Справа № 310/3139/18
РІШЕННЯ

Іменем України

16 серпня 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

при секретарі Мельніченко А.Д.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, мотивуючи свої вимоги наступним. ОСОБА_1 є власником житлового будинку № 10 по вул. Пушкіна в с. Малинівка Бердянського району на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 січня 1995 року, посвідченого державним нотаріусом Бердянської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4 З 27 жовтня 1978 року в зазначеному будинку зареєстровані позивачка та її син ОСОБА_5 29 вересня 1990 року ОСОБА_5 уклав шлюб з ОСОБА_2 та 20 вересня 1991 року у них народилась дочка ОСОБА_3 В зазначеному будинку з 06 березня 1996 року зареєстроване місце проживання ОСОБА_2, а ОСОБА_3 з 17 червня 2014 року, за місцем реєстрації вони проживали до початку 2015 року. На початку 2015 року відповідачі забрали свої речі та належне їм майно та виїхали із належного ОСОБА_1 будинку, до теперішнього часу в ньому не проживають, добровільно з реєстрації не знялись. Просила визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала з викладених в ньому підстав. Просила задовольнити позов, визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Відповідачі, повідомлені належним чином про день, час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявились. 26 липня 2018 року від відповідачки ОСОБА_2 до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи, призначеного на 01 серпня 2018 року. Причини неявки в дане судове засідання суду не повідомили, відзиву на позов не надали.

Вислухавши позивачку, дослідивши письмові докази, допитавши свідка, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності із ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24 січня 1995 року, посвідченим державним нотаріусом Бердянської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4, ОСОБА_1 є власницею житлового будинку № 10 по вул. Пушкіна в с. Малинівка Бердянського району.

Відповідно до свідоцтва про народження І-АГ № 884681, виданого повторно 11 липня 1969 року районним бюро ЗАГС м. Бердянська, позивачка має сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з паспорта громадянина України СА 125689, виданого 14 травня 1996 року Бердянським РВ УМВС України в Запорізькій області, належного ОСОБА_5, останній 29 вересня 1990 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_2, має дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно домової книги для реєстрації громадян, проживаючих в ІНФОРМАЦІЯ_3, та довідки ЦНАП Берестівської сільської ради Бердянського району Запорізької області від 29 березня 2018 року в зазначеному будинку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані, але не проживають.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що часто приходить в будинок ОСОБА_1, відповідачка ОСОБА_2, її невістка, припинила шлюбні відносини з сином позивачки, близько трьох років тому забрала свої речі з будинку та виїхала. ОСОБА_3 шість років тому поїхала на навчання і більше до будинку позивачки не поверталась. Речі відповідачки забрали добровільно, з позивачкою не спілкуються.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачки не проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, не є власницями вказаного буднику, проте зареєстровані. Наявність реєстрації місця проживання осіб в житловому приміщенні, які в ньому не проживають, є перешкодою у здійсненні позивачем прав власника цього приміщення.

Зазначені перешкоди підлягають усуненню шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Керуючись ст. 391, 405 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 18, 141, 259, 263-265, 280, 352, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, (вул. Пушкіна, 10, с. Малинівка, Бердянський район, Запорізька область, 71135), до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП не відомий, (зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_7; мешкає: вул. Чарівна, 24, с. Миколаївка, Бердянський район, Запорізька область, 71133), ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП не відомий, (зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_7; мешкає: вул. Чарівна, 24, с. Миколаївка, Бердянський район, Запорізька область, 71133), про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП не відомий, (зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_7; мешкає: вул. Чарівна, 24, с. Миколаївка, Бердянський район, Запорізька область, 71133), ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП не відомий, (зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_7; мешкає: вул. Чарівна, 24, с. Миколаївка, Бердянський район, Запорізька область, 71133) такими, що втратили право користування житловим будинком № 10 по вул. Пушкіна в с. Малинівка Бердянського Запорізької області.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21 серпня 2018 року.

Суддя ОСОБА_8