Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 337/3346/17 Головуючий у 1 інстанції: Мурашова Н.А.
провадження №22ц/778/439/18 суддя-доповідач: Кухар С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого, суддіКухаря С.В.
суддів:Крилової О.В.
Бєлки В.Ю.
секретарСеменчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Правобережного об'єднаного Управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 04 жовтня 2017 року у справі за позовом Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя до ОСОБА_5 про стягнення суми надміру виплаченої пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідачка ОСОБА_6 з 12.02.2013р. перебуває на обліку в управлінні та до 27.07.2014р. отримувала пенсію за віком, розмір якої при обчисленні було зменшено на 9% у зв'язку з достроковим виходом на пенсію на підставі п.7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». При цьому, згідно з нормами Закону таке зменшення застосовується протягом усього періоду отримання пенсії незалежно від її виду. В липні 2014р. відповідачка звернулась із заявою про переведення її на пенсію по втраті годувальника - свого чоловіка ОСОБА_7 і така пенсія їй була призначена з 28.07.2014р. по теперішній час, виходячи із загального страхового стажу померлого годувальника - 48 років 0 місяців та 10днів та оптимальної заробітної плати за період з 01.07.2000р. по 30.04.2007р. В березні 2016р. за результатами самоперевірки матеріалів пенсійної справи відповідачки, управлінням було встановлено, що останній при нарахуванні пенсії по втраті годувальника не було враховано зменшення розміру пенсії на 9% у зв'язку з достроковим виходом на пенсію, яке повинно застосовуватись до будь-якого виду пенсії. Після приведення у відповідність розрахунку пенсії відповідачки, розмір пенсії по втраті годувальника зменшився і з 01.04.2016р. становить 4167,30 грн. За розрахунками позивача за період з 28.07.2014р. по 31.03.2016р. розмір переплати пенсії склав 6896,68грн., про що управління повідомило відповідачку листом від 01.06.2016р., однак відповідачка до теперішнього часу заборгованість з переплати пенсії самостійно не сплатила, тому позивач змушений був звернутись до суду з цим позовом.

Позивач просив суд стягнути з відповідачки суму надміру виплаченої їй пенсії по втраті годувальника за період з 28.07.2014р. по 31.03.2016р. в розмірі 6896,68 грн.

Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 09 жовтня 2017 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду УПФ України м.Запоріжжя в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове яким позов задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 п.1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що переплата пенсії відповідачу виникла не у зв'язку із рахунковою помилкою зі сторони позивача та останнім не доведено факт недобросовісного набуття відповідачкою отриманих коштів.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону та ґрунтується на матеріалах справи.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачка ОСОБА_5 з 12.02.2013 р. перебуває на обліку в Правобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м.Запоріжжя, який є правонаступником управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя, та до 27.07.2014 р. отримувала пенсію за віком.

Згідно протоколу №2356 від 15.02.2013 р., при обчисленні ОСОБА_5 пенсії за віком з 12.02.2013 р., її розмір було зменшено на 9% в зв'язку з достроковим виходом на пенсію (арк.9).

З 28.07.2014р. по теперішній час відповідачка отримує пенсію по втраті годувальника, розраховану за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно розпорядження управління №166774 від 05.08.2014 р. ОСОБА_5 призначена пенсія по втраті годувальника з 28.07.2014 р. в загальному розмірі 4511,56грн., виходячи із загального страхового стажу померлого годувальника - 48 років 0 місяців та 10днів та оптимальної заробітної плати за період з 01.07.2000 р. по 30.04.2007 р. Зменшення розміру пенсії у зв'язку з достроковим виходом на пенсію не застосовано (арк.11-13).

Згідно розпорядження управління №166774 від 16.03.2016р. ОСОБА_5 проведено перерахунок розміру пенсії по втраті годувальника і її розмір з 28.07.2014 р. становить 4108,46грн.. з 01.09.2015 р. - 4167,30грн. Перерахунок проведений з урахуванням зменшення пенсії на 9% за достроковий вихід на пенсію (арк.с. 14-15).

Згідно даних протоколу-розрахунку від 25.03.2016р., управлінням проведено індивідуальний перерахунок призначеної та виплаченої ОСОБА_5 пенсії за період з 28.07.2014 р. по 31.03.2016 р. за новим розрахунком. Розмір переплати пенсії за цей період склав 6896,68 грн. (арк.16).

Згідно рішення комісії управління №22 від 26.05.2016 р., комісія, розглянувши документи пенсійної справи ОСОБА_5, взяла на облік переплату в сумі 6896,68грн. за період з 28.07.2014 р. по 31.03.2016 р., яка виникла внаслідок того, що при переході з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника не було враховано зменшення розміру пенсії на 9% за достроковий вихід на пенсію відповідно до п.7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (арк.18).

01.06.2016р. управління направило ОСОБА_5 письмове повідомлення про зменшення розміру пенсії з березня 2016р. та виниклу переплату за період з 28.07.2014р. по 31.03.2016р. в розмірі 6896,68 грн. (арк.19).

До теперішнього часу вказана сума добровільно відповідачкою не повернута.

Так, суд встановив, що між сторонами виник спір щодо повернення надміру виплаченої відповідачці ОСОБА_5 пенсії по втраті годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонерам добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду або в судовому порядку.

Зі змісту вище викладеної статті випливає, що для відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе тільки за двох умов: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. Даний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

За вимогами ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.

У зазначеній нормі права відсутнє визначення поняття «рахункова помилка». У Кодексі законів про працю України міститься згадка про лічильну помилку при виплаті заробітної плати, що на думку колегії суддів є синонімічним до поняття «рахункова помилка».

У постанові Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 2009 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» надається роз'яснення поняттю лічильної (рахункової) помилки - це помилка, яка була допущена під час проведення арифметичних підрахунків. До лічильних помилок, наприклад, належить неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період, тощо.

Як вбачається із матеріалів справи позивачем не доведено, що переплата пенсії сталася внаслідок рахункової помилки відповідача та що відповідач діяв недобросовісно.

Неправильне визначення самим пенсійним фондом розміру пенсії не може вважатись рахунковою помилкою.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки відсутній факт недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів, які є пенсійною виплатою та не встановлено й наявності рахункової помилки з його боку, то відповідно до статті 1215 ЦК України поверненню зазначена сума не підлягає.

Висновки суду першої інстанції узгоджуються із правовою позицією, викладеною Верховним Судом України в постановах від 2 липня 2014 року (справа 6-91 цс 14) та від 22 січня 2014 року (справа 6-151 цс 13), які і обов'язковими для виконання судами всіх інстанцій.

З врахуванням встановлених обставин у справі та зазначених вимог закону суд першої інстанції правильно відмовив позивачу у задоволенні позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляції, не вбачає.

Докази та обставини, на які посилається УПФУ в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09 жовтня 2017 року по цій справі залишити без змін, а апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, яку буде складено на протязі п'яти днів.

Повна постанова складена 24 січня 2018 року.

Головуючий:

Судді: