Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1855/17
Провадження №: 2/332/39/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2018 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Яцуна О.С., при секретарі Вінник Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Перша Запорізька державна нотаріальна контора, про встановлення факту прийняття спадщини та про визнання права власності на ? частку житлового будинку в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що 17 червня 1993 року помер її батько ОСОБА_4, після його смерті відкрилась спадщина, а саме ? частка житлового будинку № 233 по вул. Олександра Невського в м. Запоріжжі. 04.07.2017 року позивач звернулась до Першої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4, але їй було відмовлено у звязку з пропуском строку для звернення із заявою про прийняття спадщини. Крім позивача є інші спадкоємці за законом: дочка спадкодавця ОСОБА_2 та син спадкодавця ОСОБА_3 Позивач зазначає, що прийняла спадщину фактичним володінням спадкового майна та просить суд встановити факт прийняття спадщини за законом та визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на ? частку житлового будинку № 233 по вул. Олександра Невського в м. Запоріжжі, після померлого батька ОСОБА_4

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити, пояснила, що проживала у спірному будинку з 1990 року разом з батьками, після смерті батька доглядала за матірю, займалась організацією поховання батьків та володіє ощадною книжкою батька.

Відповідач ОСОБА_2 є громадянкою ОСОБА_5 Федерації та проживає на її території. У звязку із зазначеним, суд звертався із судовим дорученням про надання правової допомоги до компетентного органу ОСОБА_5 Федерації для повідомлення відповідача ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду даної цивільної справи та проведення її опитування щодо позовних вимог.

До суду надійшли документи, складені в ході виконання судового доручення, в яких зазначено, що ОСОБА_2 визнає позовні вимоги у повному обсязі та проти розгляду справи за її відсутності не заперечує.

Від відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили, що позивач проживала в спірному будинку на момент смерті батька та по теперішній час, займалась організацією поховання батька.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, у звязку з чим підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 помер 17 червня 1993 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ЖС № 375581.

Згідно рішення народного суду Заводського району м. Запоріжжя від 31.10.1989 року по справі №2-20№/89р., зареєстрованого в Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації 12.12.1989 року в реєстровій книзі № 71 за реєстровим № 11263, ОСОБА_4 належала на праві власності ? частка будинку № 233 по вул. Олександра Невського в м. Запоріжжі.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на ? частку будинку № 233 по вул. Олександра Невського в м. Запоріжжі.

Згідно листа департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради № 04-07/3/1858 від 07.02.2017 року, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олександра Невського, буд. 233 був зареєстрований ОСОБА_4, на день смерті разом з ним була зареєстрована ОСОБА_8

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину №3-443 від 16.06.2017 року, ОСОБА_1 прийняла у спадок 3/4 частки житлового будинку № 233 по вул. Олександра Невського в м. Запоріжжі, після смерті матері ОСОБА_8, померлої 13.12.2015 року. Вищезазначений житловий будинок зазначений в плані літерою А, житловою площею 38,6 кв.м., загальною площею 56,0 кв.м.

На момент відкриття спадщини після померлого ОСОБА_4, тобто на 17.06.1993 року, діяв Цивільний кодекс Української РСР від 18.07.1963р. із змінами, внесеними до нього, тому відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», його нормами слід керуватися.

Померлий ОСОБА_4 є батьком позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження ІІ-ДК №205015 від 24.09.1966 року та свідоцтвом про укладення шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ІІ-ЖС №398143 від 03.09.1987 року.

Згідно зі ст. 529 ЦК УРСР ОСОБА_1 як дочка відноситься до першої черги спадкоємців за законом.

Інші спадкоємці першої черги за законом: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (діти спадкодавця) в нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини не звертались.

Відповідно до даних Першої Запорізької державної нотаріальної контори, спадкова справа після померлого ОСОБА_4 не заводилась.

Згідно консультативного листа Першої Запорізької державної нотаріальної контори № 1565/01-16 від 06.07.2017 року, ОСОБА_1 звернулась із заявою про прийняття спадщини після померлого 17 червня 1993 року ОСОБА_4, але їй було відмовлено в звязку з тим, що вона не звернулась до нотаріальної контори у строк, встановлений ст. 549 ЦК УРСР 1963 року та п. 5 прикінцевих та перехідних положень до ЦК України 2003 року та не проживала разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

Відповідно до листа департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради № 04-07/3/1860 від 07.02.2017 року, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 27.09.1997 року по теперішній час.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, підтвердили факт проживання позивача із спадкодавцем на момент відкриття спадщини у спірному будинку та по теперішній час.

Згідно ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Позивач фактично вступила у володіння спірним майном, оскільки проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2 на момент смерті батька та по теперішній час, крім того, володіла ощадною книжкою батька, тому вважається такою, що прийняла спадщину у вигляді ? частки спірного будинку.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України у разі спадкування права та обовязки спадкодавця переходять до спадкоємців.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Перша Запорізька державна нотаріальна контора, про встановлення факту прийняття спадщини та про визнання права власності на ? частку житлового будинку в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1), спадщини за законом після померлого 17 червня 1993 року батька ОСОБА_4 на 1/4 частку житлового будинку № 233 по вул. Олександра Невського в м. Запоріжжі, на підставі фактичного володіння спадковим майном.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1), право власності на 1/4 частку житлового будинку № 233 по вул. Олександра Невського в м. Запоріжжі з відповідними надвірними будівлями та спорудами, зазначеного в плані літерою А, розташованого на земельній ділянці площею 594 кв.м., житловою площею 38,6 кв.м., загальною площею 56,0 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 17 червня 1993 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя.

Повне судове рішення складено 16.01.2018 року.

Суддя: О.С. Яцун