ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року

м. Харків

Справа № 645/1561/17

Провадження № 22-ц/790/3295/18

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого - Бровченка І.О.,

суддів: Колтунової А.І., Кружиліної О.А.,

імена (найменування) сторін:

позивач - Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2018 року в складі судді Бондарєвої І.В. по цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води,

ВСТАНОВИВ:

05 квітня 2017 року Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» (далі за текстом КП «ХТМ») звернулось до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води, які позивач надавав відповідачу згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV від 24.06.2004 року та "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, що регулюють відносини між виконавцем послуг та споживачами, які отримують послуги.

Позовна заява мотивована тим, що відповідач зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1, та є споживачем послуг з централізованого опалення та підігріву води шляхом відкриття особового рахунку на ім'я ОСОБА_1

У зв'язку з тим, що відповідач несвоєчасно та не у повному обсязі сплачував послуги за опалення та підігрів води за період часу з 01 червня 2003 року по 01 березня 2017 року утворилась заборгованість перед позивачем, яка складається з 26902 грн. 87 коп. заборгованості за надані послуги, 335 грн. 15 коп. 3% річних та 2816 грн. 47 коп. інфляційних витрат.

Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 14 лютого 2018 року позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання в розмірі 26 902 грн. 87 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» 3% річних в сумі 335 грн. 15 коп., інфляційні витрати в сумі 2816 грн. 47 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Суд вважав позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача інфляційних витрат у розмірі 2816 грн. 47 коп. та 3% річних у розмірі 335 грн. 15 коп., в межах заявлених позовних вимог законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Питання про стягнення судових витрати суд вирішив відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Не погодившись із вказаним вище рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 квітня 2018 року; ухвалити нове рішення з урахуванням вимог законодавства, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що розмір позовних вимог був збільшений, про що позивач не повідомив його завчасно, тому відповідач не заявляв своє право на позовну давність, в результаті чого були неповно з'ясовані всі обставини справи.

Апелянт зазначив, що є інвалідом другої групи.

Апеляційний суд, вислухав суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 16 травня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2018 року за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 31 травня 2018 року закінчено підготовку апеляційного розгляду справи за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води.

Призначено справу до розгляду судом апеляційної інстанції в приміщенні Апеляційного суду Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, щовідповідно до довідки з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області відповідач ОСОБА_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається з відомості нарахувань та сплати за теплову енергію, відповідач є споживачем послуг теплової енергії шляхом відкриття особового рахунку НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач має заборгованість по сплаті послуг теплопостачання у сумі 26902 грн. 87 коп. за період з 01 червня 2003 року по 01 березня 2017 року, що підтверджується відомістю нарахувань та сплати за теплову енергію, яку додав до матеріалів справи позивач.

У відповідності зі ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

У відповідності зі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію, інші послуги) стягується, крім квартирної плати, по затвердженим у встановленому порядку тарифам.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.04р. № 1875-ІV, обов'язок по укладанню договору зі споживачем покладений на виконавця послуг - житлово-експлуатаційну організацію, а не на виробника послуг, яким є позивач.

Такий порядок надання послуг з опалення та гарячого водопостачання також передбачений «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 року № 630.

Згідно з п. 18 вищевказаних правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

На підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 23.12.1998 р. № 1407 (зі змінами, внесеними рішенням від 30.09.2003р. № 946) КП «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуги з центрального теплопостачання та підігріву холодної води в житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова.

Відповідно до п. 17 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України № 630 від 21.07.2005 року послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показання засобів обліку води.

Тарифи по оплаті за послуги водопостачання встановлюються рішенням Харківської міської ради.

Плата за послуги з теплопостачання нараховується за двоставочними тарифами для населення встановленими рішенням Харківської міської ради при відсутності прибору обліку теплової енергії з урахування площі житлового приміщення.

Згідно вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 р. споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з п. 8 «Правил надання населенню послуг по водо-теплопостачанню і водовідводу», послуги надаються відповідно до умов договору. Але це не означає, що під час відсутності такого договору, відповідач має право користуватися послугами, що фактично надаються і не оплачувати їх.

Це випливає з положення ст. 11 ЦК України відповідно до якої, цивільні права і зобов'язання виникають не тільки з основ передбачених законодавством, а також з дії громадян. Такими діями відповідача є фактичне користування послугами, що надаються позивачем.

Згідно зі ст. 525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов'язань не допускаються.

Отже, заборгованість відповідача становить 26902 грн. 87 коп., та підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача.

У зв'язку із простроченням відповідачем виконання грошового зобов'язання, позивачем нараховані інфляційні витрати та 3% річних за прострочення ним виконання грошового зобов'язання.

Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, зокрема, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача інфляційних витрат у розмірі 2816 грн. 47 коп. та 3% річних у розмірі 335 грн. 15 коп., в межах заявлених позовних вимог є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, вважає їх законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що розмір позовних вимог був збільшений, про що КП «Харківські теплові мережі» не повідомило, тому він не заявив своєчасно про позовну давність, оскільки перший позов містив вимоги в межах строку позовної давності є помилковими та спростовуються матеріалами справи, з огляду на наступне.

Так, згідно матеріалів справи 05 квітня 2017 року КП «Харківські теплові мережі» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за послуги з опалення та підігрів води за період часу з 01 червня 2003 року по 01 березня 2017 року утворилась заборгованість перед позивачем, яка складається з 26 902 грн. 87 коп. заборгованості за надані послуги, 335 грн. 15 коп. 3% річних та 2816 грн. 47 коп. інфляційних витрат.

Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 14 лютого 2018 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання в розмірі 26 902 грн. 87 коп.; тягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» 3% річних в сумі 335 грн. 15 коп., інфляційні витрати в сумі 2816 грн. 47 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн.

При цьому, матеріали справи не містять відомостей про те, що під час судового розгляду КП «Харківські теплові мережі» збільшувало розмір позовних вимог.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був повідомлений належним чином про судове засідання, призначене на 13 липня 2017 року 16-30 годину, що підтверджується підписом у поштовому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 23), про судове засідання, яке було призначене на 14 вересня 2017 року 15-30 годину, 01 грудня 2017 року, що підтверджується підписами ОСОБА_1 у розписці про отримання повістки про виклик до суду (а.с. 27, 33), також про судове засідання, яке було призначене на 15 січня 2018 року 09-20 годину, 14 лютого 2018 року 09-30 годину, що підтверджується підписами у поштовому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 37, 40), тому був обізнаний про розгляд справи, мав можливість з'явитися у судове засідання та скористатися своїми правами, передбаченими ст. ст. 43, 49 ЦПК України, однак, будь-яких заяв чи клопотань ОСОБА_1 не подавав.

Однак, суд апеляційної інстанції не згоден з висновком суду щодо розподілу судових витрат між сторонами та стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» витрат по сплаті судового збору у розмірі 1600 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є інвалідом другої групи за загальним захворюванням, інвалідність встановлена безстроково, що підтверджується копією довідки МСЕК Серії 10 ААВ. (а.с. 49).

Відповідно до вимог частини шостої ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів, отже, ОСОБА_1 має пільги щодо сплати судового збору та звільнений від сплати судового збору при поданні позовної заяви, тому судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Відповідно до вимог частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає за необхідне рішення суду змінити, скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» витрат по сплаті судового збору у розмірі 1600 гривень 00 копійок; судові витрати компенсувати за рахунок держави; в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Заочне рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 14 лютого 2018 року - змінити.

Скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» витрат по сплаті судового збору у розмірі 1600 гривень 00 копійок, судові витрати компенсувати за рахунок держави.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки у випадках, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 серпня 2018 року.

Головуючий -

Судді: