Номер провадження: 22-ц/785/6915/18
Номер справи місцевого суду: 2-1660/11
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Кравця Ю.І.,

суддів: Журавльова О.Г., Комлевої О.С.,

з участю секретаря судового засідання Ковязіної А.Д.,

представників ОСОБА_2- ОСОБА_3 та ОСОБА_4, представника позивача ОСОБА_5,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Одеса цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_3 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 13.07.2018 року, постановленою суддею Горяєвою І.М., по справі за скаргою ОСОБА_6 на дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження,

встановив:

31.05.2018 року ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою та просив визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Біляївського міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_7 від 05.07.2017 року щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа Біляївського районного суду Одеської обл. № 2-1660/11 від 08.11.2011 року; зобов'язати старшого державного виконавця Біляївського міськрайонйого ВДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_7 скасувати постанову від 05.07.2017 року про відкриття виконавчого провадження на підставі зазначеного виконавчого листа та винести нову постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження та повернення виконавчого документа; зобов'язати старшого державного виконавця скасувати: постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 03.11.2017 року; постанову про арешт майна боржника від 03.11.2017 року; постанову про розшук майна боржника від 03.11.17 року; постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 05.02.2018 року.

Свої вимоги ОСОБА_6 мотивував тим, що копії постанови про відкриття виконавчого провадження до цього дня не отримував, у зв'язку з не вірним зазначенням його адреси. Також заявник у своїй скарзі посилається на те, що виконавчий лист Біляївського районного суду Одеської області від 08.11.2011 року виданий на підставі рішення, яке набрало законної сили 13.10.2011 року, строк пред'явлення виконавчого листа до виконання: до 13.10.2012 року, тобто 1 рік. Виконавчий лист також містить дві відмітки державного виконавця про повернення виконавчого листа стягувачу, остання дата такого повернення 02.04.2014 року, а тому виконавчий лист мав бути поданий протягом 1 року, а саме не пізніше 02.04.2015 року, проте поданий лише 04.07.2017 року. Таким чином, державний виконавець повинен був відмовити у відкриті виконавчого провадження, у зв'язку з пропущенням строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 13.07.2018 року скаргу ОСОБА_6 залишено без задоволення.

Не погоджуючись із ухвалою суду, апеляційну скаргу подав представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_3, в якій з посиланням на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, а також помилково вказано судом на пропущення строку для звернення до суду зі скаргою, ставиться питання про скасування ухвали та постановлення нового судового рішення, яким задовольнити скаргу ОСОБА_6 у повному обсязі.

Апеляційну скаргу представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволені скарги з підстав пропущення строку не врахував розяснення п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, де вказано, що якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. Справа була прийнята судом до розгляду та неодноразово розглядалась у судових засіданнях з викликом сторін. Представник ОСОБА_6 зазначає, що копію постанови про відкриття виконавчого провадження та інших матеріалів, зокрема копію виконавчого листа, ОСОБА_6 отримав лише 19.05.2018 року, після ознайомлення його дружини з матеріалами виконавчого провадження, а у звязку з тим, що у виконавчому листі вказана невірна адреса, матеріали виконавчого провадження поштою не отримувались взагалі. Таким чином з моменту отримання копій матеріалів виконавчого провадження починає спливати десятиденний строк на подання скарги, а не з моменту отримання копії заочного рішення, що помилково вказано судом. ОСОБА_3 звертає увагу на те, матеріали справи підтверджують факт несвоєчасного подання виконавчого листа до виконання вперше, а виконавцем не надано суду доказів поновлення строку на його предявлення, наступні провадження, які відкриті на підставі повторно поданого виконавчого документу, строк предявлення якого сплив, порушують законні інтереси боржника

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Залишаючи без задоволення скаргу ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив з того що ОСОБА_6 дізнався про порушення своїх прав 27.03.2018 року, отримавши копію заочного рішення, тому скаргу подано після закінчення десятиденного строку з дня, коли заявник дізнався про порушення свого права, поважних причини пропущення даного строку не наведено, скаржник не звертався до суду із заявою про поновлення пропущеного строку.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна з огляду на таке.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 449 ЦПК України встановлено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

У своїй скарзі, ОСОБА_6 вказує на те, що він дізнався про порушення своїх прав 19.05.2018 року, в день ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження на особистому прийомі у державного виконавця, копію постанови про відкриття виконавчого провадження до цього дня не отримував.

Зазначене не заперечувалось старшим державним виконавцем Біляївського міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_7 у відзиві на скаргу.

З скаргою до суду ОСОБА_6 звернувся 29.05.2018 року, що підтверджується штампом Укрпошти (а.с.101), тобто у межах строку, встановленого ст.449 ЦПК України.

На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, а тому дійшов невірного висновку про те, що скаргу подано після закінчення десятиденного строку з дня, коли заявник дізнався про порушення свого права.

Колегія суддів вважає помилковим висновок районного суду про те, що ОСОБА_6 дізнався про порушення своїх прав 27.03.2018 року, отримавши копію заочного рішення, оскільки скарга подана на неправомірні дії старшого державного виконавця, про які скаржник дізнався лише при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження.

Відповідно статті 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4)порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що через невідповідність висновків суду обставинам справи, ухвала суду у відповідності до п.3 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підлягає скасування, а справа передачі до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 379, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 13.07.2018 року сасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції .

Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 22.12.2018 року.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.Г.Журавльов

ОСОБА_8