АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1612/18 Справа № 176/1603/17 Головуючий у 1 й інстанції - Кучма В. В. Доповідач - Демченко Е.Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Максюта Ж.І.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина та дружини, з якою проживає дитина-інвалід, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з уточненим позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина та дружини, з якою проживає дитина-інвалід, обґрунтовуючи вимоги тим, що з 03 березня 1999 року по 12 грудня 2001 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_3, від даного шлюбу вони мають дорослого сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказувала, що після розірвання шлюбу з ОСОБА_3 їх син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишився мешкати з нею.

Зазначала, що згідно висновку МСЕК від 31 серпня 2017 року син визнаний інвалідом 2 групи з дитинства строком по 01 вересня 2019 року та згідно амбулаторної психіатричної експертизи є таким, що потребує постійного контролю та нагляду.

Посилаючись на те, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги та крім того відповідач ОСОБА_3 зобов'язаний надавати матеріальну допомогу їй, як дружині, з якої проживає дитина-інвалід, а тому просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, на період непрацездатності сина, тобто до 01 вересня 2019 року, та стягнути на її користь аліменти щомісячно на утримання дружини, яка проживає з дитиною-інвалідом, в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходів) до 01 вересня 2019 року.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2017 року в задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2, зазначаючи, що рішення постановлене з порушенням норм матеріального й процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення в частині відмови у стягненні аліментів на утримання сина та зміну описової частини.

У відповідності до п.8 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року та ч.2 ст.147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду апеляційним судом Дніпропетровської області в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу в повному обсязі ті просила її задовольнити з підстав, які в ній викладені.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 не визнали та просили залишити її без задоволення.

Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду в частині відмови у задоволенні позову про стягнення аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина не відповідає з огляду на таке.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

У відповідності до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, посувати її до самостійного життя та праці (ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства").

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 03 березня 1999 року по 12 грудня 2001 року перебували в шлюбі, від якого мають дорослого сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно висновку МСЕК від 31 серпня 2017 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнаний інвалідом 2 групи з дитинства строком по 01 вересня 2019 року та згідно амбулаторної психіатричної експертизи є таким, що потребує постійного контролю та нагляду.

Повнолітній ОСОБА_4 проживає разом з позивачкою ОСОБА_2 та перебуває на повному її утриманні.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина суд першої інстанції виходив з того, що позивач не має права на звернення до суду з даним, оскільки на думку суду аліменти повинні стягуватися на користь повнолітнього непрацездатного сина, що на цей час останній невизнаний недієздатною особа та ОСОБА_2 не призначена його опікуном.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 180 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями статей 180,183,185,193,198,199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов'язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180,183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Колегія суддів наголошує на тому, що відповідно до ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина тільки за наявності передбачених в законі умов. Обов'язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина виникає на підставі складу юридичних фактів: а)походження дочки, сина від батьків (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв'язків (усиновлення, факт біологічного походження); б)непрацездатність дочки, сина; в)потреба дочки, сина в матеріальній допомозі; г)здатність батьків надавати матеріальну допомогу.

Згідно зі ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Таким чином, розмір відповідних аліментів визначається з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України, а саме: стану здоров'я та матеріального становища дитини; стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_3 аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу)останнього.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що під час судового засідання у суді першої інстанції відповідач визнав позов саме в частині стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини на утримання повнолітнього непрацездатного сина, що підтверджується технічним записом судового засідання від 13 листопада 2017 року.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2017 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.Жовті Води Дніпропетровської області, аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього непрацездатного сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 15 вересня 2017 року та до 01 вересня 2019 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Максюта Ж.І.