У Х В А Л А

про відмову у прийнятті до провадження

02 січня 2018 року місто Київ

Суддя Подільського районного суду м.Києва Ларіонова Н.М., розглянувши матеріали скарги Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, заінтересована особа: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві на рішення державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2017 р. ЦОУ ПФУ в м.Києві звернувся до районного суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ в м.Києві від 06.07.2017 р. про накладення на орган ПФУ, як боржника, штрафу в розмірі 10 200,0 грн. та постанови від 06.07.2017 р. про стягнення виконавчого збору в розмірі 12 800,0 грн.

Вказані вимоги заявником оформлені у процесуальному документі - скарзі, яка зареєстрований канцелярією районного суду як скарга на дії або бездіяльність державного виконавця, подана в порядку ЦПК України (2010 р.).

На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу матеріали вищевказаної справи передані в провадження судді Ларіонової Н.М.

Розглядаючи питання про прийняття вищевказаної скарги до провадження, вважаю, що у відкритті провадження слід відмовити за таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 85 Закону України «Про виконавче провадження», скарга у виконавчому провадженні по виконанню судового рішення на дії (бездіяльність) державного виконавця або начальника відділу державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ.

Юрисдикційність розгляду скарг на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби залежить від спеціалізації суду, який ухвалив рішення, що підлягає примусовому виконанню органами державної виконавчої служби.

Вбачається, що заявник, ЦОУ ПФУ в м. Києві звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця в порядку визначеному Главою VII ЦПК України (2010 р.).

Відповідно до п.п.11 п.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) питання підлягає вирішенню на підставі вимог ЦПК України (2017 р.).

Згідно ст.447 ЦПК України (2017) р. сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно статті 448 ч.1 ЦПК України (2017 р.) скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Таким чином, в порядку цивільного судочинства, зокрема розділу VII ЦПК України (2017 р.), можуть бути оскаржені дії державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби вчинені ними під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до норм ЦПКУкраїни.

Між тим, зі скарги ЦОУ ПФУ в м. Києві вбачається, що заявник оскаржує постанови державного виконавця, винесену в межах виконавчого провадження щодо примусового виконання постанови Подільського районного суду м.Києва по справі № 758/12375/16-а, яким відповідача (ЦОЦ ПФУ у м.Києві зобов'язано поновити виплату раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії. Тобто судове рішення винесене за наслідками розгляду адміністративної позовної заяви ОСОБА_1, що розглядалася в порядку КАС України.

При цьому, заявником не враховано що відповідно до ст.181 КАС України (2010 р.), який діяв на час звернення ЦОУ ПФУ у м.Києві до суду, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаться до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ч.6 ст.181 КАС України (2010 р.) адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 ч. 1 ст. 18 цього Кодексу, розглядались місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий документ.

Відповідно до ст.74 ч.2 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

А відтак, органу ПФУ з вимогами про скасування постанов органу ДВС про накладення штрафу та стягнення виконавчого збору необхідно звертатись до суду в порядку адміністративного судочинства з відповідним адміністративним позовом.

Згідно ст.287 ч.5 КАС України (2017 р.) адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця щодо виконання ним рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

У пункті 13 абзацу 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах " надано роз'яснення, що у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання, а саме: стаття 122 ЦПК - про відкриття провадження у справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України (2017 р.) суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Таким чином, дана скарга не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства, а тому в її прийнятті необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись п.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), ст.186 ЦПК України (2017 р.), 353 ЦПК України (2017 р.), -

У Х В А Л И В :

Відмовити у прийнятті до провадження скарги Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, заінтересована особа: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві на рішення державного виконавця.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва протягом 15 днів з дня її оголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяН. М. Ларіонова