У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2018 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 та її адвоката ОСОБА_2 до УПП у м. Ужгороді та Мукачеві ДПП та Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області про стягнення моральної (немайнової) шкоди , завданої громадянинові незаконними діями органом поліції -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та її адвокат ОСОБА_2 звернулися до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідача до УПП у м. Ужгороді та Мукачеві ДПП та Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області про стягнення моральної (немайнової) шкоди , завданої громадянинові незаконними діями органом поліції.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 27 листопада 2017 року подана позовна заява була залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст.119, 120 ЦПК України (в старій редакції), з зазначенням недоліків, які слід усунути, для цього був встановлений термін та розяснені наслідки невиконання ухвали судді. А саме вказано, що: позивачу слід було зазначити, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, в чому полягає така шкода, якими доказами підтверджується її наявність; посилаючись на обставини наявності та обґрунтування розміру моральної шкоди, жодного доказу не долучає до матеріалів позову.

При цьому, відповідність до ст.13 «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно з частиною першою статті 12. Частина ж 1 ст.12 цього закону України визначає, що розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1,3,4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). А частиною 2 ст.12 цього закону України, передбачено, що у разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку. В даному ж випадку позовна заява не містить посилань на додержання позивачем зазначених вимог Закону.

Подана позовна заява в силу ч. 1 ст. 121 ЦПК України (в редакції 2004 року) ухвалою суду від 27 листопада 2017 року була залишена без руху, оскільки вона була подана з порушенням ст. 119 ЦПК України (в редакції 2004 року).

Для усунення недоліків позовної заяви судом був установлений строк до 05.12.2017 року але не пізніше трьох днів з дня отримання позивачем копії ухвали про залишення позовної заяви без руху від 27.11.2017 року.

На адресу зазначену у позовній заяві позивачу, зазначена ухвала була направлена 27.11.2017 року, однак поштовий конверт разом з ухвалою повернувся на адресу суду 30.11.2017 з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Станом на 25.01.2018 року зазначені в ухвалі від 27.11.2017 року недоліки позивачем усунуті не були.

Згідно п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи, що ЦПК України набрав чинності 15 грудня 2017 року, суд вважає розглянути справу за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Отже, у звязку з тим, що позивачем недоліки позовної заяви, на які було вказано судом в ухвалі від 27 листопада 2017 року, не усунуто, то в силу наведеної ч. 3 ст. 185 ЦПК України позовна заява підлягає визнанню неподаною та має бути повернута.

При вирішенні питання про повернення позивачеві його заяви, судом враховується, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Також, вважаю за необхідне повідомити позивача, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 185, 258-260 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 та її адвоката ОСОБА_2 до УПП у м. Ужгороді та Мукачеві ДПП та Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області про стягнення моральної (немайнової) шкоди , завданої громадянинові незаконним діями органом поліції визнати неподаною та повернути позивачеві.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3