Апеляційний суд Кіровоградської області
справа № 389/2644/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
№ провадження 22-ц/781/352/18 Доповідач Єгорова> С.> М.>
ПОСТАНОВА

Іменем України

31.01.2018 року м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі: судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Знамянського обєднаного управління Пенсійного фонду України на рішення Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 грудня 2017 року за позовом Знамянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області до ОСОБА_3 про стягнення надміру виплаченої пенсії,-

УСТАНОВИЛА:

В листопаді 2017 року Знамянське обєднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення надміру виплаченої пенсії в сумі 12352,71 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачу з 26.09.2006 року у Знамянському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Кіровоградської області призначено пенсію по ІІІ групі інвалідності внаслідок захворювання повязаного з виконанням обовязків військової служби по ліквідації аварії на ЧАЕС на строк до 31.10.2008 року, відповідно до ст. 54, 50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Відповідачу ОСОБА_4 обласною державною адміністрацією встановлено статус особи, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та видано відповідне посвідчення.

Під час проведення ревізії з окремих питань фінансово-господарської діяльності управління Пенсійного фонду України в м. Знамянка та Знамянському районі Олександрівською обєднаною державною фінансовою інспекцією в Кіровоградській області в частині правильності призначення пенсій, допомог, компенсацій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та обґрунтованості видачі документів, що слугували для призначення пенсій, допомог та компенсацій був встановлений факт недостовірних даних, що містять експертні висновки щодо причинно-наслідкового звязку їх захворювання з наслідками аварії на Чорнобильській АЕС, а саме, що рішення Комунального закладу «ОСОБА_4 обласного бюро медико-соціальної експертизи» щодо встановлення відповідачу третьої групи інвалідності, повязаної з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Зазначене рішення було прийняте на підставі наданого відповідачем до МСЕК експертного висновку ОСОБА_5 регіональної підвідомчої експертної комісії, який відповідно до листа ОСОБА_5 регіональної міжвідомчої експертної комісії від 23.01.2012 року за №565 ОСОБА_3 не видавався.

Згідно листа ОСОБА_5 регіональної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного звязку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінюваня та інших шкідливих чинників внаслідок Чорнобильської АЕС від 23.01.2012 року за вих.№565, медична справа ОСОБА_3 в реєстраційних журналах не зареєстрована, в архіві відсутня, на засіданнях комісії його медична справа не розглядалася, експертний висновок йому не видавався, тобто відповідачем при призначенні пенсії було надано недостовірні документи. В звязку з вищевикладеним за період з 26.09.2006 року по 31.01.2012 року внаслідок подання відповідачем документів, що містять недостовірні відомості, зокрема експертного висновку ОСОБА_5 регіональної міжвідомчої експертної комісії №10056 від 19.05.2006 року, виникла переплата пенсії в розмірі 81211 грн. 25 коп.

28.11.2006 року відповідач звернувся до позивача із заявою про призначення пенсії за віком на підставі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та у відповідності зі ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Рішенням комісії з питань призначення і виплати пенсії управління Пенсійного фонду України в м. Знамянка та Знамянському районі від 25.03.2013 року №12 було вирішено здійснити відшкодування з ОСОБА_3 зайво отриманих коштів в сумі 24452,35 грн., починаючи з квітня 2013 року щомісячно в сумі 20% від сум нарахованої пенсії до повного погашення.

Відповідно до постанови Знамянського міськрайонного суду від 27.05.2016 року, яка набрала чинності, визнано нечинним рішення Комісії з питань призначення та виплати пенсії управління Пенсійного фонду України в м. Знамянці та Знамянському районі Кіровоградської області від 25.03.2013 року №12. Таким чином, з липня 2016 року утримання з відповідача не проводиться і залишок боргу за даними пенсійної справи складає 12352,71 грн. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму надміру отриманої пенсії в сумі 12352 грн. 71 коп.

Рішенням Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 грудня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачем ставиться питання про скасування судового рішення з підстав неправильного застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права і ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Зазначено, що суд неповно зясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам. На думку суду, в матеріалах справи відсутні докази того, що завдана позивачу шкода у вигляді надміру виплаченої відповідачу пенсії в сумі 12352,71 грн. є обєктивним наслідком протиправної поведінки відповідача ОСОБА_3 Також, суд першої інстанції вважає, що позивачем не надано доказів того, що відповідач скоїв будь-які зловживання зі свого боку або подав позивачу недостовірні дані під час нарахування та виплати пенсії. Судом першої інстанції не враховано, що саме відповідач надав до управління Пенсійного фонду України експертний висновок ОСОБА_5 РМЕК №10056 від 19.05.2006 року. При цьому, листом ОСОБА_5 регіональної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного звязку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок Чорнобильської АЕС від 09.01.2013 року за вих. №1114 було повідомлено управління про те, що медична справа ОСОБА_3 реєстраційних журналах не зареєстрована, в архіві комісії відсутня, на засіданні комісії його медична справа не розглядалася. Експертний висновок ОСОБА_3 комісією не видавався. 10.01.2013 року управлінням отримано інформацію департаменту соціального захисту населення ОСОБА_4 обласної Державної адміністрації, відповідно до якої згідно витягу з протоколу №54 засідання Комісії Міністерства соціальної політики України зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС від 15.11.2012 року визнано видачу посвідчення Відповідачу, як особі яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, безпідставною.

ОСОБА_3 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення першої інстанції - без змін.

Відповідно до положень частини 3 статті 3 ЦПК України, в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIІІ від 03.10.2017 року, який набрав чинності з 15.12.2017 року, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 368 ЦПК справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Частиною 1 статті 369 ЦПК апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIІІ судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIІІ під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: и мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до ст.ст. 367 ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIІІ суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно заяви від 28.11.2006 року отримував в управлінні Пенсійного фонду України в м. Знамянка та Знамянському районі з 26.09.2006 року по 31.01.2012 року пенсію по інвалідності ІІІ групи внаслідок захворювання повязаного з виконанням обовязків військової служби по ліквідації аварії на ЧАЕС, відповідно до ст. 54, 50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

При поданні заяви про призначення пенсії ОСОБА_3 було попереджено про необхідність повідомляти позивача про зміни, що викликають зміну розміру виплачуваної пенсії. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» держава взяла на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобовязалась відшкодувати її за пошкодження здоровя або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та за втрату годувальника, якщо його смерть повязана з Чорнобильською катастрофою.

Згідно посвідчення (категорія 1) серії А №434370, виданого 20 жовтня 2006 року ОСОБА_3 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.7).

Відповідно до посвідчення серії Б №320276 ОСОБА_3 є інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України, строком до 16.10.2008 року (а.с.8).

Згідно експертного висновку ОСОБА_5 регіональної міжвідомчої експертної комісії №10056 від 19.05.2006 року ОСОБА_3 встановлений висновок: захворювання повязане з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.6).

28.11.2006 року відповідач звернувся до позивача із заявою про призначення пенсії по інвалідності як інваліду загального захворювання на підставі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та у відповідності зі ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням комісії з питань призначення і виплати пенсії управління Пенсійного фонду України в м. Знамянка та Знамянському районі від 25.03.2013 року №12 було вирішено здійснити відшкодування з ОСОБА_3 зайво отриманих коштів в сумі 24452,35 грн., починаючи з квітня 2013 року щомісячно в сумі 20% від сум нарахованої пенсії до повного погашення (а.с.30).

Управління Пенсійного фонду України в м. Знамянка направляло ОСОБА_3 повідомлення про відшкодування зайво виплаченої пенсії в сумі 24452,35 грн. починаючи з квітня 2013 року щомісячно в розмірі 20 % від суми нарахованої пенсії до повного погашення (а.с.19).

Станом на липень 2016 року утримання з відповідача не проводиться відповідно до постанови Знамянського міськрайонного суду від 27.05.2016 року, яка набрала чинності (а.с.22-24).

Розпорядженням Пенсійного фонду України в м. Знамянка від 21.06.2016 року ОСОБА_3 припинено утримання переплати пенсії згідно постанови Знамянського міськрайонного суду від 27.05.2016 року (а.с.31).

Розпорядженням Пенсійного фонду України в м. Знамянка від 12.08.2016 року визначено здійснити ОСОБА_3 перерахунок пенсії з 09.11.2015 року по 31.05.2016 року (а.с.32).

Згідно розрахунку заборгованості по відшкодуванню пенсії ОСОБА_3 сума переплати пенсії, що підлягає відшкодуванню складає 24452,35 грн., сума відшкодованої пенсії складає 12099,64 грн., залишок невідшкодованих коштів 12352,71 грн. (а.с.5).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходив з того, що позивач провів вищевказані виплати ОСОБА_3, володіючи всіма необхідними документами щодо призначення останньому вказаних виплат, тому такі нарахування і виплати вважаються такими, що проведені добровільно і не підлягають поверненню, що відповідає вимогам ст.1215 ЦК України.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» держава взяла на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобовязалась відшкодувати її за пошкодження здоровя або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та за втрату годувальника, якщо його смерть повязана з Чорнобильською катастрофою.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Згідно положень ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пунктом 1статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку встановленого статтею 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на 10 років учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які працювали в зоні відчуження з моменту аварії до 01 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 01 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів.

Станом на липень 2016 року утримання коштів з пенсії відповідача припинено відповідно до постанови Знамянського міськрайонного суду від 27.05.2016 року, яка набрала чинності, тому за розрахунками позивача сума надмірно виплаченої пенсії складає 12352,71 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування суми пенсії, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання недостовірних даних чи їх приховання, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Зі змісту вище викладеної статті випливає, що для відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе тільки за двох умов: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. Даний перелік є вичерпаний і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові стягуються лише у випадку зловживання з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями тощо).

Суд дійшов правильного висновку, що в матеріалах справи відсутні докази того, що завдана позивачу шкода у вигляді надміру виплаченої відповідачу пенсії в розмірі 12352,71 грн. є наслідком протиправної поведінки відповідача ОСОБА_3

Позивачем також не надано доказів того, що відповідач скоїв будь-які зловживання зі свого боку або подав позивачу недостовірні дані під час нарахування та виплати пенсії.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України в постанові від 22 січня 2014 року (справа № 6-151цс13), згідно з якою необхідно враховувати, що відповідно до ст.1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Судом не встановлено факту недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів у розмірі 12352,71 грн., які є пенсійними виплатами, призначених позивачем, так і не встановлено наявності рахункової помилки, так як помилка в нарахуванні пенсії не є арифметичною помилкою, а повязана з неправильним застосуванням службовими особами нормативних актів, якими регулюються обчислення та нарахування пенсії для певних категорій пенсіонерів.

Також встанеовлено, що виплата коштів проведена позивачем добровільно, тому, відповідно до ст.1215 ЦК України поверненню зазначена сума не підлягає.

Відповідно до положень ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Згідно до приписів ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 травня 2017 року, яка набрала законної сили, адміністративний позов ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду Україні в місті Знамянці та Знамянському районі Кіровоградської області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення задоволено. Дії щодо утримання з ОСОБА_3 на підставі рішення комісії з питань призначення і виплати пенсії управління Пенсійного фонду Україні в місті Знамянці та Знамянському районі Кіровоградської області від №12 від 25 березня 2013 року та саме рішення визнано протиправними (а.с.22-25).

Суд дійшов висновку, що рішення комісії з питань призначення і виплати пенсії Управління Пенсійного фонду України в місті Знам'янув та Знам'янському районі від 25 березня 2013 року №12 не може вважатись законним, оскільки 26.03.2012 Знамянською міжрайонною прокуратурою була порушена кримінальна справа№74-619 за ознаками злочинів, передбачених ст.190 ч.3, ст.358 ч.1 КК України за фактом підробки експертних висновків ОСОБА_5 регіональної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного звязку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на ЧАЕС. Позивач по даному кримінальному провадженню не притягувався до кримінальне відповідальності. Правоохоронним органом встановлено відсутність умислу та протиправного характеру в діях позивача щодо підроблення експертного висновку ОСОБА_5 регіональної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного звязку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на ЧАЕС.

Постановою ОСОБА_4 окружного адміністративного суду від 27.02.2013 року скасовано акти огляду комунального закладу «ОСОБА_4 обласне бюро медико-соціальної експертизи» 16.10.2006 р. сер. 2-18 ВБ № 112232, від 22.10.2008 р. сер. 2-18 ВБ № 140548, від 10.02.2010 р. сер. 10 ААА № 365012 в частині визнання захворювання, повязаного з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, на підставі яких видані виписки із актів огляду МСЕК від 15.10.2006 р. сер. 2-18 ВБ № 112232, від 22.10.2008 р. сер. 2-18 ВБ № 140548, від 10.02.2010 р. сер. 10 ААА № 365012 та призначена відповідна пенсія гр. ОСОБА_3 (а.с.20-21).

Відповідно до вказаної постанови судом встановлено, що відповідачем 16.10.2006 р. проводився огляд ОСОБА_3 з метою встановлення повязаності причини захворювання з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. Результат огляду оформлені актами огляду №220/5 від 16 жовтня 2006 року, № 398/3 від 21 жовтня 2008 р. та № 23/2 від 09 лютого 2010 року. В ході огляду ОСОБА_3 встановлено повязаність захворювання з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, при цьому за інформацією представника відповідача, причинний зв'язок між захворюванням та його пов'язаністю з Чорнобильською катастрофою, встановлювався на підставі Експертного висновку №10056 від 19.05.2006 р., який виданий ОСОБА_5 регіональною міжвідомчою експертною комісією по встановленню причинного звязку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Судом встановлено, що дані виписки із акту огляду МСЕК із актів огляду МСЕК від 15.10.2006 р. сер. 2-18 ВБ № 112232, від 22.10.2008 р. сер. 2-18 ВБ № 140548, від 10.02.2010 р. сер. 10 ААА № 365012 видані на підставі експертного висновку РМЕК, який відповідно до ОСОБА_5 РМЕК від 23.01.2012 року № 565 не видавався.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов правильного висновку, що позивач виплачував пенсійні виплати на користь ОСОБА_3, володіючи всіма необхідними документами щодо призначення останньому вказаних виплат, і нарахування та виплата коштів можуть вважати такими, що проведені добровільно, недобросовісності або зловживань з боку відповідача не встановлено, тому відповідно до вимог ст. 1215 ЦПК Украйни, яка регулює спірні правовідносини, позовні вимоги Знамянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області не підлягають задоволенню.

Суд першої інстанції повно, всебічно дослідив і належно оцінив надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Наведені в апеляційній скарзі доводи апеляційним судом відхиляються, оскільки судом першої інстанції правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального права та не порушено норми процесуального права.

Зазначені висновки відповідають установленим обставинам справи та нормам матеріального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, цих висновків не спростовують.

Відповідно до вимог ст. 375ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Знамянського обєднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області залишити без задоволення.

Рішення Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня їїприйняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення (постанову) складено 31 січня 2018 року.

Головуючий: С.М. Єгорова

Судді: О.Л. Дуковський

ОСОБА_6