У Х В А Л А

10 квітня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Пустовіта О.Г., при секретарі судового засідання Конограй В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" на постанову Покровського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 08.11.2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу,-

встановив:

Заявник ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" звернувся до суду зі скаргою на дії посадової особи органу державної виконавчої служби посилаючись на те, що 12.03.2013 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу постановлено про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на його користь 73374,91 грн. та видано виконавчий лист № 2/212/1061/13 .

Постановою від 08.11.2017 року виконавчий документ повернений стягувачу, дана постанова отримана ПАТ « ВіЕйБі Банк» 20.11.2017 року, строк на оскарження постанови вважає не пропущеним. Також зазначає, що 20.11.2017 року ПАТ « ВіЕйБі Банк» отримав постанову про повернення виконавчого документу стягувану, в якій зазначено, що «майно належне боржнику на яке можливо звернути стягнення не виявлено, боржник на обліку УПФУ не перебуває, боржник не працює.» . Вважають, що державним виконавцем вжито не всіх виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа, дії державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу неправомірними, а постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 08.11.2017 року (ВП № 51776253) незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

У відповідності до вимог ст.ст. 447, 448 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право на звернення до суду, який розглянув справу, як суд першої інстанції, зі скаргою, якщо вважають що рішенням або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення порушено їхні права чи свободи.

Скаржник просив розглянути справу в їх відсутність та задовольнити її у повному обсязі.

Представник Покровського ВДВС до судового засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд скарги без участі представника ВДВС.

Судом постановлено про розгляд скарги у відсутності сторін, що відповідає приписам ст. 450 ЦПК України.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.03.2013 року позов ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" заборгованість у сумі 73374,91 грн.

20.04.2016 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу видано виконавчий лист № 2/212/1061/13.

08.11.2017 року державним виконавцем Покровського відділу ДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Однак, державним виконавцем при здійсненні виконавчого провадження № 51776253 були порушені вимоги ст.ст.18, 28, 37 Закону України «Про виконавче провадження».

У державного виконавця були відсутні підстави для винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки виконуючи рішення суду, виконавець не в повній мірі використав свої повноваження, передбачені ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» та не вжив вичерпних заходів щодо розшуку майна, які б носили ефективний характер, не здійснив огляд приміщень з метою виявлення майна, його опису, вилучення та подальшої реалізації з метою захисту інтересів стягувача; не залучав стягувача до проведення виконавчих дій; не скористався правом одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організації незалежно від форм власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідних для проведення виконавчих дій, пояснень, довідок та іншої інформації, в тому числі і конфіденційної.

Не надано акту про відсутність майна, окрім того, не надано даних про його складання у присутності стягувача та боржника.

Державний виконавець не добросовісно виконав свої обов'язки щодо здійснення виконавчих дій, обмежився лише надсиланням запиту до Державної податкової служби України, Пенсійного фонду України.

Державний виконавець не проводив накладення арешту на майно та рахунки боржника, не проводив пошуку майна боржника, не звертав стягнення на заробітну плату, пенсію чи інші доходи боржника, тобто не вчиняв жодної виконавчої дії, направленої на реальне виконання судового рішення.

Такого висновку суд дійшов, аналізуючи доводи скарги, надані документи та інформації про виконавче провадження.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державному виконавцю надані широкі права та повноваження у процесі здійснення виконавчого провадження.

Суд вважає, що державний виконавець не в повному обсязі виконав роботу щодо виконання посадових прав та обов'язків, передбачених ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки в постанові про повернення виконавчого документа стягувачу зазначено лише, що заходи щодо розшуку майна виявились безрезультатними, однак не вказано, які заходи здійснено державним виконавцем.

Згідно п.20 Розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 08.11.2017 року в постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені ч.1 ст. 40 Закону.

За такого, суд вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню, дії державного виконавця Покровського відділу ДВС слід визнати неправомірними щодо повернення виконавчого листа стягувачу, а постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 08.11.2017 р. (ВП № 51776253), винесена державним виконавцем - скасуванню.

При цьому, суд вважає строк на звернення до суду не пропущеним, оскільки матеріалами справи підтверджуються факти, викладені заявником.

Відповідно ч.1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Як вбачається з матеріалів справи, копія постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, яка була винесена 08.11.2017 року отримана лише 20.11.2017 року, а тому, суд вважає, що строк на оскарження рішення державного виконавця стягувачем не пропущено.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзацах 1 та 3 п. 1, п. 22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно з п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду, тому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року.

Відповідно до ч.2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 129 Конституції України, ст.ст. 13, 18, 28, 37, 41 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 449-451ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" на постанову Покровського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 08.11.2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу - задовольнити .

Визнати дії державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 щодо повернення стягувачу ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" виконавчого листа №2/212/1061/13, виданого 20.04.2016 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області - неправомірними.

Скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 08.11.2017 року (ВП № 51776253), винесену державним виконавцем Покровського районного відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Зобовязати державного виконавця Покровського районного відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 провести виконавчі дії у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» з примусового виконання виконавчий лист № 2/212/1061/13 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у сумі 73374,91 грн. на користь ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області в строки, та порядку, передбаченому ст.ст. 353-356 ЦПК України.

Суддя О. Г. Пустовіт