Справа № 716/1091/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.18 Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді Пухарєвої О.В.,

при секретарі Кульки О.М.,

за участю представника відповідача- Данищука В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягуваних аліментів на неповнолітню дитину,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Заставнівського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру стягуваних аліментів. В обґрунтування позову посилається на те, що згідно свідоцтва про народження серії І-МИ№ 058171 від 12.11.2007 відповідач ОСОБА_2 являється батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а вона являється його матір"ю. Починаючи із дня народження ОСОБА_3 проживає із нею в с. Репужинці Заставнівського району. Рішенням Заставнівського районного суду від 21.03.2011 відповідач ОСОБА_2 зобов"язаний сплачувати аліменти на утримання свого сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 17.02.2011 і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач посилається на те, що на сьогоднійшій день сума стягуваних аліментів в розмірі 300 грн. є не тільки не достатньою для матеріального утримання дитини, але й меншою за гарантований державою їх розмір. З моменту присудження аліментів та по даний час значно більшився прожитковий мінімум, в зв"язку із чим вона самостійно не спроможна забезпечити потреби дитини на належному рівні. Відповідач є здоровою та працездатною особою, інших дітей чи інших осіб на утриманні не має, а тому має змогу сплачувати аліменти на утримання сина в більшому розмірі.

У зв"язку із наведеним позивач просить змінити розмір стягуваних з ОСОБА_3 аліментів, згідно рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 21.03.2011 із 300 грн. на 2000 грн., але не менше ніж 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивч ОСОБА_1 не з"явилася, в заяві до суду просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує повністю та просила його задовільнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнав частково, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що на даний час відповідач постійного місця роботи не має, працює по найму, має неофіційниі доходи, проживає в будинку бабусі. Відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розімрі 1000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

19.10.2018 від позивача ОСОБА_1 надано до суду відповідь на відзив, з наданням додатковими доказами, які у відповідності до ч.ч.1,8 ст. 83 ЦПК України до розгляду судом не прийнято, оскільки позивачем не зазначено поважності причин їх неподання разом із поданням позовної заяви.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 від спільного проживання мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно копії свідоцтва про народження серії І-МИ №058171 від 12.11.2007 відповідач є батьком останнього (а.с.6).

Згідно довідки Репужинської сільської ради ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9).

Згідно рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 21.03.2011 із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 17.02.20011 і до досягнення дитиною повноліття. Зазначена обставина визнана відповідачем ОСОБА_2

Частиною 1 ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та /або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі Конвенція), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За умовами, встановленими ч.1 ст. 3 Конвенції та ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого врахування інтересів дитини.

Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік»: для дітей віком від 6 до 18 років встановлено прожитковий мінімум: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня 2018 - 1944 гривень, з 1 грудня 2017 гривень.

Роз'яснення абз.4 п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вказують, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України.

Як роз'яснено у п.23 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось з них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до вимог ч.1 ст.192 СК України (в редакції чинній на час вирішення спору) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що підставою звернення позивача до суду з позовом про збільшення розміру аліментів є внесення змін в Сімейний Кодекс України щодо мінімального гарантованого розміру стягуваних аліментів, а також збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до ст. 192 СК України.

Судом встановлено, що на утриманні позивача знаходиться син- Нагірняк Д.М., ІНФОРМАЦІЯ_1, який навчається у Репужинській ЗОШ .

Крім того, з часу присудження аліментів, які були визначені в твердій грошовій сумі в розмір 300 грн. в Україні значно зросли ціни на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності. Аліменти у визначеному судом розмірі на дитину не можуть забезпечити належний рівень, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 проживає окремо від сина, офіційно не працює, жодних видів державних, соціальних допомог та компенсацій не отримує, а також не зареєстрований як безробітній в центрі зайнятості, що підтверджується довідками Управління праці та соціального захисту населення, Кіцманської районної філії Чернівецького обласного центру зайнятості( а.с.32,35), інших дітей та утриманців не має, є фізично здоровою особою, яка спроможна сплачувати аліменти у встановленому судом розмірі

Оскільки з дня присудження аліментів минуло 7 років, їх розмір на час виникнення спірних відносин між сторонами є меншим за мінімальний, що передбачений ч.2 ст. 182 СК України, суд, враховуючи рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини та матеріальне становище сторін, вважає що є підстави для часткового задоволення позовних вимог і збільшення розміру стягуваних аліментів, раніше визначених судом, до 1200 грн. щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, однак без встановлення нижньої межі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки таке посилання суперечить нормам ч.1 ст. 184 СК України. Саме такий розмір аліментів буде необхідним і достатнім для забезпечення нормального розвитку дитини та максимально відповідати її інтересам.

Доводи відповідача про можливість сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн. не заслуговує на увагу, оскільки він не надав суду належних доказів важкого матеріального становища та наявності обставин, які б перешкоджали йому у працевлаштуванні. Той факт, що він офіційно не працює, не є достатньою підставою для визначення аліментів у запропонованому ним розмірі.

Відповідно до ч.2 п.1 ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.

На підставі ст. 51 Конституції України, ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. 3, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набрала чинності для України 27.09.1991 року, ст.ст. 180, 182, 184, ст. 192 СК України, керуючись п.1 ч.2 ст. 141, 263-265,268 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовільнити частково.

Збільшити розмір аліментів, стягуваних із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 ( ІПН НОМЕР_1), жителя ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 (ІПН НОМЕР_2), жительки с. Репужинці Заставнівського району Чернівецької області на утримання сина- Нагірняка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначений рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 21.03.2011 в розмірі 300 грн. і стягувати в подальшому аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі 1200 грн., починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 ( ІПН НОМЕР_1), жителя ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь держави судовий збір у розмірі 704, 80 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 21.12.2018

Суддя О.Пухарєва