АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2018 року м. Чернівці

Справа № 714/249/17-ц

Провадження 794/21/18

Апеляційний суд Чернівецької області у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого cудді Кулянди М. І.,

суддів: Лисака І.Н., Перепелюк І.Б.

за участю секретаря Чебуришкіної Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Буковина» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки за апеляційною скаргою кредитної спілки «Буковина» на рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 22 вересня 2017 року,

встановив:

У квітні 2017 року Кредитна спілка «Буковина» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Посилається на те, що згідно договору кредитної лінії № 001/2604 від 26 грудня 2013 року (далі по тексту Договір), додаткового договору № 01 від 20 січня 2014 року, додаткового договору № 02 від 24 січня 2014 року до договору кредитної лінії № 001/2604 від 26 грудня 2013 року, кредитна спілка Буковина надала ОСОБА_1 кредит в розмірі 250 000 гривень, на термін з 26 грудня 2013 року до 26 грудня 2018 року, із процентною ставкою 40% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, в рамках кредитної лінії.

З метою забезпечення виконання зобовязань за договором кредитної лінії, кредитна спілка «Буковина» уклала з ОСОБА_1 іпотечний договір від 26 грудня 2013 року, згідно умов якого предметом іпотеки є майно іпотекодавця, а саме: будинковолодіння з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, яке складається з двох житлових будинків, під номером 168, що знаходиться по вул. Головній в селі Горбово, Герцаївського району Чернівецької області, а також земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:004:0063 розташована в с. Горбово, Герцаївського району Чернівецької області, надана для індивідуального житлового будівництва.

Цього ж дня, кредитна спілка «Буковина» уклала з ОСОБА_2 договір поруки № 005/2188.

Відповідачі не виконували належним чином зобовязання, в звязку з чим їм неодноразово направлялись вимоги щодо погашення заборгованості.

У серпні 2017 року представник позивача подав суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, просив суд ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість за договором кредитної лінії №001/2604 від 26 грудня 2013 року в розмірі 552 109 гривень 15 коп. на користь кредитної спілки «Буковина», а також в рахунок погашення заборгованості за договором кредитної лінії №001/2604 від 26 грудня 2013 року на користь кредитної спілки «Буковина» звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме, нерухоме майно:

будинковолодіння, яке знаходиться по вул. Головній, 168 в с. Горбово, Герцаївського району Чернівецької області, що складається з житлового будинку літ. А, загальною площею 138,6 кв. м., житловою площею 81,5 кв.м., житлового будинку літ. Б, загальною площею 292,2 кв.м., житловою площею - 98,7 кв.м., гараж літ. В, сарай літ. Г, навіс літ. Д, альтанка літ. Е, огорожа № 1-3, колодязь літ. І.;

земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:004:0063, з цільовим призначенням для індивідуального житлового будівництва, що знаходиться по вулиці Головній, 168 в селі Горбово, Герцаївського району Чернівецької област, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_1, шляхом проведення прилюдних торгів, за початковою ціною визначеною сторонами як загальна вартість предмета іпотеки при укладенні іпотечного договору у розмірі 504352,00 грн. (пятсот чотири тисячі триста пятдесят дві гривні).

В рахунок погашення суми заборгованості за договором, яка станом на 31 серпня 2017 року становить 552 109 гривень 15 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності-незалежним експертом на стадії оцінки майна.

А також стягнути з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 8 281 гривні 65 коп.

Рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 22 вересня 2017 року позов задоволено частково.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 26 грудня 2013 року, укладеного між кредитною спілкою «Буковина» та ОСОБА_1, а саме, на нерухоме майно:

будинковолодіння №168, розташоване по вул. Головній в с. Горбово, Герцаївського району Чернівецької області, що складається з житлового будинку літ. А, загальною площею 138,6 кв.м., житловою площею 81,5 кв.м., житлового будинку літ. Б, загальною площею 292,2 кв.м., житловою площею - 98,7 кв.м., гаража літ. В, сарая літ. Г, навісу літ. Д, альтанки літ. Е, огорожі № 1-3, колодязя літ. І.

земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :01:004:0063, з цільовим призначенням для індивідуального житлового будівництва, що знаходиться по вулиці Головній, № 168 в селі Горбово, Герцаївського району Чернівецької області.

Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, за початковою ціною визначеною сторонами як загальна вартість предмета іпотеки при укладенні іпотечного договору в розмірі 504 352 гривні (пятсот чотири тисячі триста пятдесят дві гривні).

За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки, задовольнити вимоги кредитної спілки «Буковина» (, п/р 02 в КС «Буковина», МФО 356334, юридична адреса: 58002, м. Чернівці, вул. Головна, 59) в розмірі заборгованості фізичної особи ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) за договором кредитної лінії №001/2604 від 26 грудня 2013 року, яка станом на 31 серпня 2017 року складає 552 109 гривень 15 коп. (пятсот пятдесят дві тисячі сто девять гривень пятнадцять копійок), що складається з: 250 000 гривень сума кредиту; 34 880 гривень 52 коп. відстрочена і несплачена пеня за період з 26 січня 2016 року до 21 вересня 2016 року; 191 068 гривень 46 коп. пеня, 75 045 гривень 29 коп. проценти, 1 114 гривень 88 коп.- витрати на страхування.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

На вказане рішення суду кредитна спілка «Буковина» подала апеляційну скаргу вважає, що судом винесено необґрунтоване і незаконне рішення, з порушенням норм матеріального та процесуального права, також прийняте без повного, всебічного та обєктивного зясування обставин, що мають значення для справи.

Просить рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 22 вересня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість за договором кредитної лінії № 001/2604 від 26 грудня 2013 року в розмірі 552 109 (пятсот пятдесят дві тисячі сто девять ) гривень 15 коп. на користь кредитної спілки «Буковина», а також, в рахунок погашення заборгованості за договором кредитної лінії № 001/2604 від 26 грудня 2013 року на загальну суму 552 109 (пятсот пятдесят дві тисячі сто девять ) гривень 15 коп. на користь кредитної спілки «Буковина» звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме, нерухоме майно - будинковолодіння, що складається з житлового будинку літ. А, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами загальною площею 138,6 кв.м., житловою площею - 81,5 кв.м., житлового будинку літ. Б, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами загальною площею 292,2 кв.м., житловою площею - 98,7 кв.м., гараж літ. В, сарай літ. Г, навіс літ. Д, альтанка літ. Е, огорожа № 1-3, колодязь літ. І, яке знаходиться по вулиці Головній, 168 в с. Горбово, Герцаївського району Чернівецької області та земельну ділянку площею 0,2500 га, за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:004:0063, що знаходиться по вулиці Головній,168 в с.Горбово, Герцаївського району, Чернівецької області, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_1, шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Ухвалюючи рішення та відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що позов в цій частині подано з порушенням вимог ст. 31 ЦПК України (в редакції 2004 року), стягнення заборгованості і звернення стягнення на предмет іпотеки є подвійним стягненням однієї заборгованості за основним зобовязанням, а щодо відмови в задоволенні позову про стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_2, як поручителя, суд прийшов до висновку про припинення поруки.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що згідно договору кредитної лінії № 001/2604 від 26 грудня 2013 року, додаткового договору № 01 від 20 січня 2014 року, додаткового договору № 02 від 24 січня 2014 року до договору кредитної лінії № 001/2604 від 26 грудня 2013 року, кредитна спілка Буковина надала ОСОБА_1 кредит в розмірі 250 000 гривень, на строк до 26 грудня 2018 року, із процентною ставкою 40% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, в рамках кредитної лінії.

З метою забезпечення виконання зобовязань за договором кредитної лінії між кредитною спілкою «Буковина» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір від 26 грудня 2013 року, згідно умов якого предметом іпотеки є майно іпотекодавця, а саме: будинковолодіння з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, яке складається з двох житлових будинків, під номером 168, що знаходиться по вул. Головній в селі Горбово, Герцаївського району Чернівецької області, а також земельна ділянка площею 0,2500 га, надана для індивідуального житлового будівництва, кадастровий номер :01:004:0063, яка знаходиться в с. Горбово, Герцаївського району Чернівецької області,

Цього ж дня, між кредитною спілкою «Буковина» та ОСОБА_2, було укладено договір поруки № 005/2188, відповідно до умов якого остання поручилася перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

В звязку із збільшенням позовних вимог кредитною спілкою надано уточнений розрахунок заборгованості за кредитним договором, станом на 31 серпня 2017 року. Із зазначеного розрахунку вбачається, що у ОСОБА_1 виникла заборгованість в розмірі 552 109 гривень 15 коп., що складається із: 250 000 гривень тіла кредиту; 34 880 гривень 52 коп.- відстроченої і несплаченої пені, за період з 26 січня 2016 року до 21 вересня 2016 року; 191 068 гривень 46 коп. пені; 75 045 гривень 29 коп.- проценти; 1 114 гривень 88 коп.- витрати на страхування.

Відповідачами не надавалися докази на спростування вказаного розміру заборгованості.

За змістом п.5.4.4 договору сторони визначили, що банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за весь фактичний строк користування кредитом у випадку наявності хоча б однієї із зазначених обставин: - використання позичальником кредиту не за цільовим призначенням, згідно п.1.2 договору; б) затримання сплати позичальником частини кредиту або процентів за користування кредитом на строк, що перевищує один календарний місяць; - перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків; - несплати позичальником більше однієї виплати, яка перевищує пять відсотків від кредиту; - невиконання позичальником визначеного п.5.1.6 договору.

В зв'язку з цим, 24 лютого 2016 року кредитна спілка «Буковина» звернулася до відповідачів з письмовими вимогами про дострокове повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та штрафних санкцій.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вказані вимоги були отримані відповідачами 26 лютого 2016 року. Аналогічні вимоги направлялися відповідачам 10 березня 2016 року, 08 серпня 2016 року та 26 серпня 2016 року. На виконання вказаних вимог відповідачами повністю було сплачено суму заборгованості, яка зазначена у вимогах.

Як слідує з уточненого розрахунку заборгованості, поданого до заяви про збільшення позовних вимог, наступна перша прострочка щодо погашення заборгованості виникла в грудні 2016 року.

В звязку з цим, позивачем 11 січня 2017 року та 13 лютого 2017 року направлено вимогу відповідачам про дострокове повернення кредиту, яка отримана останніми 12 січня 2017 року та відповідно 13 лютого 2017 року (а. с. 28 - 31). Однак, вказані вимоги залишились без задоволення.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов'язання це - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до статті 589 ЦК України, частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Згідно з ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду здійснюється відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку».

З огляду на викладені обставини, у позивача виникло право на задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у судовому порядку, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовної вимоги кредитної спілки «Буковина» про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Разом з тим, апеляційний суд не погоджується із висновком суду про те, що стягнення заборгованості і звернення стягнення на предмет іпотеки за кредитним договором є подвійним стягненням за основним зобовязанням з наступних підстав.

Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя. Суди повинні розглядати питання про можливість застосування звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, заявлений у позовній вимозі. При цьому здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту.

Звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобовязання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобовязанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобовязанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобовязанням відсутня.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 3 лютого 2016 року у справі № 6-1080цс15.

Помилковим є висновок суду І інстанції про те, що представником позивача, при поданні позовної заяви про збільшення позовних вимог щодо солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь кредитної спілки «Буковина» порушено вимоги ч. 2 ст. 31 ЦПК ( в редакції, яка діяла на момент подання заяви), тобто змінено предмет позову.

Відповідно до ч.2 ст. 31 ЦПК України ( в редакції, що діяла на момент подання заяви) позивач має право позивача протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково.

Предметом позову є матеріально правова вимога позивача до відповідача, тобто те, по відношенню до чого позивач просить у суду захисту.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем предявлено позов до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки. Як слідує із заяви про збільшення позовних вимог, поданої кредитною спілкою «Буковина» 31 серпня 2017 року, предметом позову і надалі залишається стягнення боргу та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Отже, рішення суду у вказаній частині є помилковим, а тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині про солідарне стягнення заборгованості з відповідачів.

Апеляційний суд не погоджується із висновком суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову з відповідача ОСОБА_2, яка є поручителем з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову в цій частині суд виходив з того, що предявивши боржнику ОСОБА_1 та поручителю ОСОБА_2 вимогу щодо дострокового погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитна спілка змінила строк виконання основного зобовязання з визначеного строком дії кредитного договору 26 грудня 2018 року на 24 березня 2016 року, а з позовом до суду про стягнення заборгованості кредитна спілка «Буковина» звернулася 07 квітня 2017 року, поза межами шестимісячного строку дії поруки. При цьому, судом не взято до уваги ту обставину, що всі попередні вимоги, які надсилалися позивачем виконані, тобто прострочена заборгованість була сплачена станом на листопад 2016 року.

Правові наслідки порушення зобовязання, забезпеченого порукою, передбачені ст. 554 ЦК України.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Водночас статтею 559 ЦК України передбачені спеціальні підстави та умови припинення поруки.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

За змістом п.3.1 договору поруки, укладеного між сторонами, дія договору припиняється після повного виконання основного зобовязання.

Порука це строкове зобовязання, і незалежно від установлення строку її дії на підставі договору чи закону, сплив цього строку припиняє субєктивне право кредитора вимагати від боржника виконання зобовязання.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).

Разом з тим з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, що визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. ст. 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобовязань боржника не означають, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 цього Кодексу.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й зумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію забезпеченого порукою зобовязання застосоване в другому реченні ч. 4 ст. 559 ЦК України словосполучення «предявлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання як умови чинності поруки слід розуміти як предявлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя.

Отже, вимогу до поручителя про виконання ним зобовязання за договором поруки слід предявити в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового повернення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобовязання (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту одноразовим платежем).

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15.

Водночас, якщо кредитор на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання, то передбачений ч. 4 ст. 559 цього Кодексу шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 22 червня 2016 року у справі № 6-368цс16.

Предявивши вимогу 11січня 2017 року та 13 лютого 2017 року до відповідачів про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів за його користування та пені, кредитна спілка «Буковина» відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінила строк виконання основного зобовязання. Однак, з врахуванням виконання відповідачами попередніх предявлених вимог та допущення наступної прострочки в грудні 2016 року, кредитна спілка «Буковина» предявила позов до суду 07 квітня 2017 року, тобто в межах шестимісячного строку, передбаченого частиною четвертою статті 559 ЦК України.

Отже, враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь кредитної спілки «Буковина» заборгованості за договором кредитної лінії № 001/2604 від 26 грудня 2013 року в сумі 552 109 гривень 15 коп. підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову в цій частині.

Рішення суду в частині задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки слід змінити.

В рахунок погашення заборгованості за договором кредитної лінії № 001/2604 від 26 грудня 2013 року в розмірі 552 109 (пятсот пятдесят дві тисячі сто девять ) гривень 15 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: нерухоме майно - будинковолодіння, що складається з житлового будинку літ. А, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами загальною площею 138,6 кв.м., житловою площею - 81,5 кв.м., житлового будинку літ. Б, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами загальною площею 292,2 кв.м., житловою площею - 98,7 кв.м., гараж літ. В, сарай літ. Г, навіс літ. Д, альтанка літ. Е, огорожа № 1-3, колодязь літ. І, яке знаходиться по вулиці Головній, 168 в селі Горбово, Герцаївського району, Чернівецької області та земельну ділянку площею 0,2500 га, за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:004:0063, яка знаходиться по вулиці Головній, 168 в селі Горбово, Герцаївського району Чернівецької області, і належать на праві приватної власності ОСОБА_1, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення.

Відповідно до правил статті 141 ЦПК України слід змінити розподіл судових витрат.

Підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону (в редакції, чинній на момент подання до суду позовної заяви) встановлено розмір судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону (в редакції, чинній на момент подання до суду апеляційної скарги) встановлено судовий збір за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду; апеляційної скарги на судовий наказ, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З платіжних доручень від 07 квітня 2017 року та 30 серпня 2017 року вбачається, що позивач за подання до суду позову сплатив судовий збір в сумі 5 379 гривень 07 та відповідно 2 902 гривень 58 коп. (а. с.1, 161).

З платіжного доручення №348 від 02 жовтня 2017 року вбачається, що позивач за подання до суду апеляційної скарги сплатив судовий збір в сумі 9 109 гривень 82 копійки (а. с. 184).

Отже, з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь кредитної спілки «Буковина слід стягнути по 4 140 гривень 83 коп. з кожного в рахунок відшкодування судових витрат понесених на оплату судового збору за подання до суду позовної заяви та по 4 554 гривні 91 коп. з кожного в рахунок відшкодування судових витрат понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 374, 376 ЦПК України, суд

постановив :

Апеляційну скаргу кредитної спілки «Буковина» задовольнити частково.

Рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 22 вересня 2017 року в частині відмови в задоволенні позову про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь кредитної спілки «Буковина» заборгованості за договором кредитної лінії № 001/2604 від 26 грудня 2013 року в сумі 552 109 (пятсот пятдесят дві тисячі сто девять ) грн. 15 коп. скасувати.

Позов в цій частині задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь кредитної спілки «Буковина» заборгованість за договором кредитної лінії № 001/2604 від 26 грудня 2013 року в розмірі 552 109 (пятсот пятдесят дві тисячі сто девять ) ггривень 15 коп.

Рішення суду в частині задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки змінити.

В рахунок погашення заборгованості за договором кредитної лінії № 001/2604 від 26 грудня 2013 року в розмірі 552 109 (пятсот пятдесят дві тисячі сто девять ) гривень 15 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: нерухоме майно - будинковолодіння, що складається з житлового будинку літ. А, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами загальною площею 138,6 кв.м., житловою площею - 81,5 кв.м., житлового будинку літ. Б, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами загальною площею 292,2 кв.м., житловою площею - 98,7 кв.м., гараж літ. В, сарай літ. Г, навіс літ. Д, альтанка літ. Е, огорожа № 1-3, колодязь літ. І, яке знаходиться по вулиці Головній, 168 в селі Горбово, Герцаївського району, Чернівецької області та земельну ділянку площею 0,2500 га, за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :01:004:0063, яка знаходиться по вулиці Головній, 168 в селі Горбово, Герцаївського району Чернівецької області, і належать на праві приватної власності ОСОБА_1 шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь кредитної спілки «Буковина» по 4 140 гривень 83 коп. з кожного в рахунок відшкодування судових витрат понесених на оплату судового збору за подання до суду позовної заяви та по 4 554 гривні 91 коп. з кожного в рахунок відшкодування судових витрат понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови 17 травня 2018 року.

Головуючий (підпис) М.І.Кулянда

Судді (підпис) І.Н. Лисак

(підпис) ОСОБА_3

З оригіналом згідно: