Справа № 758/227/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2018 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого - судді Гребенюка В.В., присяжних - Коновальчук Н.В., Івановської О.В., за участю секретаря Мишак І.Ю., за участю представника заявника - лікаря-психіатра ОСОБА_3, прокурора Павліченко В.О., в присутності особи, стосовно якої вирішується питання надання психіатричної допомоги - ОСОБА_4, законного представника особи - ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою Територіального медичного об'єднання «Психіатрія» у м. Києві Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), зацікавлена особа - ОСОБА_5, про госпіталізацію до психіатричному закладу особи, визнаної у судовому порядку недієздатною, -

В С Т А Н О В И В :

09.01.2018 р. до Подільського районного суду м. Києва надійшла заява психіатричного закладу, в якій заявник просить прийняти рішення про госпіталізацію до ТМО «Психіатрія» ОСОБА_4, 1958 року народження. Заява мотивна тим що, 05.01.2018 р. ОСОБА_4 була госпіталізована у відділення № 14 ТМО «Психіатрія» у м. Києві у зв'язку з погіршенням психічного стану, зі слів племінниці, вдома поводилась неадекватно, відмовлялась від ліків, незадоволення виражала збудженням та криком. Відповідає не у контексті заданих запитань, кричить, лається. Емоційно неадекватна, внутрішньо напружена. Рішенням Мінського районного народного суду м. Києва №2-831від 20.02.1986 р. ОСОБА_4 визнана недієздатною, згідно Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19.09.2017 р. її опікуном призначена ОСОБА_5. Пацієнтка ОСОБА_4, 1958 р.н. страждає тяжким психічним розладом у формі: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, виражений апатико - дисоціативний тип дефекту, галюцинаторно - параноїдний синдром.

09.01.2018 року хвора ОСОБА_4 була оглянута ЛКК у складі: голови ЛКК ОСОБА_6, зав. відділенням №14 ОСОБА_7, лікуючий лікар-психіатр ОСОБА_3 у зв'язку з необхідністю госпіталізації та надання психіатричної допомоги в умовах стаціонару. За результатами огляду комісія встановила, що хвора, виявляє розлади, які проявляються у вигляді гетероагресивних реакцій по відношенню до оточуючих. При госпіталізації опікун хворої ОСОБА_5 надала згоду на госпіталізацію ОСОБА_4, однак, оскількиРішенням Конституційного суду України від 01.06.2016 р. визнано неконституційним положення ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» щодо можливості госпіталізації особи, визнаною у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. А тому просить прийняти рішення про госпіталізацію до ТМО в судовому порядку.

В судовому засіданні представник психіатричного закладу за довіреністю - ОСОБА_3, яка також є і лікарем-психіатром, підтримала заяву та надала пояснення, аналогічні викладеним в заяві обставинам, вказавши, що за висновками лікарсько-консультативної комісії, враховуючи хронічний психічний стан пацієнтки та зміну поведінки, ОСОБА_4 потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару за медичними показниками. Хвороба, на яку страждає пацієнт, є тяжким психічним захворюванням, та якщо її зараз не лікувати стаціонарно, вона являє небезпеку безпосередньо для себе.

В судовому засіданні недієздатна особа ОСОБА_4, присутність якої відповідно до ч. 2 ст. 341 ЦПК України своєї усвідомленої згоди, за станом здоров'я, надати не змогла.

Законний представник ОСОБА_5 в судовому засіданні просила надати дозвіл на госпіталізацію ОСОБА_4

Прокурор в судовому засіданні вважала вимоги психіатричного закладу обґрунтованими та заснованими на законі, вказавши, що в зв'язку із загостренням психічного стану недієздатної ОСОБА_4 та становлення небезпеки для себе, не можливість останньої на мінімальному рівні обходити себе, а відтак, потребує лікування в умовах стаціонару психіатричного закладу.

Заслухавши пояснення учасників розгляду даної заяви, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви, виходячи з наступного.

Рішенням Мінського районного народного суду м. Києва №2-831від 20.02.1986 р. ОСОБА_4 визнана недієздатною. Згідно рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19.09.2017 року її опікуном призначена ОСОБА_5.

05.01.2018 р. ОСОБА_4 була госпіталізована у відділення №14 ТМО «Психіатрія» у м. Києві у зв'язку з погіршенням психічного стану, зі слів племінниці, вдома поводилась неадекватно, відмовлялась від ліків, незадоволення виражала збудженням та криком.

Рішення Конституційного Суду України N 2-рп/2016 від 01.06.2016 р. визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», згідно з яким особа визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна.

Відповідно до ч. 2 ст. 70 Закону України «Про Конституційний Суд України» Конституційний Суд України вказав на такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

Відповідно до вимог статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Як вбачається з наданих документів, ОСОБА_4 страждає на психічне захворювання з 1986 р.

Згідно висновку комісії лікарів - психіатрів від 09.01.2018 р., комісія, оглянувши ОСОБА_4 прийшла до висновку, що особа страждає на: шизофренію, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, виражений апатико - дисоціативний тип дефекту, галюцинаторно - параноїдний синдром; потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару за медичними показниками.

Як вбачається з наданих документів, ОСОБА_4 страждає на тяжкий психічний розлад, внаслідок чого вона вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 підлягає примусовій госпіталізації та лікуванню, оскільки страждає важким психічним захворюванням, яке загрожує їй особисто та оточуючим.

Таким чином, заява психічного закладу є обґрунтованою та заснованою на законі, в зв'язку з чим підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 339 - 342 ЦПК України, ст. ст. 13 - 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 14, 16 Закону України «Про психіатричну допомогу», -

В И Р І Ш И В:

Заяву Територіального медичного об'єднання «Психіатрія» у м. Києві Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), зацікавлена особа - ОСОБА_5, про госпіталізацію до психіатричному закладу особи, визнаної у судовому порядку недієздатною - задовольнити;

Дозволити госпіталізацію до Територіального медичного об'єднання «Психіатрія» у м. Києві Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_4, 1958 року народження, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, яка визнана недієздатною Рішенням Мінського районного народного суду м. Києва від 20.02.1986 р.;

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (враховуючи положення п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий - суддя: В.В. Гребенюк

Присяжні: Н.В. Коновальчук

О.В. Івановська