Справа № 465/4697/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Гулієва М.І.
Провадження № 22-ц/783/7242/17 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
У Х В А Л А

про залишення без руху

09 січня 2018 року м. Львів

Суддя судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області Левик Я.А., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 07 листопада 2017 року у справі за позовом ЛКП «Південне» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третіх осіб ЛМКП «Львівтеплоенерго», Франківської райадміністрації про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ЛКП «Південне» про зобов'язання визнати заборгованість незаконною та такою, що підлягає списанню, зобов'язання списати суму з особового рахунку основного квартиронаймача для відшкодування завданої шкоди,-

в с т а н о в и в :

рішенням Франківського районного суду м. Львова від 07 листопада 2017 року первісний позов задоволено частково. В задоволенні зустрічного позову - відмовлено.

Дане рішення оскаржила ОСОБА_2

Ухвалою судді судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 08 грудня 2017 року апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 07 листопада 2017 року була залишена без руху, оскільки така містила ряд недоліків, а саме для сплати судового збору за подання скарги у відповідності до вимог закону, або подання суду доказів звільнення від сплати судового збору, уточнення змісту апеляційної скарги, зокрема її прохальної частини.

Однак, така ухвала не була виконана особою, що подала скаргу у вказаний строк.

Натомість, на виконання вимог вищезазначеної ухвали, ОСОБА_2 подано заяву у якій така зазначає, що їй не відомо звідки суддя взяв судовий збір у сумі 1569,79 грн. Зазначає, що судовий збір за подання апеляційної скарги згідно із пп.6 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» сплачено в повному обсязі в сумі 357,84грн. Також, зазначає, що згідно із п.13 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання зустрічної позовної заяви не справляється. Також, вказує на те, що твердження судді про те, що апеляційна скарга подана всупереч вимогам ст. 295 ЦПК України і про те, що прохальна частина скарги не конкретизована - не відповідають дійсності та законодавству України, оскільки в апеляційній скарзі апелянтом ОСОБА_2 чітко та детально вказано, що саме апелянт просить у суду апеляційної інстанції зробити із рішенням суду першої інстанції та що саме апелянт просить зробити із зустрічним позовом у задоволенні якого було незаконно відмовлено суддею першої інстанції. Зазначає, що ухвала апеляційної інстанції від 08 грудня 2017 року є повністю незаконною та упередженою.

Однак, вказані в заяві доводи ОСОБА_2 слід вважати необґрунтованими.

Так, згідно п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги, судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Однак, дана норма закону стосується виключно подання позовної заяви та така не стосується подання позивачем апеляційних скарг на судові рішення, оскільки таке прямо передбачено у зазначеній нормі Закону.

Також, слід вказати, що відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (чинної на момент подання апеляційної скарги), від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються:

1) позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі;

2) позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи;

3) позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення;

4) позивачі - у справах щодо спорів, пов'язаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або у справах щодо спорів, пов'язаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні";

5) особи, які страждають на психічні розлади, та їх представники - у справах щодо спорів, пов'язаних з розглядом питань стосовно захисту прав і законних інтересів особи під час надання психіатричної допомоги;

6) позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення;

7) громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб;

8) інваліди Великої Вітчизняної війни та сім'ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи;

9) інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів;

10) позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи;

11) виборці - у справах про уточнення списку виборців;

12) військовослужбовці, військовозобов'язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов'язаних з виконанням військового обов'язку, а також під час виконання службових обов'язків;

13) учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов'язаних з порушенням їхніх прав;

14) позивачі - у справах у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту";

15) фізичні особи (крім суб'єктів підприємницької діяльності) - кредитори, які звертаються з грошовими вимогами до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати, зобов'язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян, виплати авторської винагороди та аліментів, - після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом;

15-1) органи місцевого самоврядування - за подання заяви про визнання спадщини відумерлою;

16) позивачі - за подання позовів щодо спорів, пов'язаних з наданням статусу учасника бойових дій відповідно до пунктів 19, 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

17) засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк та до покарань, не пов'язаних з позбавленням волі, а також особи, взяті під варту, - у справах, пов'язаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку відповідно до статті 537 Кримінального процесуального кодексу України, у разі відсутності на їхніх особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору.

18) Пенсійний фонд України та його органи, органи Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та Фонду соціального страхування України;

19) органи виконавчої влади Автономної Республіки Крим, структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчі органи міських рад, на які покладено завдання щодо вирішення питань соціального захисту населення;

20) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, структурні підрозділи виконавчих органів міських рад міст обласного значення та об'єднаних територіальних громад, на які покладені функції із здійснення контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення.

ОСОБА_2 ж не відноситься до жодної категорії осіб, які згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях, тому слід відрізняти умови та випадки для звільнення від сплати судового збору зазначені у вказаних статтях.

Додатково слід вказати про те, що відповідно до змісту ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_2 судовий збір не справляється тільки за подання позовної заяви, оскільки як вбачається з окремих пунктів ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» (чинного на момент подання апеляційної скарги) (п.14 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір»), не стягнення такого передбачена у окремих пунктах (випадках) як за подання заяв, так і за подання апеляційної та касаційної скарги. У даному ж випадку судовий збір не справляється тільки за подання позовної заяви.

Враховуючи вищенаведене, хоча судовий збір за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду не справляється, однак такий справляється за подання апеляційної скарги на судові рішення у такій категорії справ.

Ткож, у п. 70 рішення Європейського суду з прав людини "Стебницький і Комфорт проти України» від 03.02.2011р. Заява № 10687/02зазначено: «Суд також зазначає, що касаційна скарга підприємства-заявника на відмови судів нижчих інстанцій у задоволенні позову була повернута без розгляду внаслідок того, що підприємство-заявник не сплатило державне мито, яке вимагалося. У цьому зв'язку Суд повторює, що національні суди мають кращі можливості для тлумачення та застосовування норм матеріального та процесуального права (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі «Ріжамадзе проти Грузії» (Rizhamadze v. Georgia), заява № 2745/03, п. 21, від 31 липня 2007 року). Підприємство-заявник не скаржилося на те, що зазначене положення було нечітким і непередбачуваним, та не заявляло, що не мало коштів, аби сплатити державне мито, яке вимагалося, і, таким чином, було позбавлене можливості подати касаційну скаргу. Воно просто наполягало на своєму власному тлумаченні цього положення. Оскільки відповідні судові рішення не виявляють будь-якого явно свавільного мотивування (див., для порівняння, рішення у справі «Донадзе проти Грузії» (Donadze v. Georgia), заява № 74644/01, п. 32, від 7 березня 2006 року), Суд вважає, що скарга підприємства-заявника за пунктом 1 статті 6 Конвенції щодо несправедливості провадження про відшкодування шкоди є явно необґрунтованою та повинна бути відхилена згідно з підпунктом «а» пункту 3 та пунктом 4 статті 35 Конвенції».

Також, як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, що стосується судового збору за подання заяв, скарг, оскарження судових рішень, така вказує про те, що цілі, які переслідуються при стягненні судових витрат, зокрема судового збору слід вважати прийнятними враховуючи загалом питання відправлення правосуддя, зокрема, що стосується фінансування судової системи, крім цього, такі діють стримуючим фактором для легковажних претензій, однак такі не повинні бути надмірним тягарем, тобто значне фінансове навантаження може виступати як фактор, що обмежує доступ до правосуддя, право на суд.

Серед інших, зокрема, п.п. 50, 52 рішення Європейського суду з прав людини Станков проти Болгарії «STANKOV v. BULGARIA» від 12.07.2007 (заява №68490/01).

Крім цього, про необхідність сплати судового збору за подання апеляційної скарги свідчать і правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду України №6-185цс17 від 06 вересня 2017 року та №6-916цс17 від 11 жовтня 2017 року, зі змісту яких, зокрема, вбачається; «Відповідно до статті 1 Закон України № 3674-VI від 08 липня 2011 року «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

За правилами статей 79, пункту п'ятого статті 119, частини другої статті 297, частини другої статті 328, абзацу третього частини першої статті 358 ЦПК України судовий збір належить до судових витрат, пов'язаних з розглядом судової справ, які несуть сторони в судах усіх рівнів, зокрема при розгляді позовної заяви, апеляційної, касаційної скарги чи заяви про перегляд судових рішень (Верховний Суд України).

Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене Законом № 3674-VI (стаття друга цього Закону).

Сплата судового збору особами, які звертаються до суду - це процесуальний обов'язок, який визначається нормами цивільного процесуального закону (ЦПК України) та Закону № 3674-VI. При цьому процесуальна норма частини другої статті 79 ЦПК України є бланкетною і в частині визначення розміру судового збору, порядку його сплати, повернення і звільнення від сплати відсилає до окремого закону, зокрема Закону № 3674-VI.

Об'єкти сплати судового збору, тобто процесуальні дії, за які справляється судовий збір, встановлені у статті 3 Закону № 3674-VI.

Такими об'єктами є процесуальні документи, які особа подає до суду (позовна заява, апеляційна чи касаційна скарга, заява про перегляд судового рішення тощо). Так само ця норма визначає процесуальні документи, за подання яких судовий збір не справляється ( частина друга статті третьої цього Закону).

Стосовно документів, за подання яких судовий збір справляється, стаття 4 Закону України «Про судовий збір» установлює розміри ставок судового збору. При цьому розміри ставок судового збору так само залежать від характеристики об'єкта справляння - позовна заява, скарга чи інша заява (в деяких випадках - у поєднанні з характеристикою суб'єкта, який звертається до суду).

Пільги щодо сплати судового збору визначені статтею 5 Закону України «Про судовий збір». При цьому передбачені в цій статті особи, які мають пільги щодо сплати судового збору, звільняються від його сплати під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, про що прямо зазначено в абзаці першому частини першої статті 5 цього Закону.»

Також, слід зазначити, що ставка судового збору при поданні позовної заяви ЛКП «Південне» становила 1 відсоток ціни позову, а саме 324,68 грн., враховуючи пп.1 п.1 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на момент подання позовної заяви), так як позовна вимога була заявлена майнового характеру. А ставка судового збору при поданні зустрічної позовної заяви фізичною особою ОСОБА_2 становила 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 1102,40грн., враховуючи пп.2 п.1 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на момент подання зустрічної позовної заяви), так як позивачем було заявлено дві зустрічні позовні вимоги немайнового характеру.

Однак, ОСОБА_2 не сплачувала судовий збір за подання зустрічної позовної заяви, оскільки такий не справляється за подання позовної заяви на підставі п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір».

Тому, хоча судовий збір позивачем за подання зустрічної позовної заяви не сплачувався, однак такий підлягає до оплати при поданні апеляційної скарги, виходячи зі ставки судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви немайнового характеру. Також, наявність пільги у вигляді звільнення від сплати судового збору, передбаченої Законом України «Про судовий збір», не вважається нульовою ставкою судового збору.

Так, апеляційна скарга може бути прийнята до розгляду за умови сплати:

- судового збору згідно пп. 6, п 1, ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги) в розмірі 1569,79 грн. (110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні первісної позовної заяви, враховуючи наявність однієї майнової вимоги (110%*324,68) та 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні зустрічної позовної заяви, враховуючи наявність двох немайнових вимог (110%*1102,40)) за такими реквізитами:

Найменування суду: Апеляційний суд Львівської області

Адреса суду: 79008, м.Львів-8, пл. Соборна, 7

Код ЄДРПОУ суду: 02892356

Найменування територіального

підрозділу Державної казначейської

служби України, доходним рахунком

якого користується суд

Отримувач коштів: УДКСУ у Личаківському районі м. Львова

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38007620

Банк отримувача: ГУДКСУ у Львівській області

Код банку отримувача (МФО): 825014

Рахунок отримувача: 0006

Код бюджетної класифікації: 22030001

Призначення платежу: *;101;(код платника);Судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації апелянта), Апеляційний суд Львівської області.

При заповненні платіжного документа у графі "код платника" платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв'язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Натомість особою, яка подала скаргу сплачено лише 357,84 грн. за її подання, а тому їй слід доплатити 1211,95грн. (1569,79грн. - 357,84грн.) судового збору за згаданими реквізитами.

Також, як вбачається із апеляційної скарги, така подана всупереч вимогам ст. 295 ЦПК України (в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги).

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, прохальна частина скарги не конкретизована. Так, у вказаній частині міститься прохання про скасування рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позову ЛКП Південне» та постановлення нового рішення, яким задоволити в повному обсязі зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 Однак, апелянтом в прохальній частині тільки вказано прохання про задоволення зустрічного позову, однак не вказано про задоволення, відмову у задоволенні первісного позову, задоволення такого частково, тощо просить апелянт та у якій частині.

Відповідно до пп. 11 п. 1 Перехідних положень ЦПК України, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Аналогічно вимоги до апеляційної скарги, які не виконано апелянтом відповідно до згаданих норм ЦПК України, чинних на момент подання апеляційної скарги, викладені в ст.ст. 185, 357 ЦПК України чинних на даний час та підлягають виконанню.

Враховуючи вказане, апеляційну скаргу слід залишити без руху для усунення вказаних вище недоліків, а саме сплати судового збору за подання скарги у відповідності до вимог закону за вказаними вище реквізитами, або подання суду доказів звільнення від сплати судового збору, уточнення змісту апеляційної скарги, зокрема її прохальної частини.

Особу, що подала скаргу слід попередити про те, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали апеляційна скарга буде вважатись неподаною та їй повернута.

Оригінал квитанції, що підтверджує сплату судового збору, або докази звільнення від сплати судового збору та інші документи на виконання вимог ухвали, необхідно у визначений строк подати Апеляційному суду Львівської області.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, -

у х в а л и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 07 листопада 2017 року - залишити без руху.

Надати особі, що подала скаргу строк для усунення недоліків апеляційної скарги - десять днів з дня отримання копії даної ухвали.

У випадку невиконання вимог ухвали у встановлений строк апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернена особі, яка її подала.

Суддя Я.А. Левик