АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Деркач Н.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора, п'ята Дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення нікчемності заповіту та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про визнання нікчемним заповіту, складеного 12.01.2011 року його батьком ОСОБА_8 на користь відповідачки ОСОБА_4 та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_8, а 20 листопада 2012 року позивач та його рідні сестри ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулися до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори з приводу прийняття та оформлення спадщини, до складу якої входить будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1, який належєав їх батькові Проте від нотаріуса їм стало відомо, що спадкодавцем за життя було складено заповіт на ім'я ОСОБА_4, який був посвідчений 12 січня 2011 року нотаріусом П'ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори Бутовою А.Г..

Ознайомившись із заповітом, позивач прийшов до висновку, що наявний в ньому запис "мною прочитано вголос і власноручно підписано", а так само й підпис, виконані не його померлим батьком, а іншою особою. Крім того, за життя батько повідомляв своїх дітей про те, що належний йому будинок по АДРЕСА_1 після нього належатиме тільки його дітям.

У зв'язку з цим позивач та його сестри, звернулися до суду із позовом про визнання заповіту недійсним та рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2014 року по цивільній справі №199/545/13-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2014 року, у задоволенні цього позову було відмовлено.

При розгляді вищевказаної справи судом на виконання ухвали суду було проведено судову почеркознавчу експертизу та згідно з висновком цієї експертизи від 20 лютого 2014 року, рукописні написи "мною прочитано вголос і власноручно підписано" у заповіті виконано не спадкодавцем ОСОБА_8, а невідомою особою.

27 серпня 2014 року нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної відповідачці ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12.01.2011 року, на домоволодіння АДРЕСА_1.

Пунктом 157 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 р. № 20/5, і була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. Нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів.

Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним, про що зазначається ним перед його підписом.

Таким чином, на думку позивача, при посвідченні заповіту від 12 січня 2011 року, складеного ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4, мало місце порушення вимог щодо його форми, що є підставою для нікчемності цього заповіту.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2017 року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбу з 20 серпня 2011 року, що підтверджується відміткою в паспорті відповідачки (т.2, а.с.13) та копією свідоцтва про укладання шлюбу (справа №199/545/13-ц, а.с.72).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №844 (т.2, а.с.6)

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння АДРЕСА_1

Також встановлено, що 12 січня 2011 року ОСОБА_8 склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом П'ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори Бутовою А.Г. та зареєстрований в реєстрі за №3-49, яким заповів відповідачці ОСОБА_4 все своє майно, де б воно не було та з чого воно б не складалося, усі майнові права та обов'язки, які належать йому на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обов'язки, які належатимуть йому на день смерті.

Відповідно до ст.ст. 1217, 1223 1233 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. А статтею 1234 ЦК України передбачено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Згідно вимог статті 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування.

Відповідно до ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Крім того, відповідно до вимог ст.1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу, а згідно із вимогами ст.1248 ЦК України нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках.

Як вбачається з матеріалів справи 21 січня 2013 року позивач ОСОБА_2 його сестри звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2014 року, позивачам у позові відмовлено, та при розгляді цієї справи було проведено судову почеркознавчу експертизу та згідно з висновком від 20 лютого 2014 року: підпис від імені ОСОБА_8 в графі "Підпис" заповіту ОСОБА_8 від 12 січня 2011 року, що посвідчений державним нотаріусом П'ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори Бутовою А.Г. та зареєстрований в реєстрі за №3-49 - виконаний ОСОБА_8; рукописні записи "мною прочитано вголос і власноручно підписано" в заповіті ОСОБА_8 від 12 січня 2011, що посвідчений державним нотаріусом П'ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори Бутовою А.Г. та зареєстрований в реєстрі за №3-49 - виконані не ОСОБА_8, а іншою особою (а.с.131).

Тобто оскаржуваний заповіт був підписаний спадкодавцем ОСОБА_8 власноручно та останній в цьому заповіті виразив свою волю стосоно свого майна і прав на власний розсуд, а тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, обгрунтовано прийшов до висновку, що підстави для задоволення позову відсутні.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що нотаріусом складено заповіт з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, оскільки спадкодавець особисто не писав у заповіті слова «мною прочитано вголос і власноручно підписано», а тому він є нікчемним, у зв'язку з чим і підлягає визнанню недійсним свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за заповітом, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки, як зазначалося вище саме спадкодавець підписав вказаний заповіт особисто, а слова, у заповіті, а саме: «мною прочитано вголос і власноручно підписано» хоча й написані не спадкодавцем, проте ця єдина обставина без інших доказів не може слугувати безумовною підставою для визнання цього заповіту нікчемним.

А інші наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків місцевого суду, та зводяться вони до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

У зв'язку з викладеним, колегія суддів вважає, що при розгляді справи, судом першої інстанції були виконані всі вимоги процесуального закону, всебічно перевірено обставини, спір вирішено у відповідності з нормами матеріального права. Рішення є обґрунтованим, з повним відображенням обставин, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є правильними.

Керуючись ст.147, п.3 розділом ХІІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3- залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2017 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

М.Ю. Петешенкова