Справа №639/3210/17
Провадження №2/639/208/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Труханович В.В.,

за участю секретаря - Кричевської В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька,

ВСТАНОВИВ:

26 серпня 2017 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька, в якій просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь щомісячно аліменти на утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500, 00 грн., починаючи з дня подання позову до суду.

В обґрунтування заяви посилається на те що, згідно запису акту про народження № 14 від 29 липня 1988 року ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюб між позивачем та матір'ю відповідача, ОСОБА_3, було розірвано та згідно рішення Валківського районного суду Харківської області від 07 жовтня 1991 року позивачем щомісячно сплачувалися аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_2.

Також згідно рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 18 жовтня 2006 року позивачем щомісячно сплачувалися аліменти у розмірі 150 грн. на користь позивачки ОСОБА_3 на період навчання повнолітньої доньки ОСОБА_2.

Відповідно довідки Кобеляцького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області № 904 від 28 лютого 2017 року позивачем повністю сплачено аліменти згідно вказаних рішень судів.

Позивач вважає, що виконав свій батьківський обов'язок перед відповідачем.

В даний час позивач є непрацездатним, хворіє, має на утриманні неповнолітню доньку від іншого шлюбу, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що є дитиною, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, та потребує постійного лікування. Пенсію позивач отримує в сумі 949 грн., а також отримує допомогу як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у сумі 200, 70 грн. щомісячно. Інших джерел доходів не має. Тому його матеріальне становище є вкрай нужденним.

Угоди про добровільну сплату аліментів між позивачем та відповідачем не досягнуто.

Позивачеві невідомо чи працює відповідач, але вважає, що вона має достатній дохід, оскільки йому відомо з соціальних мереж, що відповідач відпочиває за кордоном, побувала у багатьох країнах світу, а тому вона має можливість у розмірі, встановленому законом, надавати грошову допомогу на утримання позивача.

Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з вказаним позовом.

24 жовтня 2017 року від відповідача по справі надійшли письмові заперечення проти позову відповідно до яких, вона просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволені позову.

В обґрунтування заперечень зазначено, що шлюб між позивачем та матір'ю відповідача, ОСОБА_3, був розірваний рішенням Валківського районного суду Харківської області від 07 жовтня 1993 року.

Починаючи з 14.02.1996 року по 2004 р. відповідач перебувала під наглядом в Центрі реабілітації дітей та підлітків, які потерпіли від аварії на ЧАЕС як дитина від батька-ліквідатора аварії 1986р. з клінічним діагнозом: вегето-судинна дисфункція, ангіоцеребральні кризи, пароксизми мігрені, астено-невротичний синдром, дискінезія жовчовивідних шляхів, хронічний тонзиліт.

Наявні в відповідача захворювання позбавили її можливості працювати або здійснювати підприємницьку діяльність, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців тобто на теперішній час вона не має ніякого доходу. Влаштування на будь-яку постійну роботу також є для неї на теперішній час є неможливим за станом її здоров'я.

Оскільки відповідач ніде не працює вона вимушена перебувати на утриманні своєї матері.

Фактично з моменту народження та теперішній час відповідач весь час проживає зі своєю матір'ю, та зареєстрована разом з нею в двох приватизованих кімнатах в гуртожитку з громадською кухнею.

З 1991 року ОСОБА_2 не бачила свого батька жодного разу, позивач не виконував обов'язки батька по вихованню та розвитку дитини згідно статті 150 СК України. Позивач не підтримує ніяких відносин ні з відповідачем, ні з її матір'ю, не цікавився станом здоров'я відповідача, успіхами, процесом її дорослішання. З цього ж моменту позивач не брав участі у її вихованні, утриманні, з нею не спілкується, не проявляє по відношенню до неї ні уваги, ні батьківської турботи.

ОСОБА_1 має повнолітню працездатну доньку, яку він виховував, матеріально підтримував, розвивав морально і психологічно також брав участь у додаткових витратах з якою мешкає і на цей час.

Відповідач зазначає, що сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу, тобто, батьків слід визнавати такими що потребують матеріальної допомоги. Свідченням такої потреби є отримання матір'ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо є достатнім прожитковим мінімумом.

Позивач та його представник ОСОБА_5, яка діє на підставі довіреності від 20.02.2017 року, в судовому засіданні заявлений позов підтримали в повному обсязі, просили суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6, яка діє на підставі Договору про надання правової допомоги від 15.01.2018 року в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, просили суд відмовити в його задоволенні.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Так в судовому засіданні було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_2 батьками якої ОСОБА_1 та ОСОБА_3, що підтверджується Записом акту народження № 14 від 29.07.1988 року. (а.с. 9)

Шлюб між позивачем та матір'ю відповідача, ОСОБА_3, був розірваний рішенням Валківського районного суду Харківської області від 07 жовтня 1993 року.

З того часу ОСОБА_2 перебувала на утриманні та вихованні своєї матері ОСОБА_3

Відповідно до Довідки Кобеляцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіально управління юстиції у Полтавській області від 28.02.2017 року № 904, по виконавчому листу № АЕ-59 від 07.10.1991, виданому Валківським районним судом Харківської області про стягнення із нього на користь ОСОБА_3, мешканки АДРЕСА_1, аліментів в розмірі ? частини, щомісячно, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ним аліменти виплачені в повному обсязі по день досягнення дитиною повноліття, тобто по 11.07.2006 року, а по виконавчому листу № 2-592 від 18.10.2006, виданому Кобеляцьким районним судом Полтавської області, про стягнення із нього на користь ОСОБА_3, мешканки АДРЕСА_1, аліментів в розмірі 150, 00 грн., щомісячно, на період навчання повнолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ним аліменти виплачені в повному обсязі по день досягнення дитиною 23-х років, тобто по 11.07.2011 року. (а.с. 11)

29 січня 1994 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_2, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області 24.12.2008 року. (а.с. 10)

ІНФОРМАЦІЯ_3 у подружжя народилася дитина - ОСОБА_8, що підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_3, виданого районним відділом реєстрації актів громадянського стану кобеляцького району Полтавської області 16.01.1995 року. (а.с. 18)

На теперішній час ОСОБА_8 є повнолітньою.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя народилася дитина - ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_4, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області 23.03.2010 року. (а.с. 19)

На теперішній час ОСОБА_4 є неповнолітньою.

ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 НОМЕР_5, учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, що підтверджується посвідченням НОМЕР_6 (а.с. 13, 14)

В судовому засіданні позивач зазначив, що враховуючи те, що він страждає на хронічні захворювання, що підтверджується довідками з медичних закладів, він потребує додаткового утримання зі сторони відповідача. (а.с. 21-25, 26)

Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Дочка, син можуть бути звільнені судом від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків.

У виняткових випадках суд може присудити з дочки, сина аліменти на строк не більш як три роки. (ст. 204 СК України.)

Положеннями ст. 205 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

При призначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_2 є дитиною, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується Посвідченням серії д № 002654 від 15.07.1993 року (а.с. 103)

Починаючи з 14.02.1996 року по 2004 р. відповідач перебувала під наглядом в Центрі реабілітації дітей та підлітків, які потерпіли від аварії на ЧАЕС як дитина від батька-ліквідатора аварії 1986р. з клінічним діагнозом: вегето-судинна дисфункція, ангіоцеребральні кризи, пароксизми мігрені, астено-невротичний синдром, дискінезія жовчовивідних шляхів, хронічний тонзиліт. (а.с. 99-100)

ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_2 разом із матірью, що підтверджується Довідкою КП «Жилкомсервіс» Дільниця № 43 № 2711 від 27.08.2017 року. (а.с. 104)

Вказане приміщення є кімнатою у квартирі спільного заселення та належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 14.03.2005 року, Ордеру на житлову площу № 94 та підтверджується також Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. (а.с. 107, 108, 120-122)

Станом на 01.08.2017 року ОСОБА_2 у Харківському міському центрі зайнятості та в інших центрах зайнятості України на обліку як безробітна не перебуває, що підтверджується Довідкою від 02.08.2017 року № 6170, виданої Харківським міським центром зайнятості, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань також не значиться. (а.с. 101, 102)

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що страждає на онкологічне захворювання, перенесла значну кількість курсів хімія терапії, що підтверджується медичною довідкою, у зв'язку з вказаним вона не працює та не може сама забезпечувати собі належний рівень життя. (а.с. 151)

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3, мати відповідача, пояснила, що позивач сплачував аліменти у розмірі 30, 00 грн. на місяць так як не працював, коли донька навчалася позивач сплачував аліменти у розмірі 150, 00 грн. на місяць. Аліменти сплачувалися не регулярно у зв'язку з чим донька фактично перебувала на утриманні лише матері.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пояснили що ОСОБА_1 ніколи не цікавився життям доньки та її не навідував та взагалі не брав участі у її житті.

Як роз'яснено в пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (стаття 202 СК України), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них (стаття 204 СК України).

Згідно з частиною 2 статті 205 СК України при визначенні розмірі аліментів на непрацездатних батьків необхідно також враховувати можливість отримання ними допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність з 1 травня 2017 року становить - 1 312, 00 грн., з грудня 1 373, 00 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність з 1 січня 2018 року становить - 1 373, 00 грн.

В судовому засіданні позивач пояснив, що розмір його пенсії станом на теперішній час становить 1 300, 00 грн., окрім того він отримує допомогу на харчування у розмірі 200, 00 грн.

Отже, дохід позивача за місяць становить 1 500, 00 грн.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В судовому засіданні було встановлено, що позивач має двох повнолітніх доньок, позов до другої доньки ним пред'явлено не було, розмір його місячного доходу складає 1 500, 00 грн., що є більшим за прожитковий мінімум для осіб які втратили працездатність, жодних належних та допустимих доказів того, що вказаного доходу йому не вистачає і він потребує матеріальної допомоги суду надано не було, окрім того позивач не довів, що окрім сплати аліментів він яким-небудь іншим чином брав участь у вихованні дитини, а враховуючи те, що відповідач - ОСОБА_2 хворіє на онкологічне захворювання, не працює, доходу немає, фактично перебуває на утриманні матері та не має можливості матеріально допомагати своєму батькові, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити в повному обсязі.

Враховуючи те, що позивач на підставі Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а в задоволені позову було відмовлено, судовий збір з відповідача не стягується.

На підставі викладено та керуючись ст. ст. 4, 5 , 13, 76-81, 133, 141, 265 ЦПК України, ст. ст. 202, 204, 205 СК України, Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік», Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік»,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 18.01.2018 року.

Суддя В.В. Труханович