ЄУН № 337/3708/17
Справа № 2/337/88/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2018 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

при секретарі Куліш Л.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

У позові вказав, що у відділі по Хортицькому району служби ( управління) у справах дітей Запорізької міської ради перебував на обліку малолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та з 19.08.2016 року перебуває малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах. Мати дітей ОСОБА_1 перебуває під пильним контролем спеціалістів відділу по Хортицькому району служби у справах дітей ЗМР, оскільки веде асоціальний спосіб життя, часто не буває вдома ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, матеріальним забезпеченням та здоров'ям дітей не займається. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 17.12.2015 року, було відібрано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері ОСОБА_1 У 2017 році ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом про повернення малолітнього сина, але рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 27.07.2017 року їй було відмовлено, оскільки це суперечить інтересам дитини. 11.08.2017 року спеціалістами відділу по Хортицькому району служби ( управління) у справах дітей Запорізької міської ради був здійснений вихід за місцем проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, під час відвідування в квартирі був присутній сторонній чоловік, який палив в квартирі, від матері відчувався запах алкоголю, дитина спала у дитячому візочку, який був не засланий та брудний. В квартирі було брудно, дитина не була забезпечена їжею за віком, засобами особистої гігієни. Зі слів сусідів по під'їзду ОСОБА_1 часто бачать в компанії чоловіків у стані алкогольного сп'яніння, дитина виглядає недоглянутою в брудному одязі, дуже часто чують плач дитини, в квартирі збираються шумні компанії з невідомими чоловіками. Також сусіди родини неодноразово повідомляли, що ОСОБА_1 залишає дитину з бабою та по декілька днів відсутня вдома. Оскільки ОСОБА_1 неналежним чином виконує свої батьківські обов'язки по вихованню своїх малолітніх дітей, враховуючи, права та інтереси дітей, просить позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та передати їх під опіку та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району до вирішення питання їх подальшої долі, стягнути з ОСОБА_1 на користь особи чи установи, на утриманні, якої будуть знаходитися діти аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно на кожну дитину щомісячно до їх повноліття.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги. Суду пояснила, що за час роботи з родиною ситуація у родині не змінилася, відповідачка висновків не зробила. Актом обстеження від 10.11.2017 року встановлено, що у ОСОБА_1 з'явився новий співмешканець, умови такі, які дозволяють проживання дитини у квартирі. Старшу дитину, яка перебуває у будинку «Сонечко», мати відвідує, але це не є підтвердженням належного утримання. Неналежне утримання молодшої дитини полягає у незабезпечені дитини харчуванням. Просить позбавити відповідачку батьківських прав,

Відповідачка ОСОБА_1 у судовому засіданні 13.11.2017 року позов не визнала. Суду пояснила, що вона змінює умови життя, придбала техніку (пральну машинку, пилосос, чайник). Старшу дитину відвідує у дитячому будинку «Сонечко», приблизно 1 раз на місяць, привозить йому фрукти, печиво, желейні цукерки, підгузки «Памперс», спілкується з вихователями, вони дозволяють гуляти з дитиною. Щодо молодшого сина ОСОБА_5, вона йому кожен день готує їжу, постійно з ним перебуває, пре одяг, виходить на прогулянки. Коли вона готує, з дитиною знаходиться її мати. Просить у позові відмовити.

В наступні судові засідання відповідачка не з'явилася, поважну причину не явки суду не повідомила, про розгляд справи повідомлялася належним чином, що підтверджується її підписом у розписці (а.с. 41), тому суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачки по наявних у справі матеріалах.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачку, свідка, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 68 Конституції України зобов'язує кожного неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст.. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва народження НОМЕР_2 від 31.03.2016 року, ОСОБА_3, народився ІНФОРМАЦІЯ_5 року, його матір'ю записана - ОСОБА_1 (а.с. 5).

З наказу служби ( управління) у справах дітей Запорізької міської ради № 01-08/520 від 19.08.2016 року вбачається, що на підставі листа КЗ «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги № 5», дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 взята на облік, як дитина яка опинилася у складних життєвих обставинах (а.с. 5 зворотна сторона).

Відповідно свідоцтва про народження НОМЕР_3 ОСОБА_2, народився ІНФОРМАЦІЯ_6 року, його матір'ю записана - ОСОБА_1 (а.с. 6).

Згідно листа Хортицького ВДРАЦС за № 1428/02-04/6-04-37 від 02.09.2015 року реєстрація народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері) (а.с. 6 зворотна сторона).

Відділом Хортицького району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради неодноразово здійснювалися обстеження умов проживання малолітніх: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується актами: № 10-09/1452 від 11.08.2017 року, № 04-26/513 від 04.05.2017 року, № 10-09/2099 від 10.11.2017 року, № 10-09/2358 від 11.12.2017 року (а.с. 9, 10, 38).

Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 17.12.2015 року було відібрано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері ОСОБА_1.(а.с. 17-18).

Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 27.07.2017 року, ОСОБА_4 було відмовлено у поверненні малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 14-16).

З листа КУ « Запорізькій обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» ЗМР від 19.08.2017 року за № 1374 вбачається, що малолітня дитина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на виховані та повному державному утримані з 28.12.2015 року, влаштований за направленням служби у справах дітей ЗМР від 01.10.2015 року. За час перебування ОСОБА_2 в будинку дитини «Сонечко», мати свого сина відвідувала, під час відвідувані поводилася стримано, адекватно, приносила сину гостинці. Вони, як представник дитини підтримує рішення комісії про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав (а.с. 11 зворотна сторона).

Відповідно до листа КЗ «Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги № 5» № 2046/01-20 від 17.11.2017 року, дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 спостерігається фахівцями центру з народження, дитина перебуває на обліку в зв'язку з екстремальними умовами проживання, востаннє мати дитини була на прийомі у дільничного лікря-педіатра 12.07.2017 року з приводу проведення вакцинації. Дитина пониженого харчування-маса тіла дитини становить 9180 гр. (а.с. 45).

Згідно висновку районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району № 01/01-11/0997 від 21.09.2017 року, про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно його малолітніх дітей орган опіки та піклування, керуючись інтересами дитини, дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав вважає, що на сьогоднішній день є підстави для позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно її малолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 22-13).

У судовому засіданні допитана у якості свідка начальник відділу ОСОБА_6 суду пояснила, що з родиною ОСОБА_1 знайома з 2013 року, вона перебуває на обліку у центрі соціальної служби. Умови проживання в квартирі незадовільні, ванна та туалет з грибком. Дитині не міняють підгузки, а змінені використовуються по кілька разів. ОСОБА_1 не виконує рекомендації спеціалістів, косметичний ремонт у квартирі не зробила, не покращує умови проживання дітей, тільки обіцяє. При виході на місце проживання ОСОБА_1, 04.12.2017 року встановлено, що родина проживає за рахунок співмешканця ОСОБА_1. В квартирі брудно, пилюка на поверхні меблів, брудна підлога, дитина брудна та голодна. Запасів їжі для дитини не було, відповідачка не змогла показати чим годує дитину, якій вже 2 роки. Постільна білизна брудна, відсутній одяг для дитини по сезону. Дитячі речі малі та брудні. На балконі сушилися після прання вже використані раніше підгузки. Мати знову пообіцяла все виправити. По дорозі до ОСОБА_1 вони зустріли сусідку, яка поскаржилася, що з квартири ОСОБА_1 вона чує сварки, крики, та плач дитини. Квартира ОСОБА_1 складається з трьох кімнат, одна з яких завжди зачинена, зі слів ОСОБА_1 там проводяться ремонтні роботи, туди комісію не пустили. В квартирі відчувається запах алкоголю, на зауваження, відповідачка відповіла, що їм це здалося. Для дитини недостатньо продуктів харчування, дитині 2 роки, але її фізичний розвиток не відповідає віку. Зі слів матері, дитина їсть ту саму їжу, що і дорослі. При перевірці, 04.12.2017 року для дитини був зимовий комбінезон. Виплати по народженню дитини, ОСОБА_1 не отримує, бо вона не забезпечувала дитину належним харчуванням, одягом та належними умовами проживання, через що вони звернулися до УПЗСН з листом про припинення їй таких виплат.

Згідно зі ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з положеннями ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя.

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини (ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства").

Згідно з положеннями ст. 14 Закону України "Про охорону дитинства" діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

При цьому, вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав встановлено ч. 1 ст. 164 СК України, за змістом якої мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Згідно з п. 15 постанови Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно зазначених норм права, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків стосовно дитини.

Проте, між інтересами дитини та заходом впливу на батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над застосуванням такого крайнього заходу впливу на відповідача, як позбавлення його батьківських прав.

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість потребує спеціального захисту та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом № 475/97-ВР (475/97-ВР) від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. За ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

При ухваленні даного рішення суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.

Судом встановлено та не спростовано відповідачкою, що за весь час перебування дитини ОСОБА_2, у дитячому будинку «Сонечко», з 28.12.2015 року, відповідачка нічого ні змінила в умовах проживання дітей вдома та санітарному стані квартири, продовжує зловживати алкогольними напоями, вести асоціальний спосіб життя, фізичний розвиток ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 не відповідає віку, що ставить під загрозу його життя та здоров'я, проявляє не достатньо батьківської уваги та турботи по відношенню до дітей.

Враховуючи викладене, вище заслухавши пояснення сторін, свідка, суд вважає, що позовні вимоги в частині позбавлення відповідачки ОСОБА_1 батьківських прав є обґрунтованими, доведеними, тому підлягаючими задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні їх від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються у судовому порядку.

Згідно до ст. 166 ч. 3 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку утримання дитини.

На підставі ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Оскільки мати дітей позбавляється батьківських прав, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву в частині стягнення з неї аліментів на користь особи чи установи, на утриманні, якої будуть знаходитися діти, в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2до їх повноліття, починаючи з 26.09.2017 року.

Крім того, у відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України..

Керуючись ст. 180, 181, 182, 191 Сімейного кодексу України, ст.258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь особи чи установи, на утриманні якої будуть знаходитися діти, аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2до їх повноліття, починаючи з 26.09.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Суддя: Г.Є. Гнатик