Провадження № 2/428/1685/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання - Колядінцевої П.В.,

відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Сєвєродонецького міського суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

В обґрунтування заявлених вимог позивач ОСОБА_2 зазначив, що 10 червня 1995 року було зареєстровано шлюб між його матірю ОСОБА_3 та батьком ОСОБА_4. Прізвище батька після реєстрації шлюбу ОСОБА_4, прізвище матері ОСОБА_4. Від даного шлюбу 31.07.1996 року народився він ОСОБА_2. Шлюб між батьками було розірвано 19.02.1998 року. Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 18.11.2014 року з відповідача на користь його матері ОСОБА_5 було стягнуто аліменти в розмірі 1/5 частини від всіх видів заробітку(доходу) відповідача щомісячно, на його утримання, до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. Відповідач ОСОБА_4 сплачував аліменти на його утримання на підставі вищевказаного рішення суду, але на даний час припинив сплату аліментів. Він вступив на пятий курс Східноукраїнського національного університету ім. В. ОСОБА_6 на денну форму навчання і потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу йому відмовляється, тому він звернувся з цим позовом до суду. Просить стягнути з відповідача на його утримання аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення ним 23 років.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що сплачує аліменти на утримання ще однієї неповнолітньої дитини на користь ОСОБА_7, тому має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення позивачем 23 років.

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з копією повторного свідоцтва про одруження серії 1-ЕД № 015586, виданого 21.08.1997 року Сєвєродонецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, 10.06.1995 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3. Прізвище батька після реєстрації шлюбу ОСОБА_4, прізвище матері ОСОБА_4.

Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ЕД № 080379, виданого 19.02.1998 року Сєвєродонецьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розірвали шлюб 19.02.1998 року, про що зроблено відповідний запис № 97.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії І-ЕД № 029896, виданого Сєвєродонецьким відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області 12.08.1996 року, ОСОБА_2 народився 31 липня 1996 року, про що зроблено відповідний запис № 617. Батьком дитини записаний ОСОБА_4, матірю ОСОБА_5.

Згідно з довідкою № 451 від 10.08.2018 року, виданою Східноукраїнським національним університетом імені ОСОБА_6, ОСОБА_2 дійсно є студентом факультету інформаційних технологій та електроніки Східноукраїнського національного університету імені ОСОБА_6 і навчається на 1-му курсі освітнього ступеня магістр за денною формою навчання, напрям підготовки або спеціальність 123 - Компютерна інженерія, зарахований з 01.09.2018 року наказ № 302е від 09.08.2018 року, фінансування навчання здійснюється за державним замовленням. Довідка чинна з 01.09.2018 року до 31.01.2019 року. Термін навчання для отримання освітнього ступеню магістр з 01.09.2018 року по 31.01.2020 року.

Згідно з довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 15.08.2018 № 31323, за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно з довідкою про доходи № 37486 від 08.11.2018 року, виданою ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ», ОСОБА_1 займає посаду бійця (газорятувальника), сплачує аліменти на користь ОСОБА_7 у розмірі 16,6 %, загальна сума сплачених аліментів з 01.05.2018 року по 31.10.2018 року становить 5 748 грн., нарахована заробітна плата ОСОБА_1 з 01.05.2018 року по 31.10.2018 року складає 34 913, 71 грн.

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права на отримання від відповідача матеріальної допомоги на його утримання у звязку з продовженням навчання. Вказані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоровя та матеріальне становище дитини;

2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

В пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам розяснено, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Задовольняючи позов частково та визначаючи частку заробітку від доходу, яку потрібно стягувати з відповідача на користь позивача в якості аліментів, суд виходить з того, що відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень відповідача, він сплачує аліменти на утримання ще однієї неповнолітньої дитини на користь ОСОБА_7 у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) щомісячно.

Крім того, суд звертає увагу на той факт, що повнолітній син відповідача ОСОБА_2 навчається за державним замовленням і не потребує коштів на оплату навчання.

Враховуючи такі обставини, доводи відповідача про те, що коштів, які він заробляє, не вистачить на своє утримання, утримання своєї неповнолітньої дитини та на сплату аліментів на користь ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частки від його доходу щомісячно, заслуговують на увагу, оскільки в такому разі розподіл грошових коштів, зароблених відповідачем, між ним та його утриманцями буде несправедливий.

За таких обставин, враховуючи, що повнолітній син відповідача потребує від нього матеріальної допомоги, а також матеріальне становище сторін, згідно з яким, на думку суду, відповідач має достатній заробіток і може надавати таку допомогу, але не надає її у добровільному порядку, з урахуванням інших утриманців та доводів відповідача, суд вважає, що справедливим буде стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, секція 16, кімнати 127, 131, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти на його утримання як повнолітню дитину, яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 17 серпня 2018 року і до досягнення дитиною 23-річного віку, тобто до 31.07.2019 року. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_2, місце проживання: 93400, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2;

- відповідач: ОСОБА_1, місце проживання: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, будинок 50, секція 16, кімнати 127, 131, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Суддя І. С. Посохов