АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2018 року м. Одеса

справа №2-3192/10

провадження №22-ц/785/5019/18

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого- Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів- Вадовської Л.М., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря Сідлецької Ю.С.,

учасники справи:

заявник-публічне акціонерне товариство«УкрСиббанк»,

боржник-ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 18 лютого 2014 року у складі судді Суворової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2013 року представник публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»(далі-ПАТ «УкрСиббанк», банк)звернувся до суду із заявою про видачу виконавчих листів з поновленим строком для пред'явлення до виконання.

Зазначав(дослівно), що суддя Приморського районного суду Суворова О.В. постановила ухвалу по справі №2-3192/10 за заявою АТ «УкрСиббанк»про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчих документів до виконання за боржником ОСОБА_2, які були видані по цивільній справі за позовомАТ «УкрСиббанк»до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, якою вимоги АТ «УкрСиббанк»задоволено.

Посилаючись на положення ст.ст.27,222,223 ЦПК України заявник просив видати виконавчі листи по зазначеній справі з поновленим строком пред'явлення до виконання (т.1а.с.271).

05 лютого 2014 року представник ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів.

Зазначав(дослівно), що 06 грудня 2010 року суддяПриморського районного суду Суворова О.В. постановила рішення по справі №2-3192/10 за позовом АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, яким позовні вимоги АТ «УкрСиббанк» задовольнила у повному обсязі.

29 вересня 2013 року АТ «УкрСиббанк» звернувся до Приморського районного суду з заявою про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

04 жовтня 2013 року суддя Приморського районного суду Суворова О.В. постановила ухвалу по даній справі, якою поновила АТ «УкрСиббанк» пропущений строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Посилаючись на ст.370 ЦПК України заявник просив видати дублікати виконавчих листів по справі №2-3192/10 (т.1а.с.274).

Заява банка про видачу дубліката виконавчого листа розглянута у відсутності представника стягувача та боржника.

Заява банка про видачу виконавчих листів з поновленим строком для пред'явлення до виконання судом не розглядалась.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 18 лютого 2014 року заяву представника ПАТ «УкрСиббанк» про видачу дублікату виконавчого листа задоволено.

Видано ПАТ «УкрСиббанк» дублікат виконавчого листа по цивільній справі № 2-3192/10 за позовомПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами № 0 від 09 жовтня 2006 року та № 0 від 06 листопада 2007 року (т.1а.с.279).

Приймаючи судове рішення суд першої інстанції керувався ст.370 ЦПК України та виходив з того, що ухвалою цього ж суду від 04 жовтня 2013 року банку поновлено пропущений строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі №2-3192/10, оригінал виконавчого листа зберігається в матеріалах справи, що унеможливлює виконання рішення суду, а саме пред'явлення виконавчого документа на виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви (т.2а.с.31-33).

Неправильність ухвали суду апелянт мотивував порушенням норм процесуального права.

Зокрема, заявник зазначив, що:

-заяви представника банка розглянуто за його відсутності, не повідомленого належним

чином про дату, час і місце засідання суду;

-суд першої інстанції не витребував доказів втрати виконавчого листа та не перевірив

їх.

Правом на надання відзиву на апеляційну скаргу представник стягувача не скористався.

Жоден з учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, клопотання про поважність причин неявки в суд не подали, що відповідно до правил ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.3ч.3ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду ( у разі якщо таке повідомлення є обов'язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Статтею 370 ЦПК України (в редакції, що діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали), передбачено, що замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Заява про видачу дубліката розглядається в судовому засіданні з викликом сторін і заінтересованих осіб. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката.

З матеріалів справи вбачається, що заяви банка судом були отримані 20 листопада 2013 року та 05 лютого 2014 року, а 18 лютого 2014 року судом постановлено ухвалу про задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа. Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що заява банка про видачу виконавчих листів з поновленим строком для пред'явлення до виконання судом не розглядалась (т.1а.с.271,274, 279).

При цьому дані про те, що суд прийняв заяви банку до свого провадження, призначив їх розгляд на 18 лютого 2014 року та отримав дані про належне сповіщення боржника ОСОБА_2 про розгляд заяв банка на вказану дату матеріали справи не містять.

Оскільки належне повідомлення осіб, які беруть участь у справі, є обов'язковим (ч. 1 ст. 158 ЦПК України, редакція якої діяла на момент постановлення ухвали), участь у справі є процесуальним правом таких осіб (ст. 27 ЦПК України, редакція якої діяла на момент постановлення ухвали), а згідно зі ст. 129 Конституції України, редакція якої діяла на момент постановлення ухвали, до основних засад судочинства належить змагальність сторін та доведення суду переконливості своїх доводів (повідомлення про судове засідання є елементом змагальності та обов'язком суду), то неповідомлення про дату судового засідання є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви банка про видачу дубліката виконавчого листа з таких підстав.

Як зазначалось вище дублікат виконавчого листа може бути виданий судом лише у разі втрати виконавчого листа (ч.1ст.370 ЦПК України 2004 року). Аналогічна норма міститься й у п.17.4 Перехідних положень Розділу ХIII ЦПК України, який введений в дію 15 грудня 2018 року.

Оскільки в матеріалах справи в т.1 на а.с.265 міститься поданий банком до суду 26 вересня 2013року (т.1а.с.262-263) оригінал виконавчого листа №2-3192/10, виданий Приморським районним судом м.Одеси 04 серпня 2013 року про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» :

-2 318 708,38 грн. заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 09 жовтня 2006 року;

-2 152 881,96 грн. заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 06 листопада 2007 року,

правових підстав для прийняття судом першої інстанції ухвали про видачу дубліката виконавчого листа не було.

Висновок суду першої інстанції про те, що зберігання оригіналу виконавчого листа у справі унеможливлює виконання рішення суду та є підставою для видачі дубліката виконавчого листа, є помилковим та таким, що суперечить вимогам закону.

Тому ухвала суду підлягає безумовному скасуванню й цієї підстави та відмовою у задоволенні заяви банку про видачу дубліката виконавчого листа.

Заява банкавід 26 вересня 2013 року про видачу виконавчих листів з поновленим строком для пред'явлення до виконання судом першої інстанції до свого провадження не приймалася, не розглядалась та не вирішувалася, апелянтом не оскаржувалась, тому апеляційний суд позбавлений можливості постановити судове рішення щодо вказаної заяви.

Зазначене не перешкоджає банку звернутися до суду з вимогою розглянути їх заяву від 26 вересня 2013 року після повернення справи із суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст.368,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 18 лютого 2014 року скасувати.

У задоволенні заяви публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про видачу дублікатів виконавчих листів по цивільній справі № 2-3192/10 за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 2 318 708,38 грн. за кредитним договором № 0 від 09 жовтня 2006 року та в сумі 2 152 881,96 грн. за кредитним договором № 0 від 06 листопада 2007 року відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова в частині забезпечення позову може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 липня 2018 року.

Головуючий /підпис/

Судді : /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя апеляційного суду

Одеської області Г.Я. Колесніков