Справа № 515/1778/18
Провадження № 2/515/2718/18
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря Коренчук О.Е.

представника позивача - адвоката ОСОБА_1

представника відповідача Садковської Г.Г.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області,

про визнання права на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В:

02 листопада 2018 року ОСОБА_3 в особі свого представника, пред'явив вказаний позов, по- силаючись на наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його мати ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої ввійшли житловий будинок по АДРЕСА_1, який він прийняв у спадщину на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, та право на земельну частку (пай) розміром 4,97 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2. При зверненні до но- таріуса з приводу прийняття спадщини він отримав відмову у зв'язку з відсутністю правовстанов- люючого документу, що підтверджує право на спадкове майно. Він не має гадки де знаходиться оригінал правовстановлюючого документу, припускає що спадкодавець втратила його за життя. Про втрату правовстановлюючого документу ним розміщено оголошення в газеті «Татарбунар- ський вісник». Зважаючи на те, що успадкувати право на земельну частку (пай) у нотаріальному порядку він не має можливості, просив визнати за ним право власності на спадкове майно.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути сп- раву за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за від- сутності представника сільської ради, позовні вимоги визнав, відзиву до суду та позивачу не на- діслав.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здій- снюється.

Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами у зв'язку з визнанням позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно копій: паспорту серії НОМЕР_3 та свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, виданого повторно (а.с.3-4, 5), ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 р. в с. Нерушай Татарбунарського району Одеської області, його батьками зазначені: ОСОБА_5 та ОСОБА_4

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5, виданого повторно (а.с.6), вбачається, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 р. в с. Нерушай Татарбунарського району Одеської області.

Як вбачається з інформації начальника відділу у Татарбунарському районі Одеської області Го- ловного управління Держгеокадастру від 29.03.2018 р. (а.с.7), на ім'я ОСОБА_4 виписано серти- фікат на право на земельну частку (пай) члена колишнього КСП «Нерушай», серії НОМЕР_2, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 24.10.1996 р. за № 615, розміром 4,97 в умовних кадастрових гектарів; державний акт на право приватної власності на землю взамін вищезазначеного сертифікату на право на земельну частку (пай) не ви- давався.

Відмова нотаріуса від 10.06.2010 р. № 364/02-31 (а.с.8) свідчить про неможливість позивача от- римати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 р. ОСОБА_4 з причини відсутності правовстановлюючих документів на успадковане майно.

Газета "Татарбунарский вестник" № 93 від 05.12.2012 р. містила оголошення про недійсність сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого на ім'я ОСОБА_4, що вбачається з її копії (а.с.9).

Із копії дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нота- ріусом Татарбунарської державної нотаріальної контори 08.01.1998 р. (а.с.10-11 ), видно, що ОСОБА_3 прийняв у спадщину житловий будинок по АДРЕСА_2, що залишився після смерті його матері ОСОБА_4

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки на момент відкриття спадку діяв Цивільний Кодекс в редакції 1963 року, то згідно п.1 ч.1 ст.549 даного Кодексу, визнається, що спадкоємець прийняв спадок, якщо він фактично всту- пив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ч.1 ст.529 (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями пер- шої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) по- мерлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених ви- мог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є сином померлої ОСОБА_4, а отже, спадкоєм- цем першої черги за законом, після смерті матері отримав свідоцтво про право на спадщину на жи- тловий будинок по АДРЕСА_2. Од- нак, перешкодою в отриманні ними свідоцтва про право на спадщину на право на земельну част- ку (пай) є те, що оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) втрачено.

Отже, суд вважає, що за ОСОБА_3 може бути визнано право на земельну частку (пай) роз- міром 4,97 в умовних кадастрових гектарах, що залишилася після смерті ОСОБА_4

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.529, 549 ЦК України (в ред.1963 року), ст.ст.76-80, 82, 200, 206, 211, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну частку (пай) - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 р. в с.Нерушай Татар- бунарського району Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право на земельну час- тку (пай) розміром 4,97 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на зе- мельну частку (пай) від 24.10.1996 р. за № 615, виданого на ім'я ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Тимошенко