Справа № 0306/5205/12 Провадження № 2-др/773/3/18 Головуючий у 1 інстанції: Миронюк М. Г.
Категорія: 81 Доповідач: Данилюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Д О Д А Т К О В А ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 січня 2018 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Данилюк В. А.,
суддів Грушицького А. І., Шевчук Л. Я.,
секретаря Черняк О. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку заяву Ковельського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про ухвалення додаткового рішення про стягнення судового збору в справі за скаргою стягувача ОСОБА_1 на дії Ковельського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, за апеляційною скаргою Ковельського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 червня 2017 року,
Ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 21 червня 2017 року скаргу ОСОБА_1 на дії Ковельського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області задоволено. Визнано дії головного державного виконавця Ковельського МРВ ДВС ТУЮ у Волинській області Мацюха Дмитра Юрійовича, які полягають у винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 38154609 від 28.02.2017 року незаконними та скасувати постанову головного державного виконавця Ковельського МРВ ДВС ТУЮ у Волинській області Мацюха Дмитра Юрійовича від 28.02.2017 року про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 2/159/161/13, виданого 23.05.2013 року Ковельським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 заборгованості на загальну суму 251784,00 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 27 липня 2017 року апеляційну скаргу Ковельського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області задоволено. Ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 червня 2017 року в даній справі скасовано. У задоволенні скарги стягувача ОСОБА_1 на дії Ковельського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області відмовлено.
12 грудня 2017 року до Апеляційного суду Волинської області надійшла заява Ковельського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про ухвалення додаткового рішення про стягнення судового судового збору за подання апеляційної скарги в даній цивільній справі.
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 79 ЦПК України (в редакції, що діяла на час подання заяви), розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (ч. 1 ст. 88 ЦПК (в редакції, що діяла на час подання заяви).
За ч. 1 ст. 220 ЦПК України (в редакції, що діяла на час подання заяви) суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Аналогічні норми містятьсяч в ЦПК України в редакції Закону N 2147-VIII від 03.10.2017 року, яка діє з 15.12.2017 року.
Згідно п. 11 Розділу 13 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону N 2147-VIII від 03.10.2017 року, яка діє з 15.12.2017 року, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу.
Так, за ч. 1 ст. 270 ЦПК України в редакції Закону N 2147-VIII від 03.10.2017 року, яка діє з 15.12.2017 року суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України в редакції Закону N 2147-VIII від 03.10.2017 року судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до квитанції № 0.0.798733953.1 від 03 липня 2017 року Ковельським міськрайонним відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області сплачено судовий збір за подачу апеляційної скарги в сумі 1600 грн. (а.с. 184).
Апеляційним судом апеляційну скаргу задоволено, ухвалу суду першої інстанції скасовано повністю та відмовлено у задоволенні скарги стягувача ОСОБА_1 на дії Ковельського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява про ухвалення додаткового судового рішення підлягає задоволенню та стягненню з ОСОБА_1 в користь Ковельського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області понесені ним витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 141, 259, 270, 368, 381, 382 ЦПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Заяву Ковельського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про ухвалення додаткового рішення в даній справі задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Ковельського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, код ЄДРПОУ - 34898111, понесені витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень 00 коп.).
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткової постанови.
Судді
Повний текст додаткової постанови складено 23 січня 2018 року.