КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/4749/2018
У Х В А Л А

22 грудня 2018 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду РейнартІ.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 27 вересня 2018 року (суддя Козлов Р.Ю.) про передачу на розгляд до іншого суду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,

встановив:

ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 27 вересня 2018 року справу передано на розгляд до Червонозаводського районного суду міста Харкова.

На вказану ухвалу суду 15 листопада 2018р. представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 направив до суду апеляційну скаргу з пропуском встановленого законом строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України строк подачі апеляційної скарги закінчився 12 жовтня 2018 року.

У апеляційній скарзі представник позивача просив поновити строк на апеляційне оскарження, однак не зазначав причин, з яких він був пропущений, тому ухвалою судді від 26 листопада 2018 року апеляційна скарга була залишена без руху, а представнику позивача надано десять днів з дня вручення копії ухвали для подачі заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням підстав для поновлення строку та усунення недоліків апеляційної скарги.

Копія ухвали судді від 26 листопада 2018 року отримана представником позивача 30 листопада 2018р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (с.с.80), тому строк для звернення до суду із заявою про поновлення пропущеного процесуального строку та усунення недоліків апеляційної скарги для представника позивача закінчився 10 грудня 2018р.

Однак, станом на 21 грудня 2018р. представником позивача не подано заяву про поновлення строку на оскарження ухвали суду із зазначенням поважних причин пропуску строку та не усунено недоліки апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, вказаною нормою процесуального права передбачено, що пропущений процесуальний строк підлягає поновленню у разі подання відповідної заяви учасником справи, в якій зазначені причини пропуску процесуального строку та такі причини визнані судом поважними.

У статті 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є законність і рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а нормами діючого процесуального права встановлений, як строк на апеляційне оскарження судового рішення, так і підстави для поновлення пропущеного строку, які повинні бути поважними і переконливими, а також доведеними.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04, 29465/04) зазначено, що термін «розгляд справи судом, встановленим законом» у контексті статті 6 Конвенції поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

За своєю суттю термін «компетенція» означає сукупність предметів відання, завдань, повноважень, прав і обов'язків державного органу або посадової особи, що визначаються законодавством.

Частиною 1 статті 354 ЦПК України встановлено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У судовому засіданні 27 вересня 2018 року був проголошений повний текст ухвали суду, копія ухвали була вручена представнику позивача 10 жовтня 2018 року, тому позивач мав правові підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали у разі подання апеляційної скарги до 25 жовтня 2018 року.

23 жовтня 2018 року позивач через свого представника ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на ухвалу суду, тобто позивач реалізував своє право на подачу скарги на судове рішення.

Частиною 1 статті 62 ЦПК України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

До апеляційної скарги не було надано документів, що представник позивача ОСОБА_5 є адвокатом, тому на підставі ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга була повернута представнику позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 354 строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Однак, представником позивача ОСОБА_3 не було зазначено причини пропуску строку на апеляційне оскарження, а подання апеляційної скарги без дотримання вимог процесуального законодавства не може бути безумовною підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

На відміну від права на справедливий суд, право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може бути обмежено, зокрема, задля забезпечення нормального функціонування судової системи. Це включає часові обмеження, фінансовий тягар, вимоги щодо форми звернення тощо.

Розглядаючи підстави поновлення строків, Європейський суд з прав людини, вказав, що однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення в їхній справі. Проте, поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008р. у справі «Пономарьов проти України»).

Враховуючи викладене, вважаю, що представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в апеляційній скарзі, поданій 15 листопада 2018р., не навів підстав для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження, на що було звернуто увагу в ухвалі від 26 листопада 2018 року, та не подав у встановлений судом строк заяву про поновлення пропущеного строку із зазначенням причин пропуску такого строку.

Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Оскільки представник позивача подав апеляційну скаргу з пропуском строку, встановленого ч. 1 ст. 354 ЦПК України, у визначений строк заяву про поновлення пропущеного строку із зазанченням причин його пропущення не подав, у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суддя,

ухвалив:

відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 27 вересня 2018 року про передачу на розгляд до іншого суду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя