гідності та честі та стягнення моральної шкоди, -

встановив

13 листопада 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, в якому після уточнення просила: визнати інформацію, що стосується ОСОБА_3 такого змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_4 яка міститься у повідомленні, викладеному на бланку Витягу з кримінального провадження №0000038, відкритого за зверненням ОСОБА_4 до Коломацького відділення Валківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, про вчинення ОСОБА_3 шахрайських дій, що кваліфікуються за ст.190 КК України та поширеної ОСОБА_4 (який представляє інтереси ОСОБА_5 за нотаріально посвідченою довіреністю від 28 січня 2017 року) 05 травня 2017 р. шляхом розміщення на вхідних дверях третього під'їзду, в якому проживає ОСОБА_3 з чотирма малолітніми дітьми, дому АДРЕСА_3, - недостовірною та такою, що порушує гідність і честь ОСОБА_3; зобов'язати ОСОБА_4 у продовж п'яти днів з дня набрання законної сили цим рішенням, спростувати недостовірну інформацію поширену ним відносно ОСОБА_3 05 травня 2017 року шляхом розміщення повідомлення на вхідних дверях третього під'їзду, в якому проживає ОСОБА_3, дому АДРЕСА_3, у такий самий спосіб у який поширювалася недостовірна інформація, а саме шляхом розміщення на вхідних дверях третього під'їзду, де проживає ОСОБА_3, дому АДРЕСА_3, повідомлення (листівку) з резолютивною частиною цього рішення; стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь позивачки ОСОБА_3 3000 гривень у якості відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 зазначила, що05 травня 2017 року після 16 години ОСОБА_4 подзвонив позивачу у квартиру. Коли вона спитала хто там, він відповів, що це адвокат приніс документи для вручення. Вона, почувши його голос, дуже перелякалася, закрила двері і подзвонила своєму дядьку, щоб той приїхав. Коли вона закрила двері ОСОБА_4 почав дзвонити у дзвінок. Він дзвонив безперервно, тиснув психологічно, біля 30 хвилин. Потім, як їй розповіли інші особи, ОСОБА_4 вивісив (демонстрував та обнародував) на вхідних дверях під'їзду (у громадському місці) повідомлення (листівку), про те, що вона шахрайка (що вона здійснила злочинні дії, передбачені ст.190 КК України), що проти неї Коломацьким судом відкрито кримінальну справу за його заявою, і щоб сусіди були обережні із нею (мається на увазі, що вона може бути для них загрозою). ОСОБА_7 зупиняв мешканців під'їзду і розповідав їм про те, що вона шахрайка, тобто що вона незаконно отримує державну допомогу як мати-одиначка, що незаконно володіє чужим майном (квартирою) шляхом обману, і що скоро її будуть виселяти із квартири, яка належить її сестрі. Неправдива інформація, яку розповсюджував ОСОБА_4 була сприйнята її сусідами саме так, як він хотів. Звинувачення ОСОБА_4 позивачки у здійсненні шахрайства є звичайним наклепом. Те, що ОСОБА_4 діє за довіреністю ОСОБА_5, передбачає наявність схвалення ОСОБА_5 дій свого представника, що надає право залучити до участі у справі у якості другого відповідача ОСОБА_8, бо ОСОБА_4 самостійно без ОСОБА_8 діяти не має права. Недостовірна інформація у формі ствердження, про те, що вона шахрайка-злочинка, автором якої та яку поширював ОСОБА_4 шляхом розміщення на вхідних дверях під'їзду та усного особистого доведення до відома її сусідів та сторонніх осіб, які входили до мешканців її під'їзду, та на судовому засіданні 12.05.2017, не відповідає дійсності, бо вона ніколи не здійснювала ніяких злочинних дій. Поширення недостовірної інформації порушує немайнові права позивача на незаплямовану гідність і честь і завдає шкоду моральному та психічному стану здоров'я. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 порушені норми Конституції України, які є нормами прямої дії і мають вищу юридичну силу. Результатом дії відповідача є приниження гідності (позитивної самооцінки, самоповаги, які ґрунтуються на внутрішніх духовних цінностях позивача), як матері чотирьох дітей, як законослухняної громадянки суспільства. Самооцінка ґрунтується на соціально-значимих критеріях оцінки моральних та інших якостей особистості, які входять в поняття моралі, це честь і безчестя, добро і зло, повага і наклеп, порядність і продажність, совість і сором, гідність і підлість, обов'язок і зрадництво. Приниження гідності згідно нормам Конституції України є неприпустимим, саме тому ч.3 ст.277 ЦК України презюмує, що розповсюджена про особу негативна інформація є недостовірною. При недоведеності протилежного, відповідно до ч.4 ст.277 ЦК, особа, що розповсюджувала таку інформацію зобов'язана її спростувати. Від дій відповідачів страждає моральний і психологічний стан позивача, її здоров'я, спокій, сон, розмірене життя і життя трьох діточок. Неправдиві відомості, що розповсюджує відповідач, ганьблять або негативно впливають на честь і гідність. Поширені відомості негативно вплинули на можливість повноцінної реалізації немайнових прав в суспільстві, так деякі сусіди, з якими позивач раніше не спілкувалася, тепер зупиняють її, вітаються та запитують чи правда те, що розповідав ОСОБА_4, просять пояснити що сталося, кожної такої розповіді вона знов і знов страждає переживає сором і намагаєся себе виправдовувати перед людьми. Дії у вигляді злочину шахрайства, з боку ОСОБА_3, про які поширював інформацію відповідач, не мали місця ані у часі, ані у просторі, що підтверджується листом Коломацької поліції від 09.06.2017 р. №1168/199-75/01- 2017, в якому повідомляється, що досудове слідство за фактами, викладеними у заяві ОСОБА_4, встановило відсутність складу злочину. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 завдали позивачу душевних страждань, вона не може спати ночами, прокидається, лякається від кожного стороннього звуку, боїться вийти з дітьми із квартири, весь час чекає зустріти відповідача з його групою підтримки. Крім того, заява ОСОБА_4 до поліції, яка містить неправдиву інформацію про скоєння злочину позивачкою, яка у дійсності його не скоювала, кваліфікується як злочин, передбачений ст.383 КК України. Зазначене правопорушення розглядається у порядку кримінального провадження за заявою ОСОБА_3 до прокуратури Харківської області. Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї, у приниженні її честі і гідності.

07 грудня 2017 року після отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідачів ухвалою судді було відкрито провадження у справі.

20 грудня 2017 року відповідач ОСОБА_4 надав суду відзив на позов, в якому проти позову заперечує повністю, вказав що він дійсно є особою, з яким ОСОБА_5 уклала угоду про представництво у суді. Він приймав, приймає та буде приймати участь у розгляді цивільних справ №643/6475/16-ц, №643/4302/17 та №643/14559/17 відповідно у якості її представника. У вказаних справах ОСОБА_5 є відповідачем, а ОСОБА_3- позивачем. В ході виконання своїх обов'язків з представництва інтересів ОСОБА_5 він не здійснював ніяких протиправних дій, ні стосовно ОСОБА_3, ні стосовно будь-яких третіх осіб. Позивачем у цій цивільній справі, а конкретно у відповідній позовній заяві вказана досить значна кількість скоєних нібито його правопорушень. Так, позивачем зазначено про демонстрування та обнародування 05 травня 2017 року ним неправдивої інформації щодо можливої участі ОСОБА_3 у скоєнні шахрайства. Загалом відповідач побачив лише емоції та відсутність здорового глузду у автора (авторів) та підписанта вказаної позовної заяви. Відповідач не зрозумів, коли конкретно та що конкретно він поширював, серед кого він поширював, якими засобами доказування позивач збирається доводити факт поширення стосовно неї недостовірної інформації про начебто її шахрайство та його причетність до цього поширення. Щодо копій документів, долучених позивачем до позовної заяви. Копія витягу з кримінального провадження №0000038 із написом на вільній частині документу Мошенница і т.д, всього три строчки. Яке відношення цей документ має до цієї цивільної справи? У тексті позовної заяви він ніде не зазначений як доказ. Декілька світлокопій заяв та пояснень, дуже поганої якості, букви розмиті, за відсутності повного тексту по краях, прочитати неможливо. Дві заяви, набрані на комп'ютері, на ім'я начальника відділу поліції та прокурора області, відповіді на ці заяви відсутні. Таким чином, вважає вказаний позов безпідставним, що згідно ст.44 ЦПК України може кваліфікуватися як зловживання процесуальними правами.

26 грудня 2017 року судом було постановлено ухвалу про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

27 грудня 2017 року представником позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_9 та представником відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_10 отримано копію ухвали від 26 грудня 2017 року про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

28 грудня 2017 року позивач ОСОБА_3 подала суду заперечення на відзив відповідача, в якому вказала, що у відзиві ОСОБА_4 «зазначає про повне заперечення наведених позивачем обставин та правових підстав позову». Обставинами, викладеними у позові, вирішення справи по захист гідності і честі, є: 1) ОСОБА_4 є представником ОСОБА_5 (сестри позивачки) в інших судових справах, що розглядаються Московським районним судом м. Харкова, стосовно прав на спадщину, яка залишилася після смерті батька та бабусі сестер, у вигляді житлової квартири АДРЕСА_1, в якій фактично проживає ОСОБА_3, мати-одиначка з чотирма малолітніми дітьми, та якою хоче заволодіти ОСОБА_5, тобто між сестрами існує спір, який знаходиться на розгляді суду. Цей факт обумовлює залучення до участі у справі ОСОБА_5, яка не була присутньою при розповсюдженні неправдивої інформації, але без її згоди ОСОБА_4 не мав права здійснювати будь-які дії. У підтвердження чого до позову було додано копію нотаріально завіреної довіреності на ОСОБА_4 та копію заповіту, наданого ОСОБА_11, бабусею сестер, на ім'я ОСОБА_3. 2) Друга і основна обставина справи - це поширення або розповсюдження 05 травня 2017 року з 16 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. саме ОСОБА_4 інформації про те, що позивачкою ОСОБА_3 скоєно злочин, передбачений ст.190 КК України «Шахайство», в вигляді повідомлення у вигляді Витягу з кримінального провадження №0000038, в якому зазначено, що «13.04.2017 до Коломацького ВП Валківського ВП ГУНП в Харківській області надійшла ухвала слідчого судді Коломацького районного суду Харківської області від 31.03.2017 про внесення відомостей до ЄРДР по зверненню ОСОБА_4 про вчинення ОСОБА_3 шахрайських дій». У цьому реченні прізвище ОСОБА_4 закреслено авторучкою, але так, що можливо почитати. У нижній частині зазначеного повідомлення чорнилами того ж кольору, що і закреслено прізвище у попередньому реченні, дописано рукою російською мовою: «Мошенница - в этом подъезде: кв. 96. Осторожно, жильцы !!!» Поширення або розповсюдження зазначеної інформації здійснювалося особисто ОСОБА_4 шляхом розміщення (приклеювання за допомогою клейкої стрічки, скотчу) на вхідних дверях третього під'їзду будинку АДРЕСА_3 (там де проживає позивачка), а також шляхом усної передачі цієї інформації мешканцям будинку, які входили та виходили із під'їзду. Коли після дзвінка позивачки про допомогу до під'їзду під'їхали представник позивачки ОСОБА_9 та її дядько ОСОБА_6 відповідач ОСОБА_4 продовжував кричати про те, що «ОСОБА_3 є шахрайкою, що вона обманом заволоділа квартирою, і що він її посадить» (малося на увазі у тюрму). ОСОБА_4 викрикував ці слова умисно гучно, щоб сторонні люди, які проходили по тротуару, могли його чути. Коли ОСОБА_9 сказала, що викликає, вже в четвертий раз, поліцію ОСОБА_4 з супроводжувальною його особою поїхав геть. Поширена ОСОБА_4 інформація у формі ствердження є недостовірною, тобто такою, що засмічує інформаційний простір позивачки, негативно впливає на психічний та моральний стан позивачки, шкодить її здоров'ю, поширює сумнів серед сторонніх осіб щодо чесності позивачки, принижує та порушує немайнові права позивачки на незаплямовану гідність і честь. У підтвердження зазначеної обставини справи у якості доказу до позову додано копію повідомлення, яке розповсюджував особисто ОСОБА_4 (оригінал зберігається у позивачки і може бути наданий для огляду суду). Крім того до позову додано відповідь Коломацької поліції про те, що інформація ОСОБА_4 про шахрайські дії позивачки не підтвердилася, не відповідає дійсності, ознак злочину у діях позивачки не виявлено. Усі інші обставини справи та документи на їх підтвердження, на які посилається відповідач у відзиві, та які дійсно мають місце у позові не мають для вирішення даної справи суттєвого значення, вони були наведені позивачем для того, щоб у суду була можливість ознайомитися з дійсними відносинами, що склалися між сторонами, та виявити дійсні мотиви та цілі відповідачів при здійсненні дій, що оскаржуються. У своєму відзиві ОСОБА_4 підтверджує факт представництва інтересів ОСОБА_5 у цивільних справах №643/6475/16-ц, №643/4302/17 та №643/1459/17, що розглядаються у Московському суді м. Харкова. Щодо основної обставини справи щодо розповсюдження неправдивої інформації про позивачу, яка нібито здійснила злочин, передбачений ст.190 КК України «шахрайство», то ОСОБА_4 відписується двома реченнями дослівно: «Я не здійснював ніяких протиправних дій» та «Загалом, я бачив лише емоції тавідсутність здорового глузду у автора (авторів) та підписанта вказаної позовної заяви». У відзиві відсутні пояснення щодо тексту повідомлення-листівки, відсутні пояснення про причини знаходження в цей час біля під'їзду позивачки, відсутні пояснення про дійсні причини розповсюдження такої інформації. ОСОБА_4 у відзиві задає питання суду: «Яке відношення цей документ має до цієї цивільної справи?» Відповідачем також не надано доказів у підтвердження правдивості розповсюдженої ним інформації, що є згідно закону, обов'язковим. ОСОБА_4 у відзиві пише, що «йому не зрозуміло» коли конкретно та що конкретно, та серед кого він поширював, та задає питання до суду: «якими засобами доказування позивач збирається доводити факт поширення стосовно неї недостовірної інформації про начебто її шахрайство та мою причетність до цього поширення.Щодо повного заперечення відповідачем наведених у позові «правових підстав», то ОСОБА_4 у порушення ст.81 ЦПК України не наводить жодної норми матеріального або процесуального права, які зазначені позивачем у позовній заяві, в обґрунтування своїх вимог які б ОСОБА_4 вважав застосованими неправильно, або які не застосовані, а повинні були бути застосованими. ОСОБА_4 до відзиву не надано жодного доказу, які б спростовували обставини справи, викладені позивачем у позовній заяві, або підтверджували наведені ним у відзиві міркування. На підставі наведеного, позивач просить суд не брати до уваги та відхилити міркування ОСОБА_4, викладені у відзиві на позовну заяву ОСОБА_3 та розглянути справу у відповідності до норм матеріального та процесуального права, що регулюють правовідносини щодо захисту честі і гідності.

Ухвалою суду від 09 січня 2018 року судом відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення судових витрат.

Ухвалою суду від 09 січня 2018 року судом відмолено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про виклик свідків.

До початку першого судового засідання будь-яких клопотань від учасників справи, в тому числі про розгляд справи з повідомленням сторін, не надійшло.

Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з наступних мотивів.

Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Згідно довідки виконкому Шелестівської сільської ради Коломацького району Харківської області №1131 від 23.10.2017 року, ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4, але фактично за даною адресою не проживає.

Відповідно до актів обстеження умов проживання, складених службою у справах дітей Московського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, ОСОБА_3 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_5

Згідно листа №1168/199-75/01-2017 від 09.06.2017 т.в.о. начальника Коломацького відділення поліції Валківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області, 13 квітня 2017 року до Коломацького відділення поліції Валківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області надійшла ухвала слідчого судді Коломацького районного суду Харківської області від 31.03.2017 про внесення відомостей до ЄРДР по зверненню ОСОБА_4 про вчинення ОСОБА_3 шахрайських дій. Відповідно до ст.214 КПК України т.в.о. начальника СВ Коломацького ВП Валківського відділення поліції ГУНП в Харківської області лейтенантом поліції ОСОБА_12 13.04.2017 внесені відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000038, попередня правова кваліфікація визначена за ч. 1 ст.190 КК України. По даному факту проведено досудове слідство та станом на 09 червня 2017 року зазначене кримінальне провадження закрито у зв'язку з відсутністю складу злочину.

Згідно ч.1 ст.270 ЦК України відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров'я, право на безпечне для життя і здоров'я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості.

Пленум Верховного Суду України у абз.1 п.9 своєї постанови №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснив судам, що відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила

недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації.

При цьому у п.15 зазначеної постанови роз'яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частинами 1 та 2 ст.89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

ОСОБА_3 не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту поширення відповідачем ОСОБА_4 недостовірної інформації щодо позивача та не довела зазначений факт.

Сам факт наявності у позивача Витягу з кримінального провадження №0000038, з якого вбачається що на підставі ухвали слідчого судді Коломацьким відділенням поліції Валківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області внесені відомості до ЄРДР по зверненню ОСОБА_4 про вчинення ОСОБА_3 шахрайських дій з правовою кваліфікацією за ст.190 КК України, не свідчить про те, що відповідачем ОСОБА_4 здійснювалися дії щодо поширення зазначеного витягу.

Також позивачем не доведено, що написи у Витягу з кримінального провадження №0000038 зроблені відповідачами.

У зв'язку з викладеним, суд відмовляє у задоволенні позову в частині визнання недостовірною інформації поширеної відповідачем ОСОБА_4

Згідно абз.1 ч.4 ст.277 ЦК України, спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Так як позовні вимоги про спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди є похідними від позовних вимог про визнання недостовірною інформації поширеної відповідачем ОСОБА_4, в яких судом відмолено, то суд відмовляє у задоволенні позову і в цій частині.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до абз.1 ч.6 ст.259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Частинами 4 та 5 ст.268 ЦПК України передбачено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 83, 89, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273-279, 351, 352, 354, пунктами 8, 9, 15.5 ч.1 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, суд -

ухвалив

У задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3, місце проживання: 61129 АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_4, місце проживання: АДРЕСА_6.

Відповідач: ОСОБА_5, місце реєстрації: АДРЕСА_7

Повне судове рішення складено 15 січня 2018 року.

Суддя Є. А. Болибок