Пров. №2/766/1201/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2018

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючий суддя Гаврилов Д.В.,

секретар Рєпа А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та дружини,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на своє утримання та на утримання дитини, в якому з урахуванням заяви від 12.01.2018 року просить розірвати шлюб укладений між нею та ОСОБА_2 та стягнути з останнього аліменти на своє утримання в розмірі 1000 грн. та на утримання сина ОСОБА_1 в розмірі 1000 грн., обґрунтовуючи позов тими обставинами, що з 22.04.2016 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач зазначає, що сімейні відносини між нею та відповідачем погіршилися, втрачено почуття любові та взаємної поваги, відсутні спільні інтереси, почалися постійні сварки та побутові конфлікти. Відповідач почав вживати наркотичні засоби, не приймає участі у виховані та матеріальному забезпечення сина.

Позивач в судове засідання не з'явилася, на адресу суду надала заяву, згідно якої підтримала частково заявлені вимоги та просила суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові та розглянути справу за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, на адресу суду електронною поштою направив лист, за змістом якого аліменти на утримання дитини та дружини визнав в розмірі 2000 грн., просив розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22.04.2016 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №247.

Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння між подружжям, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюб носить формальний характер. Примирення і подальше спільне проживання неможливе і суперечить інтересам позивача.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи ці обставини, суд приходить до висновку про те, що позов в частині вимог про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання позивача, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини (матері дитини) на утримання чоловіком (батьком дитини) до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині (матері дитини) незалежно від цієї обставини.

Оскільки, відповідач, як батько дитини, яка не досягнула трьох років кошти на утримання позивача не надає, є фізично здоровим і не має інших утриманців, то суд вважає, що позивач обґрунтовано просить стягнути аліментів на її утримання в розмірі 1000 грн.

Щодо вимоги про стягнення аліментів в сумі 1000 грн. на утримання дитини суд дійшов висновку про її задоволення з огляду на наступне. Відповідач проти стягнення аліментів саме в цьому розмірі не заперечував.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Отже, відповідно до зазначених норм, а також ст. 180 СК України, позивач та відповідач зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та забезпечити їй рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції Законів № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Таким чином, в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн.

Згідно ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі п. 3 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Отже, в зв'язку зі звільненням позивача від сплати судового збору за позовні вимоги щодо стягнення аліментів, судовий збір в сумі 1280 грн. покладається на відповідача та в зв'язку з задоволення позову в частині вимог про розірвання шлюбу, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 640 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст.110, 112, 84, 181, 184, 191 СК України, ст.ст. 141, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 22.04.2016 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №247 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання: АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно, починаючи з 01.08.2017 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 06.09.2019 року включно.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання: АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 01.08.2017 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання: АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) 640 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання: АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_2) судовий збір на користь держави в сумі 1280 грн.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяД. В. Гаврилов