г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/191/17
Номер провадження 2/213/61/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2018 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Алексєєва О.В.,

з участю секретаря Гукової Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», звернулось до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначено, що 31 травня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_3 (третя особа) було укладено Генеральну кредитну угоду №014/03-03/1734, відповідно до умов якої ОСОБА_3 встановлено загальний розмір позичкової заборгованості в сумі 20000 доларів США строком на 84 місяці. В рамках зазначеної Генеральної кредитної угоди від 01 червня 2006 року між позивачем та третьою особою - ОСОБА_3 укладено кредитний договір №014/03-03/08/1741, за умовами якого Банк зобов'язався надати ОСОБА_3 кредит у розмірі 20000 доларів США зі сплатою 13% річних строком на 84 місяці з погашенням відповідно до Графіка погашення кредиту.

19 травня 2009 року між банком та третьою особою, у зв'язку з погіршенням платоспроможності останнього, було укладено додаткову угоду №014/03-03/08/1741/1 до кредитного договору про встановлення кредитних канікул на період з 19 травня 2009 року по 04 грудня 2009 року зі сплати кредиту, Графік погашення кредиту та сплати процентів викладено в новій редакції.

За умовами кредитного договору №014/03-03/08/1734 від 31 травня 2006 року та додаткової угоди до нього №014/03-03/08/1734/1 від 19 травня 2009 року позичальник (третя особа) зобов'язався здійснювати погашення кредиту у розмірі та строки, визначені у Графіку повернення кредиту та сплати процентів. ОСОБА_3 в порушення умов кредитного договору та вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України щомісячні кредитні платежі та проценти в строки, передбачені графіками погашення кредиту, не сплачує. Останній платіж було здійснено 13 жовтня 2016 року в сумі 100 дол. США. Станом на 05 січня 2017 року сума заборгованості за кредитним договором складає 12406,82 дол. США (7434,00 дол. США - заборгованість по кредиту, 4972,82 дол. США - заборгованість по процентам), та 112798,33 грн. (пеня по кредиту та відсоткам).

31 травня 2006 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки №014/03-03/1734/1, відповідно до умов якого забезпеченням за Генеральною кредитною угодою є трикімнатна квартира, загальною площею 73,88 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п.5.4 вищевказаного договору передбачено право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду.

01 серпня 2011 року відповідачу та третій особі було особисто вручено повідомлення про порушення зобов'язання з вимогою про дострокове виконання договірних зобов'язань, яку виконано не було.

Просить, з врахуванням уточнень, у рахунок погашення заборгованості у сумі 12406,82 дол. США, 112798,33 грн. за Кредитним договором №014/03-03/08/1741 від 01 червня 2006 року звернути стягнення на предмет іпотеки: трикімнатну квартиру, загальною площею 73,88 кв.м., житловою площею 51,17 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною на рівні заставної вартості, яку сторони узгодили на підставі п.1.3 договору іпотеки №014/03-03/1734/1 від 31 травня 2006 року в сумі 25000 дол. США, або в гривневому еквіваленті на дату винесення судового рішення.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно. Надав письмові заперечення проти позовної заяви, в яких зазначає, що 01 серпня 2011 року позивачем направлено на адресу відповідача вимогу про виконання зобов'язання за №918, відповідно до якої Банк вимагає у ОСОБА_2 в строк до 01 версеня 2011 року виконати зобов'язання за Генеральною угодою №013/03-03/1734 від 31 травня 2006 року. Зазначену вимогу Банком відкликано не було. Зазначає, що між пред'явленням вимоги про виконання зобов'язання та зверненням до суду з позовною заявою пройшло більше 10 років. Строк перебігу позовної давності для позивача починається з 01 вересня 2011 року. Просить суд застосувати позовну давність до спірних правовідносин та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Також відповідач зазначає, що рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 жовтня 2013 року у справі № 213/3175/13-ц задоволено позовні вимоги ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення з останніх солідарно заборгованості за кредитним договором. Вимоги звернення стягнення на предмет іпотеки є подвійним стягненням майна і коштів на одних і тих самих правових підставах. Також зазначає, що позивачем не надано доказів існування боргу та його розміру, не враховано суми оплати боржником коштів за користування кредитом.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в ході судового розгляду підтримала позицію відповідача та просила відмовити у задоволенні позову.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заперечення проти позовної заяви, відповідно до яких зазначає, що не погоджується з нарахованою Банком сумою заборгованості оскільки не було враховано всі оплати за користування кредитом. Зазначає також, що рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 жовтня 2013 року у справі № 213/3175/13-ц задоволено позовні вимоги

ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення з останніх солідарно заборгованості за кредитним договором. Вимоги звернення стягнення на предмет іпотеки є подвійним стягненням майна і коштів на одних і тих самих правових підставах. Позивачем не надано доказів існування боргу та його розміру. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

Враховуючи вищенаведене справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

16 березня 2017 року представником позивача подана заява про уточнення позовних вимог.

22 червня 2017 року відповідачем заявлено клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 червня 2017 року задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

31 травня 2006 року між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_3 було укладено Генеральну кредитну угоду

№014/03-03/1734, відповідно до п.п. 1.1., 1.2. якої кредитор (позивач) зобов'язався надавати позичальнику (ОСОБА_3.) кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених у кредитних договорах, укладених в рамках цієї угоди і які є її невід'ємними частинами. Загальний розмір позичкової заборгованості позичальника (ОСОБА_3.) за наданими в рамках даної Угоди кредитами не повинен перевищувати 20000 дол. США строком на 84 місяці. Пунктом 2.1 зазначеної угоди визначено, що кредитор надає позичальнику кошти на умовах їх забезпечення, цільового використання, строковості, повернення та плати за користування. Пунктом 2.3 Генеральної кредитної угоди передбачено, що всі позики, як і відсотки по них, повинні сплачуватись у тій самій валюті, в якій їх було надано.

01 червня 2006 року на основі Генеральної кредитної угоди №014/03-03/1734 від 31 травня 2006 року між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №014/03-03/08/1741, відповідно до умов якого останньому надано кредит у сумі 20000,00 доларів США строком на 84 місяці з погашенням відповідно до графіка погашення (додаток №1 Договору) із сплатою 13 % річних (п.1.1 Договору), позичальник зобов'язався забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату нарахованих відсотків відповідно до умов, передбачених договором (п.5.1 Договору). У разі невиконання або неналежного виконання позичальником умов Договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту - достроково здійснити повернення кредиту, відсотків та інших платежів, що визначені кредитним договором. Кошти мають бути повернені протягом 10 банківських днів з моменту надіслання Банком на адресу позичальника відповідного листа-повідомлення (п.5.4 Договору). Відповідно до п.9.1 кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобов"язань стосовно повернення кредитних коштів та сплати процентів позичальник зобов"язаний сплатити Банку пеню у розмірі 0,1% від суми простороченого платежу, за кожний день прострочення та штраф в розмірі 0,5 % від суми прострочення платежу.

В забезпечення належного виконання умов Кредитного договору, 31 травня 2006 року між позивачем та відповідачем у справі було укладено Іпотечний договір №014/03-03/1734/1, згідно умов якого виконання зобов'язань за Генеральною кредитною угодою №014/03-03/1734 від 31 травня 2006 року, а також додаткових угод до неї, що можуть бути укладені в подальшому, забезпечено нерухомим майном, а саме: квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 06 квітня 2006 року, посвідченого П'ятою державною нотаріальною конторою за реєстраційним №1-1030, зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно за №14014248. Відповідно до умов зазначеного іпотечного договору у випадку невиконання позичальником зобов'язань за цим або за Генеральною кредитною угодою, в тому числі якщо кінцевий термін повернення кредиту ще не настав, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувавши його відповідно до п.5 цього Договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, пов'язаних з реалізацією предмета іпотеки (п.3.1.4).

Відповідно до п.п.1.3. п.1 вказаного договору заставна вартість предмета іпотеки визначається сторонами в сумі 25 000,00 (двадцять п'ять тисяч) доларів США, що складає за курсом НБУ на момент укладення договору 126250,00 грн. (а.с.36-37).

19 травня 2009 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено Додаткову угоду №014/03-03/08/1741/1 до кредитного договору №014/03-03/08/1741 від 01 червня 2006 року, відповідно до умов якої сторони угоди домовились на період з 19 травня 2009 року по 04 грудня 2009 року зменшити розмір щомісячного платежу по сплаті суми кредиту, узгодили що станом на дату укладання Додаткової угоди фактична заборгованість позичальника (ОСОБА_3.) за Договором по сплаті суми кредиту становить 14138,85 дол. США, заборгованість позичальника за Договором, строк сплати якої настав, складає 632,37 дол. США. Пунктом 2.3 узгоджено, що на підставі цієї Додаткової угоди з 19 травня 2009 року фактична заборгованість за сумою кредиту збільшується на суму заборгованості за процентами, у зв'язку з чим відбувається зміна строку погашення заборгованості.

Відповідно до додатку №1 (нова редакція) до додаткової угоди №014/03-03/08/1741/1 від 19 травня 2009 року до кредитного договору №014/03-03/08/1741 від 01 червня 2006 року, сторони угоди встановили, що кредитна заборгованість по кредитному договору №014/03-03/08/1741 від 01.06.2006 року повинна погашатись позичальником згідно до встановленого графіку повернення кредиту та сплати процентів (по 28.05.20013 року). (а.с. 18-20)

Внаслідок неналежного виконання своїх зобов'язань за кредитним договором позивач 27 вересня 2011 року за №379 та 01 серпня 2011 року за №918 сформував вимоги до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про виконання зобов'язання за кредитним договором протягом 30 днів, в яких зазначив, що станом на 15 липня 2011 року заборгованість по кредитному договору №014/03-03/08/1741 складає 9 421,91 дол. США, в тому числі - заборгованість по кредиту 9124,90 дол. США, заборгованість по відсоткам - 238,48 дол. США, пеня по кредиту та відсоткам - 121,84 дол. США, штраф - 5,99 дол. США. У разі непогашення заборгованості за кредитним договором, позивач попередив про вжиття заходів з примусового стягнення зазначеної заборгованості, у тому числі за рахунок предмету іпотеки.

Рішенням Інгулецького районного суду міста кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 жовтня 2013 року у справі №213/3175/13-ц задоволено позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №014/03-03/1741 від 01 червня 2006 року в сумі 88 417,45 грн.

В матеріалах справи відсутні будь - які письмові докази щодо виконання вимог Банку.

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 05 січня 2017 року загальна заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором №014/03-03/08/1741 від 01 червня 2006 року становить 12 406,82 дол. США, що еквівалентно 331167,38 грн., в тому числі заборгованість за кредитом - 7 434,00 дол. США; заборгованість за відсотками - 4 972,82 дол. США (а.с.21-22), а також 71224,89 грн. - пеня по кредиту за період з 06 січня 2016 року по 05 січня 2017 року (а.с. 30), 41573,44 грн. - пеня по відсоткам за період з 06 січня 2016 року по 05 січня 2017 року (а.с. 23-29).

ОСОБА_3 було надано суду копії банківських квитанцій на підтвердження погашення заборгованості за договором кредиту, в той же час суд зазначає, що зазначені в квитанціях суми погашення заборгованості за договором кредиту знайшли своє відображення в розрахунку заборгованості позивача.

Оскільки третьою особою ОСОБА_3 взяте на себе зобов'язання за кредитним договором виконується неналежним чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог кредитора (Банку) у розмірі 12406,82 дол. США, що еквівалентно 331167,38 грн., в тому числі заборгованість за кредитом - 7434,00 дол. США; заборгованість за відсотками - 4972,82 дол. США, а також 71224,89 грн. - пеня по кредиту за період з 06 січня 2016 року по 05 січня 2017 року, 41 573,44 грн. - пеня по відсоткам за період з 06 січня 2016 року по 05 січня 2017 року, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 цього Кодексу).

Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст.ст.546, 548 ЦК України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом; видами забезпечення виконання зобов'язання є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст.572). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч.1 ст. 575 ЦК України).

Суть іпотеки як засобу забезпечення виконання цивільно-правового зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця (боржника) полягає у тому, що кредитор (іпотекодержатель) набуває право в разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого іпотекою, одержати задоволення своїх вимог за рахунок іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця (ст.1 Закону України «Про іпотеку»).

Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ст. 3 Закону України "Про іпотеку").

Щодо клопотання відповідача про застосування строку позовної давності слід зазначити наступне. За змістом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Статтею 257 ЦК України передбачено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Відповідно до наданої позивачем виписки по рахунку № за період з 01 червня 2006 року по 05 листопада 2017 року, останній платіж з погашення позики за договором №014/03-03/1741 було здійснено ОСОБА_3 13 жовтня 2016 року в сумі 100 дол. США, що свідчить про переривання перебігу позовної давності по зобов'язанням за договором №014/03-03/1741 від 01 червня 2006 року, а також Генеральної кредитної угоди №014/03-03/1734 від 31 травня 2006 року, укладеної між акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3.

Пунктом 6.2 Договору іпотеки №014/03-03/1734/1 від 31 травня 2006 року передбачено, що право іпотеки, та відповідно і цей договір, припиняє чинність у разі припинення основного зобов'язання, забезпеченого цією іпотекою. Таким чином, оскільки забезпечене іпотекою зобов'язання не припинено, судом не встановлено спливу позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем.

Згідно із ч. 1 ст. 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону (ст.41 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві.

Отже, Банк самостійно визначає передбачений чинним законодавством України, у тому числі Законом України «Про іпотеку», а також договором іпотеки, укладеним сторонами, спосіб захисту своїх прав, зокрема, способом його реалізації шляхом проведення прилюдних торгів.

Відповідно до ч.6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки під час судового провадження сторони у справі не подали докази щодо проведення відповідної оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, суд визначає початкову ціну продажу предмета іпотеки на рівні заставної вартості предмета іпотеки, визначеної сторонами у договорі іпотеки №014/03-03/1734/1 від 31 травня 2006 року в сумі 126 250,00 грн.

Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений ним при зверненні до суду у розмірі 6 841,28 грн., адже відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 7, 38, 39, 41 Закону України «Про іпотеку», ст.ст 20, 509, 525, 526, 530, 546, 548, 572, 575, 610-612, 629, 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 13, 81, 89 ч. 1 ст. 141, ст.ст. 223, 247, 263, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити частково.

В рахунок сплати заборгованості за кредитним договором №014/03-03/08/1741 від 31 травня 2006 року в розмірі 12 406,82 дол. США, що складається із заборгованості за кредитом - 7 434,00 дол. США; заборгованості за відсотками - 4 972,82 дол. США, а також 112 798,33 грн. - пені по кредиту та відсоткам задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» та звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, загальною площею 73,88 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 06 квітня 2006 року П"ятою державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 1-1030, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження.

Початкову ціну продажу встановити на рівні заставної вартості предмета іпотеки в сумі 126 250 (сто двадцять шість тисяч двісті п"ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», , юридична адреса: 01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9, суму судового збору у розмірі 6 841 (шість тисяч вісімсот сорок однієї) грн. 28 копійок.

В задоволенні решти частини позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного тексту рішення - 25 січня 2018 року.

Суддя О.В. Алексєєв