У Х В А Л А

30 січня 2018 року

м. Київ

справа №552/6299/16-ц

провадження № 61-3641 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Журавель В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Київського районного суду міста Полтави від 12 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 06 грудня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрторгбуд» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 14 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

До Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на заочне рішення Київського районного суду міста Полтави від 12 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 06 грудня 2017 року, здана до поштового відділення 06 січня 2018 року, про що свідчить відбиток поштового штемпеля на конверті, тобто після закінчення строку на касаційне оскарження, встановленого частиною першою статті 325 ЦПК України (у редакції 2004 року).

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що повний текст копії ухвали апеляційного суду отримав лише 19 грудня 2017 року, однак нічим не підтверджує зазначену причину пропуску процесуального строку.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною третьою статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Ураховуючи викладене, заявнику необхідно подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження з обґрунтуванням поважних причин його пропуску та надати належні докази на підтвердження цього.

Керуючись статтею 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Київського районного суду міста Полтави від 12 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 06 грудня 2017 року залишити без руху.

Надати заявнику для усунення зазначених вище недоліків строк до 02 березня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Журавель