Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/759/18

Номер провадження: 2/511/413/18

25 червня 2018 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Панчук А. І.,

при секретарі Міщенко М.Ю.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Державна міграційна Служба Головного Управління в Одеській області Роздільнянського районного відділу про втрату право користування житлом і зняття з реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

03.04.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Роздільннського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа: Державна міграційна Служба Головного Управління в Одеській області Роздільнянського районного відділу про втрату право користування житлом і зняття з реєстрації, згідно якого просить ухвалити рішення , яким зняти в примусовому порядку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з реєстрації в с. Старокостянтинівка, вул. Центральна, №2, Роздільнянського району Одеської області.

Позивач позов підтримав ,заяви про відмову від позовних вимог не подав , просив вимоги задовольнити , пояснивши в позовній заяві та в судовому засіданні , що позивачу вказаний будинок № 2 по вул. Центральній в с. Староконстянтинівка Роздільнянського району Одеської області належить йому на праві приватної власності , що підтверджується відповідними документами доказами ( А.с. 9,10), які є в справі , витягом з реєстрації нерухомого майна. У вказаному будинку позивач проживає , а тому він , як власник вказаного помешкання має право заявити вимоги на усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зняття з реєстрації. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 вимоги не визнала , просила в задовленні вимог відмоти повністю, мотивуючи своє заперечення тим , що вимоги не ґрунтуються на Законі.

Третя особа - Державна міграційна Служба Головного Управління в Одеській області Роздільнянський районний відділ заперечень не надав , викликався належним чином , суд визнає їх неявку неповажною.

. Суд вивчивши матеріали справи , дослідивши докази по справі , заслухавши сторони по справі , вважає , що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав

Судом в становлено , що право власності на житловий будинок № 2 по вул. Центральній в селі Старокостянтинівка Роздільнянського району Одеської області виникло у позивача 04.04. 2008 року ( Див. а.с. 9, 10) , коли позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2. перебували в зареєстрованому шлюбі , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серія 1-ЖД № 078546 ( Див. а. с. 7)

Таким чином судом встановлено , що відповідно до вимог ст.60, 61 СК України подружжя ОСОБА_2 набуло право спільної сумісної власності , перебуваючи в шлюбі. Вказане підтверджується і поясненням ОСОБА_2

Питанння щодо поділу майна за час після розірвання шлюбу, а ні позивачем ОСОБА_1. , а ні відповідачем ОСОБА_2. не ставилось . Вказане свідчить , що строк позовної давності до вимог про поділ майна, що є об,єктом спільної сумісної власності подружжя не застосовувався так , як строк позовної давності з астосовується з моменту , коли особа дізналася про порушення її прав на майно. Таких доказів суду не надано. Майнового спору не було , рішень не приймалося.

У відповідності з вимогами ст. 47 Конституції України кожен має право на житло , а відповідно до ст.379 ЦК України , житлом є житловий будинок , квартира , інше приміщення нарівні з власником будинку / квартири/. Згідно ст.156 ЖК України члени сім.ї власника квартири або будинку мають право на проживання та користування вказаним житлом.

Припинення відносин з власником житла не припиняє право проживання та користування ним , а відповідно до ст.64 ЖК України члени сім,ї несуть майнову відповідальність , яка випливає з договору найму житла .

При вселенні ОСОБА_2 у вказаний будинок відповідно до вимог ст.156 ЖК України не було іншої угоди про порядок користування вказаним житловим приміщенням , а тому відповідно до цієї ж ст. 156 ЖК України , припинення сімейних та інших відносин не позбавляє його права користуванння цим приміщенням. До того ж ОСОБА_2 є співвласником будинку так ., як інших доказів набуття права власності позивач не надав.

ОСОБА_1 не надав доказів того , що він отримав будинок у спадок ( свідоцтво відсутнє) , договорів купівлі продажу або дарування суду не надав , як і не надано інших правоустановчих документів , які спростували б висновок суду.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов.язана довести ті обставини , на які вона посилається , як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.62 ЦПК України.

Позивач не надав зовсім доказів того , що є всі законні підставі , саме законні для задоволення вимог . Доказів не надано зовсім.

Крім цього суд констатує , що вимоги щодо зняття з реєстрації , пред,явлені до третьої особи - третя особа Державна міграційна Служба Головного Управління в Одеській області Роздільнянський районний відділ про зняття з реєстрації , протирічать вимогам ст. 52, 53 ЦПК України , вимоги пред,являються до відповідача , а не до третьої особи , але клопотання про залучення органів міграційної служби в якості відповідача можливе тільки за наявності заявленого від позивача клопотання .Такого клопотання відповідно до вимог ст. 51, 222 ЦПК , до суду заявлено не було , а тому в частині зобов.язання зняття з реєстрації необхідно також відмовити.

Суд зазначає , що в разі задоволення вимог позивача суд незаконно позбавив би відповідача права сумісної власності на частину майна , набутого в шлюбі , що є недопустимим. і протизаконним.

Судовий збір при поданні позовної заяви сплачені повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 316,318, 328, 392 ЦК України , ст. ст..57,60, 61, 69,70,71 Сімейного кодексу України , ст. ст. 12,13, 80,81,133,141,228, 242-246, 258 , 259,263-265,280-282, 354 ЦПК

У Х В А Л И В :

В задоволенні вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Державна міграційна Служба Головного Управління в Одеській області Роздільнянського районного відділу про втрату право користування житлом і зняття з реєстрації відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення, або в такий же термін з дня отримання в разі проголошення вступної та резолютивної частини.

Суддя А. І. Панчук