Справа №592/8306/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Фоменко І. М.
Номер провадження 22-ц/788/185/18 Суддя-доповідач - Собина О. І.
УХВАЛА

31 січня 2018 року м. Суми

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Кононенко О. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на заочне рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 29 вересня 2015 року

у цивільній справі за позовом Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» Строкової І.О. до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 29 вересня 2015 року було задоволено позовну заяву Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» та стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «Надра» суму заборгованості за кредитним договором від 28.08.2008 року та додатковою угодою № 1 від 24.02.2011 року станом на 04.08.2015 року у розмірі 455210 грн.00 коп. Також стягнуті в дольовому порядку з відповідачів у справі судові витрати.

Вказане рішення суду ОСОБА_3, як особа яка не брала участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про її права та обов'язки, оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості із ОСОБА_6

При цьому зазначає, що зі ОСОБА_6 перебуває у зареєстрованому шлюбі і, хоча він не брав участі у цій справі, але оскільки оскаржуване рішення стосується його майнових прав та обов'язків в частині відповідальності за кредитним договором майном, що набуте у шлюбі, вважає, що рішенням порушені його права, тому він має право на його апеляційне оскарження.

Крім того, вказує, що він не надавав згоду на укладення договору поруки, а тому вказаний договір є недійсним, так як породжує для нього певні обов'язки за зобов'язанням його дружини відповідно до ст. 65 СК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3, його представника, ОСОБА_6 та її представника, які підтримали доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 28 серпня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 10/2008/НОМЕР_1 відповідно до якого останній було надано кредит у сумі 21000 доларів США на споживчі цілі , зі сплатою 15,99% річних, строком до 25 серпня 2023 року .

В забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором 28 вересня 2008 року між ВАТ КБ «Надра, правонаступником якого є ПАТ, та ОСОБА_6 укладено договір поруки, за яким поручитель зобов'язався відповідати перед банком в тому ж об'ємі, що і позичальник.

Станом на 04.08.2015 року заборгованість відповідачів склала 20620,67 доларів США та 7381,86 грн.

Ухвалюючи рішення та задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що позичальник належним чином не виконав взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, забезпеченим порукою, допустив заборгованість, яка підлягає стягненню у солідарному порядку з боржника та поручителя на користь банку.

Оскаржуючи вказане рішення суду, ОСОБА_3, як особа, яка не брала участі у цій справі, вважає, що суд, вирішивши питання про стягнення заборгованості за кредитним договором солідарно зі ОСОБА_6 та ОСОБА_5, порушив його права, оскільки не прийняв до уваги, що він є чоловіком ОСОБА_6, не надавав згоди на укладення договору поруки, який породжує для нього певні обов'язки за зобов'язаннями своєї дружини за цим договором, так як стягнення може бути накладено на майно, яке є їх спільною сумісною власністю.

Проте, посилання ОСОБА_3 на вище вказані порушення є безпідставними.

Так, згідно зі ст. 73 СК України, за зобов'язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі. Стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби.

Таким чином, оскільки договір поруки укладено ОСОБА_6 не в інтересах сім'ї, а в інтересах ОСОБА_5, він не породжує для її чоловіка ніяких обов'язків і за зобов'язаннями ОСОБА_6 за цим договором стягнення не може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, а може бути накладено лише на особисте її майно і на частку ОСОБА_6 у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена їй в натурі.

Згідно з роз'ясненням п. 25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», положення статті 65 Сімейного Кодексу України щодо порядку розпорядження майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, регулюють відносини, які стосуються розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя, і не стосуються права одного із подружжя на отримання кредиту, оскільки кредитний договір є правочином щодо отримання у власність грошових коштів.

Порука є способом забезпечення виконання зобов'язання (стаття 553 ЦК), договір поруки не створює обов'язків для будь-яких інших осіб, крім сторін за договором.

Укладений ОСОБА_6 договір поруки не є правочином щодо розпорядження спільним сумісним зі ОСОБА_3 майном, цей договір не створює для нього ніяких обов'язків, відтак, дія ст. 65 СК України на спірні відносини не поширюється.

Отже, оскаржуваним рішенням суд не вирішував питання про права та обов'язки ОСОБА_3 Діючим законодавством не передбачено надання згоди одного із подружжя на укладення договору поруки.

Пунктом 3 частини 1 статті 362 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувались.

Отже, враховуючи те, що оскаржуваним рішенням від 29 вересня 2015 року суд першої інстанції не вирішував питання про права та обов'язки ОСОБА_3, який не брав участі у цій справі, але подав апеляційну скаргу, ці обставини були встановлені після відкриття апеляційного провадження, необхідно закрити апеляційне провадження у справі за такою скаргою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст 362, 374, 381 ЦПК України, суд ,-

у х в а л и в :

Апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 вересня 2015 року - закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 01 лютого 2018 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді : Т. А. Левченко

О. Ю. Кононенко