УХВАЛА

22.01.2018 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Гумен Н.В., перевіривши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

встановив:

Позивач звернулася до суду із позовом в якому просить шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 934 від 06 червня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, розірвати, стягнути з ОСОБА_3 уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, 26.10.2015 р.н в розмірі 2 500 грн. у твердій грошовій сумі щомісячно, починаючи з дня подання позивної заяви та до повноліття дитини, та утримання жінки на прожитковий мінімум, але менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягнути з відповідача судові витрати та послуги юриста.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно пп. 11 п.1 Перехідних Положень ЦПК України, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що подальший розгляд цієї справи належить проводити за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах , що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

Отже, виходячи з вищенаведеного вбачається, що вимога про розірвання шлюбу розглядається судом за правилами загального позовного провадження, а вимога про стягнення аліментів розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Отже спільний розгляд вказаних вимог ускладнює вирішення справи.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року, визначено, що розєднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог може мати місце лише за умови, що їх сумісний розгляд ускладнює вирішення справи. У разі розєднання позовів підставою для провадження щодо вимог, виділених у самостійне провадження, є ухвала суду про розєднання позовів і копія предявленого позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 188 ЦПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті розєднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька обєднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства.

В даній позовній заяві поєднано позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, які не підлягають спільному розгляду, оскільки їх сумісний розгляд ускладнює вирішення справи, тому, суд приходить до висновку про необхідність розєднання позовних вимог, об'єднаних в одному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.188 ЦПК України, суд-

постановив:

Роз'єднати позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів виділити в самостійне провадження.

Передати до канцелярії суду ухвалу суду про розєднання позовів, разом з копіями позовної заяви, для її належної реєстрації.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя