Справа №766/444/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Хайдарової І.О.,

секретар Сікорська Я.А.,

розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності на майно,

встановив:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності на майно.

Через канцелярію суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 частину житлового будинку №4 по вул. Лісова в м. Херсоні із земельною ділянкою на якій він розташований площею 0,1 га кадастровий номер :13:002:0040.

В обгрунтування заяви зазначив, що в провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 про визнання права власності, в якій він просить визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину будинку №4 по вул. Лісова в м. Херсоні, який набутий під час перебування у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, та є спільною сумісною власністю подружжя. 23 грудня 2016 року шлюб між сторонами розірвано. Починаючи з дня розірвання шлюбу, до спірного житлового будинку постійно приходять представники агенств нерухомості з певними особами, які цікавляться придбанням вказаного житлового будинку, тобто відповідач намагається вчинити дії щодо відчуження житлового будинку №4 по вул. Лісова в м. Херсоні із земельною ділянкою на якій він розташований площею 0,1 га кадастровий номер :13:002:0040. Відчуження відповідачем цілого житлового будинку утруднить виконання рішення суду та створить додаткові перешкоди ОСОБА_1

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до вимог п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом четвертим постанови передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у розі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, а також, що наявні передбачені законом підстави для застосування заходів забезпечення позову, суд вважає можливим застосувати забезпечення позову у вигляді накладення арешту на 1/2 частину житлового будинку №4 по вул. Лісова в м. Херсоні, зокрема в межах позовних вимог, а тому суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, оскільки як вбачається з матеріалів справи невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Щодо накладеня арешту на земельну ділянку, то у цій частині заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки земельна ділянка не є предметом спору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149 -153 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності на майно - задовольнити частково.

Накласти арешт на на 1/2 частину житлового будинку №4 по вул. Лісова в м. Херсоні, що належить на праві власності ОСОБА_3 (31.07.1970 р.н.).

В іншій частині в задоволенні заяви - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Відповідно до вимог ст.153 ЦПК України, подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з моменту отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_4