Справа №461/7242/17
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 січня 2018 року м.Львів
Галицький районний суд м.Львова
головуючого судді Радченка В.Є.
при секретарі Сидорак М.А.
23.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління пенсійного Фонду України в Галицькому районі м. Львова, в якому просив суд встановити факт належності йому трудової книжки, виданої ОСОБА_2 міжколгоспбудом 30.04.1976 на ім`я « ОСОБА_1 ». Заявлені вимоги мотивує наступним. 01.04.1976 року позивач прийнятий на роботу в «Кам`янко-Бузький міжколгоспбудом» на посаду майстра, де 30 квітня 1976 р. на нього була заповнена трудова книжка. Проте в даній трудовий книжці неправильно зазначено по-батькові позивача, а саме « ОСОБА_3 » замість вірного « ОСОБА_4 ». Позивач досягнув пенсійного віку, проте оформити належним чином в управлінні Пенсійного фонду України пенсію не вдається за можливе, оскільки у трудовій книжці зазначено невірно по батькові заявника. Тому порушується право позивача на пенсійне забезпечення. Додатково заявник вказує, що підприємство, яке видавало трудову книжку на даний час не існує, правонаступника підприємства відсутні. Тому поновити свої права може лише через звернення з даною заявою в суд.
У даній справі заходи забезпечення доказів та забезпечення позову судом не застосовувалися.
Провадження у справі ухвалою суду не зупинялося, а тому не було підстав для його поновлення.
У даній справі позивач неодноразово надсилав заяви про розгляд справи за його відсутності. Заяви судом задовольнялись, розгляд справи проводився без участі позивача.
Заявник в судове засідання не прибув. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Направив суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності та задовольнити заяву повністю.
Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився. Про час, дату та місце судового засідання був належним чином повідомлений, про що свідчить розписка про отримання рекомендованного поштового відправлення. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Заперечень проти заяви, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі заінтересованої особи до суду не надходило. Тому суд вважає, що справу можливо слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши та оцінивши в сукупності надані докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5 визначено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК України від 1963 року факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені та по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Крім того, з узагальнення судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення Верховного Суду України за 2010 рік вбачається, що «коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилка відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим».
Стаття 28 ч. 1 ЦК України передбачає, що ім`я фізичної особи складається з прізвища, імені та по батькові.
Відповідно до копії паспорта заявника серії НОМЕР_1 , виданого Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 21.01.1999 року, ім`я заявника зазначено « ОСОБА_1 » /а.с. 4/.
Згідно із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 06.06.2008 р., виданого повторно, ім`я заявника зазначено « ОСОБА_1 » /а.с.5/.
Відповідно до копії довідки №75 від 03.10.2017 р., виданого т.в.о. військового комісара Галицько-Франківського об`єднаного районного військового комісаріату м.Львова по-батькові заявника зазначено « ОСОБА_4 » /а.с.8/.
У копії диплому серії НОМЕР_3 від 29.02.1976 року вказано, що диплом видано ОСОБА_1 про те, що він в 1976 році повний курс учбового закладу по спеціальності промислове та цивільне будівництва. В даному дипломі зазначено по-батькові заявника « ОСОБА_4 ». /а.с.4/. В трудовій книжці також зазначено професію заявника «майстер-будівельник», що підтверджує факт належності трудової книжки саме ОСОБА_1 .
Отже, суд прийшов до висновку, що дійсно у трудовій книжці від 30.04.1976 року невірно зазначено по батькові заявника, а саме зазначено « ОСОБА_1 » замість « ОСОБА_1 ».
Встановлення факту належності правовстановлюючого документу ОСОБА_1 необхідно заявнику для оформлення пенсії.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що необхідно задовольнити заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу ОСОБА_1 . Оскільки від правильності зазначення в трудовій книжці по батькові заявника залежить виникнення, зміна або припинення його особистих чи майнових прав, зокрема права на пенсійне забезпечення.
Керуючись ст.ст. 258,259, 263 -265, 315-319 ЦПК України, суд
Встановити факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу трудової книжки на ім`я « ОСОБА_1 , 1956 року народження, дата заповнення 30.04.1976 р.».
Судові витрати позивачу поверненню не підлягають і покладаються на заявника .
Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Радченко В.Є.