АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 454/829/14-цГоловуючий у 1-й інстанції Струс Т.В.
Провадження № 22-ц/789/128/18 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2018 року м. Тернопіль

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Хоми М.В.

суддів - Сташків Б. І., Костів О. З.,

секретар - Романюк Х.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 3 липня 2017 року, постановлену суддею Струс Т.В. у цивільній справі №454/829/14-ц за позовом ОСОБА_1 до Апеляційного суду Львівської області про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 26 березня 2014 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Апеляційного суду Львівської області про відшкодування моральної шкоди.

В квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Сокальського районного суду Львівської області із заявою про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами ухвали Сокальського районного суду Львівської області від 26 березня 2014 року на підставі частин 1, 2 ст. 361 ЦПК України. Як на нововиявлену обставину посилався на постанову Верховного Суду України від 26 березня 2017 року по справі №6-3139цс16, у мотивувальній частині якої зазначено про те, що належним відповідачем у таких справах може бути держава, а не суди (судді), які діють від імені держави.

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 3 липня 2017 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Сокальського районного суду Львівської області від 26 березня 2014 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою заяву задовольнити його заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Сокальського районного суду Львівської області від 26 березня 2014 року. Вказує, що ухвала є незаконною та необгрунтованою, прийнятою з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Сторони у судове засідання не з'явилися та не повідомили суд про причину неявки, хоча були належним чином повідомлені про місце та час слухання справи. За таких обставин, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Залишаючи без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали суду за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутні передбачені чинним законодавством підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

У розумінні частини другої статті 361 ЦПК (в редакції чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали) нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК (в редакції чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали), є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обовязки осіб, які беруть участь у справі.

Постанова Верховного Суду України від від 26 березня 2017 року по справі №6-3139цс16, на яку посилається ОСОБА_1 як на підставу для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, була прийнята в іншій справі за позовом ОСОБА_1 Верховний суд України погодився із висновками судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій щодо відмови у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог до Червоноградського міського суду Львівської області на підставі п.1 ст. 122 ЦПК України, оскільки така позовна заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. При цьому суд зазначив, що належним відповідачем у таких спорах може бути лише держава, а не суди (судді), які діють від імені держави та виконують покладені на них державою функції правосуддя.

Даною постановою не встановлено жодних обставин, які згідно вимог законодавства, чинного як на час звернення ОСОБА_1 із заявою, так і на даний час, можна віднести до нововиявлених у даній справі.

Ухвала суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 3 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 18 січня 2018 року.

Головуюча - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2