У Х В А Л А

16 липня 2018 року

м. Київ

справа № 761/9446/17

провадження № 61-39436ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 30 травня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

06 липня 2018 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду України касаційну скаргу на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 30 травня 2018 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Апеляційним судом міста Києва прийнято постанову 30 травня 2018 року, повний текст судового рішення складено 04 червня 2018 року, тому останній день строку на касаційне оскарження припадав на 04 липня 2018 року.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Позивач просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що повний текст судового рішення вона отримала 06 червня 2018 року. Проте доказів на підтвердження цих обставин не надала.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Отже, відповідачу необхідно надати належні та допустимі докази на підтвердження дати отримання нею повного тексту судового рішення та зазначити поважні причини, які перешкоджали їй подати касаційну скаргу в межах строків на касаційне оскарження до 04 липня 2017 року, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявник не додав документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону за подання та розгляд касаційної скарги.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на час звернення позивача до суду) за подання до суду юридичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено що з 1 січня 2017 році прожитковиймінімум на одну працездатну особу становить 1600 грн.

Позивач звернувся у січні 2017 року з позовом про стягнення 1 028 057,04 грн, 1,5 відсотка ціни позову складає 10 280,57 грн. Тому розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги складає 20 561,14 грн (10 280,57?200% ).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

Заявник просить відстрочити сплату судового збору, посилаючись на майновий стан, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків. Зазначає, що перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років та утримує двох неповнолітніх дітей, що підтверджується ксерокопіями свідоцтв про народження.

Відповідно до частини першої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Враховуючи те, що надані ОСОБА_1 відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податківсвідчать про те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу, клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі судом касаційної інстанції підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Водночас вказівка заявника у касаційній скарзі на Верховний Суд України є формальним недоліком і не є підставою для залишення касаційної скарги без руху, що узгоджується зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка містить гарантії справедливого судочинства, зокрема, доступу до суду.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_1про відстрочення сплати судового збору задовольнити.

Відстрочити ОСОБА_1сплату судового збору у розмірі 20 561,14 грн до ухвалення судового рішення у справі судом касаційної інстанції.

Касаційну скаргу ОСОБА_1залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 16 серпня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник