Справа №474/752/17
Провадження №2/474/8/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.01.18 року Врадіївський районний суд

Миколаївської області

у складі головуючого судді - Фасій В.В.

при секретарі Багрін Н. А.

з участю: позивача - ОСОБА_1;

представника позивача : ОСОБА_1,- ОСОБА_2

без участі: відповідача ОСОБА_3;

третьої особи яка не заявляє самостіних вимог на предмет спору - представника Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області.

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду смт. Врадіївка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 21.06.2007 р., між нею та відповідачем було укладено нотаріально посвідчений договір дарування житлового будинку по вул. Калініна (після перейменування Грушевського), 268 в смт. Врадіївка (далі будинок). Земельна ділянка площею 0,25 газ цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, право власності на яку перейшло до спадкоємця - ОСОБА_3, у порядку спадкування після смерті спадкодавця - ОСОБА_4, яка не була предметом договору купівлі продажу. Станом на день звернення до суду відповідач ухиляється від отримання свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку з метою її подальшого відчуження позивачеві, а тому вона в іншому порядку крім судового не може захистити свої невизнані права, розпоряджатися будинком.

Позивач ОСОБА_1, представник позивача - ОСОБА_2, в ході судового засідання позовні вимоги підтримали повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, доповнивши, щоб судові витрати залишити за позивачем.

Відповідач ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася, звернувшись з заявою (вх. № 5192 від 13.11.2017 р.) про слухання справи у її відсутність, позов визнає повністю, підтвердивши факт укладання договору дарування з позивачем, зазначивши, що земельна ділянка в договорі не була предметом дарування, в зв'язку з відсутністю коштів на оформлення спадкових прав на земельну ділянку та виготовлення проекту її відводу з метою присвоєння кадастрового номеру на зазначену земельну ділянку.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Головне управління Держгеокадастру Миколаївської області - ОСОБА_5, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (судова повістка про виклик на розгляд справи направлена на електронну адресу), в судове засідання не з'явився, звернувшись з заявою (вх. № 5403 від 21.11.2017 р.) в якій не заперечує проти задоволення позову, посилаючись, що позовні вимоги знаходяться в межах ст. 121 ЗК України, яка регулює норми безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадян, зокрема для сіл не більше - 0,25 га.

Судом встановлені факти :

- відповідач ОСОБА_3, є спадкоємцем першої черги як той з подружжя, який пережив спадкодавця ОСОБА_4 (свідоцтво про одруження серії ІІ-АГ № 208815, видане 21.03.1967 р.);

- 20.01.2006 р., спадкодавець - ОСОБА_4 помер (свідоцтво про смерть серії І-ФП № 023169, видане 20.01.2006 р.);

- 23.10.2006 р. відповідач ОСОБА_3, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_4, зареєстрованого за № 473 набула право власності на житловий будинок по вул. Калініна ( Грушевського), 268 смт. Врадіївка, Миколаївської області, зареєстрованого Первомайським МБТІ Миколаївської області в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 13.03.2007 р., за реєстраційним номером об'єкта - 15982020 (договір дарування від 21.06.2007 р. серії ВЕР № 389638, зареєстрований приватним нотаріусом Врадіївського районного нотаріального округу, Миколаївської області ОСОБА_6 );

- 21.06.2007 р. між ОСОБА_3 (дарувальник) та ОСОБА_1 (обдарована, вона ж позивач) було укладено нотаріально посвідчений договір дарування житлового будинку (далі договір дарування) по вул. Калініна, 268 смт. Врадіївка, Миколаївської області (договір дарування);

- земельна ділянка площею 0,25 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, належна спадкодавцю ОСОБА_4 не була предметом договору (договір дарування, витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 35848259 від 02.04.2015 р., державний акт № 00000001 від 01.03.1995 р., витяг про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 15.08.2017 р.);

- цільове призначення спірної земельної ділянки площею 0,25 га, яка набута ОСОБА_4 в порядку безоплатної приватизації на підставі рішення виконкому Врадіївської селищної ради Миколаївської області від 19.01.1994 р., з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку - станом на 11.01.2018 р. не змінювалося, позивач з 2007 р. використовує її за призначенням ( пояснення позивача в якості свідка, висновок експерта - спеціаліста землевпорядної організації від 04.12.2017 р., державний акт № 00000001 від 01.03.1995 р.);

- відповідач ухиляється від отримання на своє ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка - ОСОБА_4, на спірну земельну ділянку з метою її подальшого відчуження, на запрошення до нотаріальної контори для вирішення вказаного питання не з'являється з посиланням на обєктивні причини: відсутністю коштів на оформлення спадкових прав на земельну ділянку та виготовлення проекту її відводу з метою присвоєння кадастрового номеру на зазначену земельну ділянку ( заява від 10.08.2017 р., рекомендоване поштове відправлення);

- відповідач є дружиною спадкодавця - ОСОБА_4 та спадкоємцем першої черги за законом. Інші спадкоємці які прийняли спадщину, мають право на обов'язкову частку у спадщину чи такі що прийняли її як особи які проживали зі спадкодавцем на момент смерті - відсутні (довідка нотаріуса № 1228/01-16 від 15.11.2017 р., інформаційна довідка № 49876743 від 15.11.2017 р.);

- висновком спеціаліста - землевпорядника землевпорядної організації ОСОБА_7, встановлено, що реальна площа земельної ділянки необхідної для обслуговування житлового будинку по вул. Грушевського, 268 в смт. Врадіївка, Миколаївської області, становить - 0,25 га (висновок спеціаліста землевпорядної організації від 04.12.2017 р.);

- позивач не може оформити земельну ділянку що є предметом позову на своє ім'я, через ухилення відповідача від укладення угод щодо земельної ділянки ( заява - прохання від 10.08.2017 р.).

Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини з приводу визнання права власності на земельну ділянку.

При прийнятті рішення суд керується:

Ст. 1225 ЦК України, відповідно до якої до спадкоємців житлового будинку переходить право власності чи право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, та яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Ст. 30 ЗК України зі змінами від 13.03.1992 р., яка діяла на момент виділення спірної земельної ділянки,- при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими обєктами переходить право власності на земельну ділянку в розмірах, відповідно до ст.67 цього ж кодексу в розмірах не більше 0,25 га.

Ст. 120 Земельного кодексу України, чинною в редакції на час укладення договру купівлі продажу, відповідно до якої до особи яка придбала житловий будинок , будівлю та споруду, переходить право власності на земельну ділянку на якій вони розміщені, у розмірах встановлених договором. Якщо договором про відчуження будинку розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину , яка необхідна для їх обслуговування.

Ст. 377 ЦК України, згідно якої до особи, яка придбала житловий будинок, переходить право власності на земельну ділянку, на якій він розміщений, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Якщо договором про відчуження житлового будинку, розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. За ст. 381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом.

ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України, - позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, та у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Вивчивши та дослідивши наявні по справі докази, суд, вважає доведеним, що позивач не може в іншому порядку крім, судового, захистити своє порушене право на земельну ділянку, призначену для обслуговування належного їй житлового будинку, а тому з врахуванням того, що відповідач ухилився від укладення будь яких угод щодо земельної ділянки призначеної для обслуговування житлового будинку, цільове призначення земельної ділянки, яка є предметом спору, не змінюється, попередньому власнику було виділено земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га, що узгоджується з висновком спеціалістів землевпорядної організації щодо реальної площі необхідної для обслуговування житлового будинку саме у вказаних розмірах, відповідач визнав позов та його визнання не суперечить закону, або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вважає позов - обгрунтованим та підлягаючим задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 206, 263, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку -задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Грушевського, 268, смт. Врадіївка, Миколаївської області, належну ОСОБА_4, на підставі державного акту на право приватної власності на землю № 00000001 від 01.03.1995 року.

Судові витрати по справі залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В.Фасій