РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Губської Я.В.,

при секретарі Балан Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11) до ОСОБА_1 (61195 АДРЕСА_1) про стягнення заборгованості за послуги опалення та гарячої води,-

ВСТАНОВИВ:

03.11.2017 комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулося з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на їх користь вартість спожитої теплової енергії за адресою: м.Харків, вул.Шекспіра, 26, приміщення 1 поверху №3-1;3-4, загальною площею 50,3 кв.м. в літ. «А-5» в розмірі 20 182 гривень 79 коп. за період з 01.11.2015 по 30.04.2017 та судові витрати.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 09.01.2018 за клопотанням відповідача справа передана на розгляд до Київського районного суду м. Харкова.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 30.05.2018 року було відкрито провадження по даній справі та призначено до судового розгляду.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачу, згідно договору купівлі-продажу від 27.05.2014 р. на праві власності належить нежитлове приміщення за адресою: м.Харків, вул.Шекспіра, 26, приміщення 1 поверху №3-1;3-4, загальною площею 50,3 кв.м. в літ. «А-5». Згідно договору купівлі-продажу теплової енергії №12550 від 01.07.2014 між відповідачем та КП «Харківські теплові мережі», відповідач користується тепловою енергією, яке позивач подає у вказані нежитлові приміщення, а в цілому в центральну систему теплопостачання всього будинку КП «Харківські теплові мережі». В своєму позові позивач також зазначає, що вартість спожитої теплової енергії за період з 01.11.2015 року по 30.04.2017 року складає 20 182 грн. 79 коп. Листом від 01.11.2017 КП «Харківські теплові мережі» направлено відповідачу вимогу щодо необхідності сплати вказаної заборгованості, однак відповідач її не сплатив, у звязку з чим позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу в порядку спрощеного провадження за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно ч.4 ст.223 ЦПК України та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. При цьому підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків можуть бути: договори та інші правочини, а також - інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 2 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги.

Судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_1 на праві власності належить нежитлове приміщення 1 поверху №3-1;3-4, загальною площею 50,3 кв.м. в літ. «А-5», за адресою: м.Харків, вул.Шекспіра, 26, згідно правовстановлюючого документу договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 27.05.2014 року за реєстровим № 509. (а.с.17-18).

Згідно договору купівлі-продажу теплової енергії №12550 від 01.07.2014 між відповідачем та КП «Харківські теплові мережі», відповідач користується тепловою енергією, яку позивач подає у вказані нежитлові приміщення та зобовязаний сплачувати її вартість (а.с.13-16).

Згідно актів підключення споживача до теплової енергії КП «Харківські теплові мережі» (енергопостачальна організація) №173/12433 від 16.10.2016 року, 173/15287 від 03.04.2017 року, №173/4169 від 14.10.2015 року, №173/9260 від 05.04.2016 року на підставі розпоряджень міського голови відповідно від №70/1, 13.10.2016 року, №14/1 03.04.2017 року, 04.01.2016 року №20/1, 12.10.2015 року було здійснено підключення нежитлових приміщень, що входять до єдиної системи опалення житлового будинку за адресою: м.Харків, вул.Шекспіра, 26, в тому числі і відповідача ОСОБА_1Г.(а.с.11-12)

Відповідно до листа №95 від 01.11.2017 Шевченківської філії КП Харківські теплові мережі, направленого відповідачу 02.11.2017, позивач повідомляє ОСОБА_1 про необхідність сплати заборгованості за спожиту теплову енергію.(а.с. 10)

Отже, з матеріалів справи вбачається, що позивач КП Харківські теплові мережі (енергопостачальна організація) постачав відповідачу теплову енергію, що підтверджується актами підключення та відключення споживача від джерела теплової енергії, які додані до матеріалів справи.

Позивачем на адресу споживача були направлені платіжні вимоги на погашення заборгованості яка утворилася, але останній залишив їх без задоволення.

Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 01.11.2015 року по 30.04.2017 року утворилася заборгованість за безпідставно спожиту теплову енергію у розмірі 19277,22 грн.

У звязку з тим. що приміщення відповідача не обладнані пристроями обліку теплової енергії, розрахунок спожитої теплової енергії зроблений згідно нормативного документом «Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» КТМ 204 України 244-94 з урахуванням навантаження.

Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» теплова енергія є товарною продукцією, що призначена для купівлі-продажу.

За статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст. 625 ЦК України позивачем за прострочення виконання грошового зобов'язання на основну суму 19277,22 грн., були нараховані інфляційні витрати 209,77 грн., та 3 % річних від простроченої суми 50,46 грн., та пеня 3396,52 грн. дані вимоги відповідають чинному законодавству та підлягають задоволенню.

Згідно ч.2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 24 ЗУ «Про теплопостачання» передбачено обов'язок відповідача, як споживача послуг позивача, своєчасно укласти з ним договір на постачання теплової енергії, а за статтею 25 вказаного Закону України у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку.

Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, зі змінами та доповненнями, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Крім того, суд звертає увагу на те, що будь-яких зустрічних позовних вимог до суду надано не було, як не було заяв і будь-яких клопотань з боку відповідача стосовно розміру заборгованості.

Згідно положень ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача відповідачем не надано.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім за подачу позовної заяви судовий збір в сумі 1600 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,5,13,141,258,263,265,280 ЦПК України, ст.ст.526,530,611 ЦК України, п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» N 630 від 21 липня 2005 р., ст.ст. 24,25 ЗУ «Про теплопостачання», ст.ст. 19,20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1 (61195 АДРЕСА_1) на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, на р/р 2313 у ФХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 351823, ) вартість спожитої теплової енергії за адресою: м.Харків, вул.Шекспіра, 26, приміщення 1 поверху №3-1;3-4, загальною площею 50,3 кв.м. в літ. «А-5» в розмірі 20 182 (двадцять тисяч сто вісімдесят дві) гривень 79 коп. за період з 01.11.2015 по 30.04.2017.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1 (61195 АДРЕСА_1) на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, на р/р 2313 у ФХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 351823, ) судовий збір в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 коп.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України (в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя : Я.В. Губська