АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
апеляційне провадження № 22-ц/796/946/2018 Доповідач Заришняк Г.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Ткаченка І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 30 серпня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, зобов'язання припинити дії, що порушують право,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, зобов'язання припинити дії, що порушують право.

В обґрунтування позову зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач, використовуючи свій обліковий запис у соціальній мережі Facebook, опублікував коментар до допису користувача ОСОБА_17 , що розміщений за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, такого змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_3», прикріпивши до нього скрін-шот (зображення, яке фіксує зміст екрану), в якому міститься частина листування відповідача з позивачем у соціальній мережі Facebook, а саме: особисті повідомлення такого змісту:

«[ОСОБА_3:] ОСОБА_17 мочит

[ОСОБА_2:] что именно?

[ОСОБА_3:] Вивели деньги на возвращение проезда через фопа, там несколько тисяч осталось, я паздал всем поровну кто организовывал. Он сказал что если ми не вернем то он нас всех сдаст. Придется сейчас обратно через фопа возвращать и куча гемора».

ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідач, використовуючи свій обліковий запис у соціальній мережі ВКонтакте, надіслав учасникам гуртової бесіди «ІНФОРМАЦІЯ_5», у якій беруть участь користувачі соціальної мережі ВКонтакте ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_64, ОСОБА_23. ОСОБА_65, ОСОБА_24, ОСОБА_66, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, повідомлення такого змісту: «для тех кто был на УАСС - такое в САА правление с двойними стандартами», прикріпивши до нього зазначений вище скрін-шот, який містить частину листування (особистих повідомлень) з позивачем.

ІНФОРМАЦІЯ_6 відповідач, використовуючи свій обліковий запис у соціальній мережі ВКонтакте, надіслав учасникам гуртової бесіди «ІНФОРМАЦІЯ_7», у якій беруть участь користувачі соціальної мережі ВКонтакте ОСОБА_67, ОСОБА_1, ОСОБА_65, ОСОБА_64, ОСОБА_18, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_11, ОСОБА_17, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_68, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_10, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_22, ОСОБА_69, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_19, ОСОБА_8, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, повідомлення такого змісту: для тех кто был на УАСС - такое в САА правление с двойными стандартами», прикріпивши до нього зазначений вище скрін-шот, який містить частину листування (особистих повідомлень) з позивачем.

ІНФОРМАЦІЯ_8 відповідач, використовуючи свій обліковий запис у соціальній мережі Facebook, опублікував коментар до власного допису, що розміщений за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9, такого змісту: «Дехто вважає себе крутим юристом і кліпає позови наліво і направо, при тому програючи усі справи та має подвійні стандарти у громадському секторі, звинувачуючи одних безпідставно, а сам в свою чергу робить те саме. Чекаю на суд», прикріпивши до нього зазначений вище скрін-шот, який містить частину листування (особистих повідомлень) з позивачем.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що зазначеними діями відповідача було порушено його право на таємницю кореспонденції. Після оприлюднення відповідачем у соціальній мережі Facebook коментарів із прикріпленням до них зазначеного скрін-шоту, зміст його з відповідачем кореспонденції був доведений до необмеженого кола осіб - користувачів соціальної мережі Facebook.

Після надсилання повідомлень користувачам соціальної мережі ВКонтакте у гуртові бесіди зІНФОРМАЦІЯ_10 із прикріпленням до них зазначеного скрін-шоту, зміст його з відповідачем кореспонденції був доведений до відома 28 та 42 осіб - користувачів соціальної мережі ВКонтакте, відповідно.

Разом з тим, відповідач опублікував кореспонденцією з позивачем без згоди останього, чим порушив приписи ЦК України та право ОСОБА_1 на таємницю кореспонденції, яке підлягає захистові в судовому порядку.

Посилаючись на викладене, позивач просив задовольнити позов та визнати протиправними дії ОСОБА_2 щодо поширення змісту кореспонденції з ОСОБА_1 (особистих повідомлень у соціальній мережі Facebook), шляхом опублікування скрін-шоту, який містить частину цієї кореспонденції.

- зобов'язати ОСОБА_2 припинити дії щодо поширення змісту кореспонденції з ОСОБА_1, а саме: видалити коментарі до дописів, що розміщені у соціальній мережі Facebook за адресами ІНФОРМАЦІЯ_2,та ІНФОРМАЦІЯ_9, до яких прикріплений скрін-шот, в якому міститься частина кореспонденції з ОСОБА_1; утриматися від вчинення будь-яких дій, які спрямовані на використання або поширення в будь-якому обсязі та в будь-який спосіб змісту кореспонденції з ОСОБА_1, зокрема надісланої за допомогою соціальних мереж ВКонтакте та Facebook.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 30 серпня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ОСОБА_2 щодо поширення змісту кореспонденції з ОСОБА_1, а саме: особистих повідомлень у соціальній мережі Facebook, шляхом опублікування скрін-шоту, який містить частину цієї кореспонденції. В задоволенні інших вимог - відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, а також стягнути судові витрати.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу підстав та доводів, викладених в ній.

Відповідач ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечував.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 31 Конституції України кожному гарантується таємниця листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 306 ЦК України фізична особа має право на таємницю листування, телеграм, телефонних розмов, телеграфних повідомлень та інших, видів кореспонденції. Листи, телеграми тощо є власністю адресата. Листи, телеграми та інші види кореспонденції можуть використовуватися, зокрема шляхом опублікування, лише за згодою особи, яка направила їх, та адресата. Якщо кореспонденція стосується особистого життя іншої фізичної особи, для її використання, зокрема шляхом опублікування, потрібна згода цієї особи.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про зв'язок" під електричним зв'язком слід розуміти передачу, випромінювання або прийом знаків, сигналів, письмового тексту, зображень та звуків або повідомлень будь-якого роду по радіо, проводових, оптичних або інших електромагнітних системах.

Особисті повідомлення у соціальній мережі Facebook, виходячи із положень ст.31 Конституції України та ст. 306 ЦК України, є видом кореспонденції. Надсилання та отримання особистих повідомлень у соціальній мережі Facebook вимагає ідентифікації користувача шляхом введення особистого логіна і пароля, що забезпечує конфіденційність надісланих повідомлень, неможливість доступу до них будь-яким іншим особам, окрім адресата і адресанта та можливість надсилання повідомлень лише чітко визначеній особі.

Статтею 10 Конвенції Ради Європи про захист прав і основних свобод людини від 1950 року, ратифікованою Україною в 1955 році, визначено, що кожна людина має право на свободу виявлення поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і поширювати інформацію та ідеї без втручання держави і незалежно кордонів.

Здійснення цих свобод, оскільки воно пов'язане з обов'язками і відповідальністю, може бути предметом таких формальностей, умов, обмежень або покарання, які встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського поряду, з метою запобігання заворушенням або злочинам, для захисту здоров'я і моралі, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п.п. 15, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», під поширенням інформації слід розуміти: викладення в листах, адресованих іншим особам, а також в іншій формі хоча б одній особі. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що відповідач, використовуючи свій обліковий запис в соціальній мережі Facebook та в соціальній мережі ВКонтакте, опублікував коментар до допису користувача ОСОБА_17, що розміщений за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, такого змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_3», прикріпивши до нього скрін-шот (зображення, яке фіксує зміст екрану), в якому міститься частина листування відповідача з позивачем у соціальній мережі Facebook, а саме особисті повідомлення такого змісту:

«[ОСОБА_3:] ОСОБА_17 мочит

[ОСОБА_2:] что именно?

[ОСОБА_3:] Вивели деньги на возвращение проезда через фопа, там несколько тисяч осталось, я паздал всем поровну кто организовывал. Он сказал что если ми не вернем то он нас всех сдаст. Придется сейчас обратно через фопа возвращать и куча гемора».

Вказане підтверджується роздруківкою відповідних сторінок із мережі Інтернет (а.с. 30-36), показами свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_11, допитаних в районному суді, а також Протоколом огляду судом першої інстанції Інтернет сторінки від 29 серпня 2017 року з розміщенням спірної інформації (а.с.66-71).

При цьому в наданих суду поясненнях позивач наполягав на тому, що згоди на публікацію зазначених особистих повідомлень з його боку відповідачу не надавалось. Дані доводи позивача відповідачем належним чином не спростовані.

Задовольняючи позов в частині визнання протиправними дій відповідача ОСОБА_2 щодо поширення змісту кореспонденції з ОСОБА_1, а саме: особистих повідомлень у соціальній мережі Facebook шляхом опублікування скрін-шоту, який містить частину цієї кореспонденції, суд першої інстанції виходив із його доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду. Рішення суду в цій частині відповідає обставинам справи та зібраним у справі доказам й за змістом апеляційної скарги фактично не оспорюється, тому підстав для скасування рішення суду в частині визнання протиправними дій відповідача щодо поширення змісту спірної кореспонденції не вбачається.

Разом з тим, відмовляючи в задоволенні позову в частині зобов'язання відповідача видалити коментарі до дописів, що розміщені у соціальній мережі Facebook за електронними адресами, до яких прикріплений скрін-шот, в якому міститься частина особистої кореспонденції з позивачем, суд першої інстанції виходив з того, що захист права у такий спосіб є невідповідним змісту порушеного суб'єктивного права, за захистом якого звернувся позивач, та характеру його порушення й не забезпечить відновлення порушеного особистого немайнового права позивача на таємницю кореспонденції.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком, виходячи з наступного.

На підставі ч.1 ст.276 ЦК України орган держаної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, фізична особа або юридична особа, рішеннями, діями або бездіяльністю яких порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобов'язані вчинити необхідні дії для його негайного поновлення.

Відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування. їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

У відповідності зі ст. 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу, і може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило порушення.

Частиною 2 статті 200 ЦК України передбачено, що суб'єкт відносин у сфері інформації може вимагати усунення порушень його права та відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої такими правопорушеннями.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» під інформацією розуміються будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Згідно з ч.1 ст.20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Встановивши протиправність дій відповідача ОСОБА_2 щодо поширення змісту особистої кореспонденції з ОСОБА_1 та фактично порушення особистого немайнового права позивача, суд не звернув увагу на приписи статті 276 ЦК України щодо обов'язку особи, діями якої порушено особисте немайнове право фізичної особи, вчинити необхідні дії для його поновлення.

Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження поновлення права позивача щодо таємниці особистої кореспонденції, зокрема, вжиття заходів з видалення її запису з вільного доступу в мережі Інтернет, матеріали справи не містять.

На підставі ч.2 ст. 276 ЦК України якщо дії, необхідні для негайного поновлення порушеного особистого немайнового права фізичної особи, не вчиняються, суд може постановити рішення щодо поновлення порушеного права, а також відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням.

За таких обставин, порушене право позивача підлягає поновленню шляхом зобов'язання відповідача видалити коментарі до дописів, що розміщені у соціальній мережі Facebook за електронними адресами до яких прикріплений скрін-шот, в якому міститься частина кореспонденції з позивачем. При цьому, обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам закону, змісту та характеру порушеного немайнового права.

Разом з тим, колегія суддів вважає безпідставними вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання відповідача утриматись від будь-яких дій, які спрямовані на використання або поширення в будь-якому обсязі та в будь-який спосіб змісту кореспонденції з позивачем, оскільки ця вимога стосується зобов'язання припинення дій відповідача у майбутньому, й доказів того, що відповідач має наміри в подальшому поширювати спірну кореспонденцію з позивачем, матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, заочне рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов'язання ОСОБА_2 припинити дії щодо поширення змісту спірної кореспонденції необхідно скасувати та ухвалити в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Зобов'язати відповідача видалити коментарі до дописів, що розміщені у соціальній мережі Facebook за адресами, зазначеними в позовній заяві, до яких прикріплений скрін-шот, в якому міститься частина кореспонденції з позивачем.

В іншій частині цих позовних вимог - відмовити.

Доводи відповідача ОСОБА_2 про те, що він немає можливості видалити спірну кореспонденцію із соціальної мережі, не заслуговують на увагу, оскільки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦК України підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог за подання позовної заяви та апеляційної скарги в сумі 2039 грн. 44 коп. (826,80 +1212,64=2039,44), в зв»язку з чим рішення суду в частині стягнення судового збору необхідно скасувати з ухваленням нової постанови.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 30 серпня 2017 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов'язання ОСОБА_2 припинити дії щодо поширення змісту спірної кореспонденції - скасувати та ухвалити в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 видалити коментарі до дописів, що розміщені у соціальній мережі Facebook за адресами, зазначеними в позовній заяві, за електроними адресами: ІНФОРМАЦІЯ_2, та ІНФОРМАЦІЯ_9, до яких прикріплений скрін-шот, в якому міститься частина кореспонденції з ОСОБА_1.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 2039 грн. 44 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 15 січня 2018 року.

Головуючий:

Судді: