Справа № 367/1393/17 Головуючий у І інстанції Карабаза Н. Ф.
Провадження № 22-ц/780/468/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 47 30.01.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 січня 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: - ОСОБА_1,

суддів: Лівінського С.В., Сержанюка А.С.,

при секретарі Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки і піклування в особі Служби у справах дітей Шевченківської у місті Києві районної державної адміністрації, про визначення участі батька у вихованні дитини та зміну графіка побачень батька та дитини, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним позовом про визначення участі батька у вихованні дитини та зміну графіка побачень батька та дитини, який обґрунтовувала тим, що перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 до 05 серпня 2016 року і рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 05 серпня 2016 рокушлюб розірвано за ініціативою відповідача, оскільки він створив іншу сім'ю.

Від шлюбу вони мають дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Єва є ученицею групи 2 Київської дитячої школи мистецтв №2 імені ОСОБА_5 і проживає та зареєстрована у належній позивачці на праві власності квартирі за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначала, що ніколи не заперечувала дитині спілкуватися з батьком, а батьку з донькою і батько приймає участь у вихованні дитини.

Проте, останнім часом ОСОБА_2 поставив мету забрати доньку на виховання до себе, а її (ОСОБА_3І.) доводи про те, що донька надто маленька та потребує материнської опіки, часто хворіє та повинна мати сталий режим дня і харчування на ОСОБА_2 не діяли.

Будучи зареєстрований у м.Ірпені та фактично там проживаючи ОСОБА_2 возив дитину через день з міста Києва (забирав зі школи о 13:00 годині) до м.Ірпінь, де вона в нього ночувала, а о 07:00 годині ранку він знову відвозив її до школи у м.Київ. На початку жовтня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Служби у справах дітей Шевченківської в м.Києві РДА із заявою про встановлення офіційного графіку побачень з донькою та запропонував, щоб донька день - через день була у нього з ночівлею.

12 жовтня 2016 року позивачка відстояла право дитини на нормальний графік побачень з батьком, а саме: кожного першого та третього тижня в дні: субота та неділя тижня з 09:00 години суботи до 12 години неділі; на протязі тижня в середу з 13:00 години після школи до 18 години у місті Києва; від 02 до 08 січня; 25 лютого; 08 березня; від 05 до 10 травня; від 01 до 16 червня; 02 серпня; від 30 жовтня до 04 листопада; 17 листопада разом з матір'ю дитини в день народження дитини за раніше узгодженим планом святкування дня народження, про що комісія постановила відповідне рішення.

Однак, вже за місяць Служба у справах дітей за заявою ОСОБА_2 змінила графік побачень у звязку з тим, що батько придбав квартиру у м.Києві. Комісія встановила ще більш неприйнятний графік, за яким донька перебуває з батьком майже всі вихідні дні та серед тижня. Тобто, донька три дні та чотири ночі перебуває з матірю, а чотири дні та три ночі з батьком.

Рішенням Комісії з питань захисту прав дитини при Шевченківській районній у місті Києві державній адміністрації від 23.11.2016 року «Про визначення способів участі у вихованні дитини ОСОБА_4, 2010 року народженню, яка проживає з матір'ю ОСОБА_3 за нововиявленими обставинами» громадянину ОСОБА_2 встановлено графік побачень з малолітньою донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідно до цього графіку батько зустрічається з дитиною: «щовівторка від 9:00 год. до середи 18:00 год.; щоп'ятниці від 09:00 до неділі 11:00 год.; від 02 до 08 січня; 25 лютого; 08 березня; від 05 до 10 травня; від 01 до 16 червня; від 21 до 31 липня; 02 серпня; від 10 до 20 серпня; від 30 жовтня до 04 листопада; 17 листопада половина дня».

При винесенні вищезазначеного рішення не було враховано висновок від 22.11.2016 року професора, доктора психологічних наук ОСОБА_6 Інституту спеціальної педагогіки психологічного про обстеження ОСОБА_4. Висновок категорично відмовились взяти до відома спочатку у Службі у справах дітей Шевченківської РДА, а потім і на засіданні комісії. Згідно даного висновку зазначено: «дитина має виховуватись матір'ю. Водночас батько обовязково має брати участь у вихованні дочки. Забирати дитину до себе 1 та 3 суботу та неділю тижня, дотримуватись чіткого режиму дня дитини».

Вже після засідання комісії було отримано ще один висновок Міського центру дитини м.Києва №001 від 12.01.2017 року психологічного обстеження ОСОБА_4. Згідно цього висновку дитина має «нестабільний на даний час, психологічний стан» та однією із головних рекомендацій є: «визначити постійне та стабільне місце проживання дитини». Крім того, в цьому висновку детально досліджувалося питання взаємовідносин доньки з новою дружиною батька та встановлено, що дитина неприязно ставиться до неї та страждає. Часте «кочування» дитини з місця її постійного проживання у матері до батька, який, в свою чергу, возить дитину з міста Києва до міста Ірпеня - призвели до того, що у дитини постійно порушується режим дня.

Крім того, батько останнім часом взагалі не вважав за потрібне виконувати режим дня дитини. З цього питання вона зверталася зі скаргою до Служби у справах дітей. Проте, не незважаючи на висновки спеціалістів, здоровий глузд та головне - інтереси дитини, донька продовжує «кочувати» майже через день від матері з місця свого постійного проживання до батька.

В кінці лютого 2017 року донька захворіла, перебуваючи у ОСОБА_2, про що він відразу не повідомив та привіз через день хвору доньку додому. Не дивлячись на те, що донька погано себе почувала, температурила, відповідач через день з'явився, щоб забрати дитину до себе, оскільки його черга бути з дитиною. Коли вона в категоричній формі заявила про стан дитини та недопустимість порушення режиму лікування і залишення дитини вдома, то ОСОБА_2 знову виказав погрози позбавити її прав на дитину та запевнив, що питання вже вирішено.

Через встановлений третьою особою графік побачень дитини з батьком та необдуману поведінку батька, дитина перебуває у вкрай критичному психологічному та фізичному стані, а саме, часто хворіє, виснажена, так як не можна шестирічну дитину забирати день-через день в інше місце ночувати; не можна віддати всі вихідні батьку, а матері залишається тільки спілкування на тижні до школи та після занять дитини; і інші неприйнятні позиції: зокрема, що дитина в свій день народження буде півдня у батька, а півдня у матері.

Оскільки Служба у справах дітей не бажає переглянути вказаний графік, а тому вона була вимушена звернутися до суду.

Вважала, порушуються інтереси дитини та її, як матері.

Відповідно до вищезазначених висновків психологічного обстеження ОСОБА_4, наданого доктором психологічних наук, професором Інституту спеціальної педагогіки Національної академії педагогічних наук України та висновком психолога Міського центру - дитина ОСОБА_4 вже потребує серйозної допомоги психологів через необдумані дії дорослих, а з графіком 50 відсотків у батька, а 50 у матері - дитина взагалі може мати проблеми.

Крім того, як стверджувала позивачка, з подібним графіком вона не має достатнього часу для виховання дитини, так як всі вихідні дні донька у батька, а точніше у бабусі та дідуся по лінії батька в місті Ірпені.

На підставі наведеного просила визначити участь як батька ОСОБА_2 у вихованні дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, встановивши наступний графік побачень з дитиною: кожного першого та третього тижня в дні субота та неділя тижня з 09 год. 00 хв. суботи до 12 години неділі; на протязі першого та третього тижня в середу від 13 год. 00 год. після школи до 18 год. 00 хв. у місті Києві; на протязі другого та четвертого тижня місяця кожного понеділка та пятниці від 13 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. в місті Києві; від 02 до 08 січня, 25 лютого; 25 квітня; від 05 до 10 травня; від 01 до 16 червня; 02 серпня; від 30 жовтня до 04 листопада; 17 листопада в день народження дитини разом з матірю дитини за раніше узгодженим планом святкування дня народження дитини.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 27 листопада 2017 року позовні вимоги задоволено.

Визначено участь як батька ОСОБА_2 у вихованні дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, встановивши наступний графік побачень з дитиною: кожного першого та третього тижня в дні субота та неділя тижня від 09 год. 00 хв. суботи до 12 години неділі; на протязі першого та третього тижня в середу від 13 год. 00 год. після школи до 18 год. 00 хв. у місті Києві; на протязі другого та четвертого тижня місяця кожного понеділка та пятниці від 13 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. в місті Києві; від 02 до 08 січня, 25 лютого; 25 квітня; від 05 до 10 травня; від 01 до 16 червня; 02 серпня; від 30 жовтня до 04 листопада; 17 листопада в день народження дитини разом з матірю дитини за раніше узгодженим планом святкування дня народження дитини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким визначити участь батька, ОСОБА_2 у вихованні дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом встановлення наступного графіку побачень з дитиною: перший та третій тиждень кожного місяця; на період від 01 червня до 31 серпня - від 01 до 15 числа включно кожного місяця; 25 лютого, 8 березня, 25 квітня, 02 серпня, 17 листопада друга половина дня; дитина передається за місцем проживання того із батьків, з ким вона перебуває, о 20:00 годині останнього дня перебування згідно графіку.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала предявлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що дитина тривалий час проживає з матір'ю, яка забезпечує належні умови проживання, виховання, розвиток дитини та забезпечена власним житлом, а також з того, що інтересам дитини приділяється першочергова увага, а саме дитина повинна мати певний час для відпочинку та сталий режим дня за місцем свого постійного проживання та підготовки до навчального процесу.

При визначенні способу участі відповідача у вихованні та спілкування з дитиною суд врахував вік дитини, її прихильність до батька та матері. Ставлення батьків до виконання батьківських обовязків, ведення ними здорового способу життя та відсутність шкідливих звичок.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії І-БК №239007 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 25 липня 2003 року в Центральному відділі реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сімї, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис №1320 (а.с.8).

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 05 серпня 2016 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ОК №172160 ОСОБА_4 народилася 17 листопада 2010 року і батько - ОСОБА_2, а мати - ОСОБА_3 (а.с.10).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності квартира за адресою: м.Київ, вул.І.Франка Івана (Шевченківський район) будинок, 20, квартира 5а належить ОСОБА_3 (а.с.11).

За довідкою №1343/50 від 09.08.2016 року про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, будинок, 20, квартира 5а (а.с.12).

Як вбачається з висновку психологічного обстеження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, доктора психологічних наук, професора ОСОБА_6 від 22.11.2016 року за №2-07/326 дитина потребує чіткої організації її життєвого середовища: виконання режиму дня, достатнє харчування відповідного віку. Дитина повинна мати власний куточок для підготовки до школи і засинати у власному ліжку. Дитина має виховуватися матір'ю. Водночас батько обовязково має брати участь у вихованні дочки. Забирати дитину до себе 1 та 3 суботу та неділю тижня, дотримуватися чіткого режиму для дитини. Обом батькам рекомендовано консультацію у психолога з проблем сімейного консультування (а.с.14).

Згідно з висновком міського центру дитини служби у справах дітей та сім'ї виконавчого органу Київської міської ради №001 від 12.01.2017 року психологічного обстеження рекомендовано батькам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 скористатися сімейною медіацією з метою налагодження конструктивної комунікації між собою та вирішення питань щодо визначення способів участі батьків у вихованні доньки, визначити постійне та стабільне місце проживання дитини (а.с.15-17).

Відповідно до витягу з протоколу №21 засідання комісії з питань захисту прав дитини при Шевченківській районній в місті Києві державній адміністрації від 12.10.2016 року було вирішено, що комісія підтримала бажання батька щодо прийняття участі у вихованні дитини та вважає за доцільне встановити час для спілкування з дитиною, а саме: щопонеділка від 12:30 год. до 18:00 год.; щосереди від 12:30 год. до 18:00 год.; І та ІІІ тиждень місяця з 12:30 год. пятниці до 18:00 год. неділі; місяць під час літніх канікул; від 30 жовтня до 2 листопада; від 02 січня до 8 січня; від 26 березня до 30 березня; 25 лютого, 25 квітня, 02 серпня. За умови, якщо ОСОБА_2 придбає, або орендує житло в районі мешкання ОСОБА_3 комісією мала переглянути графік побачень (а.с.18).

Згідно з витягом з протоколу №24 засідання комісії з питань захисту прав дитини при Шевченківській районній в місті Києві державній адміністрації від 23.11.2016 року було вирішено, що оскільки батько дитини придбав квартиру поряд з квартирою, де проживає дитина, то комісія переглянула графік, який розглядався 12.10.2016 року на комісії та підтримала графік, який запропонував батько, а саме: щовівторка від 09:00 год. до середи 18:00 год.; щопятниці від 09:00 год. до неділі 11:00 год.; від 02 до 08 січня; 25 лютого; 08 березня; від 26 березня до 30 березня; 25 квітня; від 05 до 10 травня; від 01 до 16 червня; від 21 до 31 липня; 02 серпня; від 10 до 20 серпня; від 30 жовтня до 04 листопада; 17 листопада половина дня (а.с.19).

Також судом було встановлено, що 17.01.2017 року ОСОБА_3 зверталася до Служби у справах дітей Шевченківської в місті Києві РДА із заявою про зміну графіку побачень дитини з батьком.

Як вбачається з листа начальника служби у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_7 №40-Т-20 від 08.02.2017 року ОСОБА_3І було повідомлено, що начальник служби у справах дітей провів бесіду з громадянином ОСОБА_2 і йому було розяснено порядок виконання графіку побачень з дитиною відповідно до розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.12.2016 року №728.

Відповідно до листа начальника служби у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_7 №40-Т-23 від 08.02.2017 року ОСОБА_3І було повідомлено, що графік побачень батька з дитиною, який прийнято на засіданні комісії 23.11.2016 року залишено без змін.

Згідно з висновком Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 27.06.2017 року за №109/05/40-5338 орган опіки та піклування підтримав позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення участі батька у вихованні дитини, а саме: І-ІІІ тиждень місяця, влітку від 1 до 15 числа кожного місяця.

Відповідно до положень ст.1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Статтею 18 Конвенції ООН "Про права дитини" встановлено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Статтями 11, 15 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сім'ї разом з батьком або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

За ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно зі ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно зі ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції вірно вважав, що при визначенні способу участі відповідача у вихованні та спілкуванні з дитиною, слід враховувати вік дитини, прихильність дитини до батька та матері, ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, ведення ними здорового способу життя та відсутність шкідливих звичок.

Оскільки дитина тривалий час проживає з матір'ю, яка забезпечує належні умови проживання, виховання, розвиток дитини та забезпечена власним житлом, а також те, що інтересам дитини приділяється першочергова увага, а саме, дитина повинна мати певний час для відпочинку та сталий режим дня за місцем свого постійного проживання та підготовки до навчального процесу, то суд дійшов до вірного висновку щодо задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених вище обставин, коли мати не заперечує проти спілкування батька з дитиною, а дитина, і особливо в такому віці, повинна мати постійне та стабільне місце проживання, власний куточок для підготовки до школи, враховуючи сімейний стан сторін по справі, стан дитини, яка страждає через розлучення батьків і бажає, щоб батьки проживали разом, і при тому, що батько не звертався із зустрічним позовом, то колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права та не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі і додаткових пояснень по суті апеляційної скарги та поданих інших письмових доказів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263, 367, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: