Провадження № 2/243/48/2018
Справа № 243/4529/17
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

17 січня 2018 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Кузнецова Р.В.,

при секретареві Малиновській І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Українська Акціонерна Страхова Компанія АСКА», третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2, про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

17 травня 2017 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 з уточненою в ході судового розгляду позовною заявою до ОСОБА_3 «Українська Акціонерна Страхова Компанія АСКА», за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2, про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 04 серпня 2016 року о 17 годині 10 хвилин водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем DAEWOO SENS, д.н. AH 9399 БО, по вул. Свободи, зі сторони вул. Сучасної у напрямку вул. Торської м. Словянська Донецької області, в районі буд. 130 по вул. Свободи, почав виконувати маневр обгону, не переконавшись, що це буде безпечно, не впорався з керуванням, скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4, який рухався в попутному напрямку, після чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який рухався в зустрічному напрямку, під керуванням позивача. Внаслідок ДТП автомобілю НОМЕР_2, було завдано механічні пошкодження, а позивач отримав тілесні ушкодження.

За фактом отримання тілесних ушкоджень в результаті ДТП, органами поліції 05 серпня 2016 року було відкрите кримінальне провадження № 002246 за ч. 1 ст. 286 КК України.

ОСОБА_5 від 10 вересня 2016 року вказане кримінальне провадження було закрито, вирішено притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

ОСОБА_5 Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 09 листопада 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, однак провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито у звязку із закінченням на момент розгляду справи передбачених ст. 38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_6 ДТП відбулося внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Оскільки відповідальність заподіювача шкоди згідно із полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ 9620782 застраховано у ОСОБА_3 «Українська Акціонерна Страхова Компанія АСКА», то 09 грудня 2016 року позивачем страховику була подана заява про виплату страхового відшкодування та ряд інших документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон), виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком необхідних документів.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону, страховик зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення щодо прийнятого рішення протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення.

Однак, станом на день звернення позивача до суду із даним позовом, ані письмового повідомлення, ані страхового відшкодування він не отримав.

Вважає поведінку відповідача такою, що порушує чинне законодавство та його права як потерпілого внаслідок ДТП.

Відповідно до ст. 6 Закону, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Поліс АІ 9620782 укладено на умовах першого типу. Відповідно до ч. 15.1 ст.15 Закону, за першим типом застрахована відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу, визначеного в договорі страхування, будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах.

Отже, цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2 за шкоду, заподіяну під час керування автомобілем НОМЕР_3 на день ДТП було застраховано.

Цивільно-правова відповідальність за шкоду завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки настає у особи, винної у заподіянні збитків (п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України).

Оскільки вина застрахованої за полісом особи визнана судом, то ДТП, що сталася, відповідно до ст. 6 Закону є страховим випадком, внаслідок якого у відповідача настає обов'язок здійснити виплату страхового відшкодування, у звязку із чим вважає, що має право на відшкодування ОСОБА_3 «Українська Акціонерна Страхова Компанія АСКА» понесених матеріальних збитків.

Так, відповідно до авто товарознавчого дослідження № 16-268 від 04 жовтня 2016 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2 станом на 04 жовтня 2016 року становить 110703 грн. 77 коп.

Вартість проведення авто товарознавчого дослідження склала 750 грн. 00 коп.

Вартість лікування позивача у звязку із отриманими тілесними ушкодженнями становить 671 грн. 71 коп.

Також, позивач зазначає, що має право на відшкодування спричиненої йому моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав.

Так, протиправними діями ОСОБА_2, та не виплатою відповідачем страхового відшкодування, позивачеві було завдано моральної шкоди розмір якої він оцінює в 20 000 грн. 00 коп. Спричинена моральна шкода виразилась в тому, що в результаті ДТП позивач отримав тілесні ушкодження та зазнав фізичного болю від удару. Його переживання посилилися відмовою відповідача надати йому матеріальну допомогу на відновлення належного йому автомобіля. Внаслідок наїзду автомобіля винного у ДТП ОСОБА_2, у позивача зявилися головні болі, та йому постановлено діагноз - тупа травма лівого ока, у звязку із чим, він вимушений був пройти рентгенографічне обстеження голови, та лікування в клініці встановлення зору, на що позивачем були витрачені кошти.

Внаслідок пошкодження його автомобіля, зі своєї сторони позивач вчинив всі необхідні дії для врегулювання страхового випадку та здійснення страхової виплати, чого не було здійснено відповідачем. Затягування відповідачем процесу виплати йому відшкодування на ремонт автомобіля, порушення ним своїх зобов'язань за договором страхування, забрало значну частину його робочого та вільного часу, спричинило йому душевні хвилювання, оскільки через постійне звернення в різні інстанції, телефонні переговори та необхідність термінового пошуку великої суми коштів для здійснення ремонту авто, він постійно відлучаюся з робочого місця, мало часу проводив із сім'єю. Позивач став дратівливим, що вплинуло на його родинні стосунки, стосунки з безпосереднім керівництвом, колегами по роботі та друзями. Позивач витрачає свій час на відвідування поліції, експерта, юридичної консультації та суду, що спричиняє йому додаткові незручності та витрату коштів на пересування до цих органів з місця його проживання яке знаходиться на значній відстані.

Враховуючи наведене, просив суд ухвалити рішення яким стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти в розмірі 111375 грн. 48 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в розмірі 20 000 грн. 00 коп., а також понесені судові витрати в оплату судового збору на загальну суму 1753 грн. 76 коп., витрати на оплату послуг адвоката в розмірі 3000,00 грн., та витрати по оплаті авто товарознавчого дослідження в сумі 750 грн. 00 коп.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявився, подав до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, за участю його представника ОСОБА_7, позов задовольнити (а.с. 69).

Представник позивача ОСОБА_7, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 16 травня 2017 року та ордера (а.с. 62, 63), будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявився, подав до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 «Українська Акціонерна Страхова Компанія АСКА» ОСОБА_8, яка діє на підставі довіреності № 601/17 від 29 грудня 2016 року (а.с. 110), будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявилась, подала до суду письмові заперечення в яких розгляд справи проводити у відсутності представника відповідача, рішення ухвалити з урахуванням письмових заперечень ОСОБА_3 «Українська Акціонерна Страхова Компанія АСКА» (а.с. 109). В наданих до суду письмових запереченнях представник відповідача зазначив, що дійсно, 04 серпня 2016 року у м. Словянську Донецької області відбулась дорожньо-транспортна пригода, яка полягала в тому, що водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_4, почав виконувати маневр обгону, не переконавшись, що це буде безпечно, не впорався з керуванням, скоїв зіткнення автомобілем НОМЕР_5 під керуваннях: ОСОБА_4, який рухався в попутному напрямку, після чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який рухався в зустрічному напрямку, під керуванням ОСОБА_1

Винуватцем ДТП було визнано ОСОБА_2 цивільно-правову відповідальність якого було застраховано в ОСОБА_3 «УАСК АСКА» за полісом АІ/9620782.

ОСОБА_3 «УАСК АСКА» було повідомлено про вищенаведене, ДТП визнано страховим випадком.

ОСОБА_6 був укладений відповідно до Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (надалі за текстом Закон).

Відповідно до ст. 6 Закону, страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого

Стосовно визначення суми страхового відшкодування (з врахуванням зносу, за мінусом франшизи та ПДВ) відповідач зазначив, що відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону, при настанні страхового випадку страховик, відповідно лімітів відповідальності страховика, ..відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоровю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до Розрахунку № 313/16 від 13 грудня 2016 року, зробленого на замовлення ОСОБА_3 УАКС АСКА СПД-ФЛ ОСОБА_9 вартість матеріального збитку з урахуванням зносу транспортного засобу SKODA Octavia д.н. НОМЕР_6 становить 74320 грн. 64 коп.

Пункт 36.2 ст. 36 Закону, вказує, що якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи, сума, що відповідає розміру оціненої шкоди зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Про необхідність такого утримання ПДВ з суми страхового відшкодування також вказує Державна податкова адміністрація України у своєму листі від 21 серпня 2009 року за № 10143/5/16-1516.

Тому, у звязку з тим, що позивач звернувся до ОСОБА_3 «УАСК АСКА» із заявою з проханням перерахування страхового відшкодування безпосередньо на його розрахунковий рахунок в ПриватБанку виплата повинна здійснюватися за мінусом ПДВ.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

У звязку із чим, сума страхового відшкодування, яке повинно бути виплачено потерпілій особі з боку ОСОБА_3 «УАСК АСКА» за полісом АІ/9620782 розраховується наступним чином:

74 320,64 гри. (вартість матеріального збитку з урахуванням фізичного зносу) 12386,77 грн. (ПДВ) - 510,00 грн. (франшиза за полісом АІ/9620782) = 61 423,87 грн.

Виплату страхового відшкодування було здійснено ОСОБА_3 «УАСК АСКА» безпосередньо на розрахунковий рахунок Позивача, що підтверджується копіями платіжних доручень № 7009 від 27 квітня 2017 року, № 7004 від 05 травня 2017 року, № 7019 від 11 травня 2017 року, № 7019 від 12 травня 2017 року на загальну суму 61 423,87 грн.

За умови надання позивачем документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту, ОСОБА_3 «УАСК АСКА» буде здійснено доплату у розмірі, що не перевищує суми податку, але ж на дату подання даного заперечення до ОСОБА_3 «УАСК АСКА» такі документи не надходили, також їх немає у матеріалах справи та про наявність таких документів позивач не вказує у своїй позовній заяві.

Стосовно визначення суми фактично понесених матеріальних витрат на лікування відповідач зазначив, що відповідно до ст. 24 Закону, у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. При цьому такі витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоровя.

Позивачем визначено розмір витрат на медичну допомогу у сумі 671,71 грн., які підтверджуються квитанціями, з урахуванням вищезазначеного, з боку ОСОБА_3 УАСК АСКА повинно бути сплачено на користь позивача суму витрат на медичну допомогу в розмірі 671,71 грн.

Стосовно вимоги щодо відшкодування моральної шкоди відповідач зазначив, що правовідносини сторін за договором страхування є зобовязальними. У випадку порушення зобовязання моральна шкода може бути відшкодована лише тоді, коли це встановлено договором або законом (стаття 611 ЦК).

Згідно із абз. 5 п. 23.1. ст. 23 Закону, шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя.

Відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілому, в свою чергу, регламентується ст. 26-1 Закону, якою передбачено, що страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про страхування», страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобовязаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про страхування», страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Страховою виплатою же у даному випадку буде грошова сума, яка виплачується ОСОБА_3 «УАСК АСКА» відповідно до полісу при настанні страхового випадку ушкодження здоров'я при ДТП, тобто грошова сума матеріального збитку, стягнутого судом з ОСОБА_3 «УАСК АСКА» на користь потерпілого, позивача по даній справі, у відшкодування йому шкоди пов'язаної з його лікуванням.

Отже, беручи до уваги те, що позивачу заподіяно шкоди, повязаної з лікуванням. ОСОБА_3 УАСК АСКА повинно сплатити моральну шкоди виходячи з такого розрахунку:

5% від суми 671,71 грн. (сума яка документально підтверджена позивачем) = 33.57 грн.

Стосовно стягнення витрат на послуги адвоката відповідач зазначив, що статтею 84 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Статтею 33 Правил адвокатської етики, схвалених Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури при Кабінеті Міністрів України 01 жовтня 1999 року, єдиною допустимою формою отримання адвокатом за надання правової допомоги клієнту є гонорар. Гонорар, отримуваний адвокатом за надання правової допомоги повинен бути законним за формою і порядком внесення і розумно обґрунтованим за розміром. При визначенні обґрунтованого розміру гонорару, беруться до уваги обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення. Розмір гонорару і порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги;

Згідно із положенням ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин Позивачем повинні бути надані документи про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акт прийому-передачі виконаних робіт та ін.), а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам закону.

Керуючись ст. 6, п. 12.1 ст. 12, п. 23.1 ст. 23, ст. 24, ст. 26-1, ст. 29, п. 36.2 ст. 36 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ст. 27, ст. 84 ЦПК України, ч. 1 ст. 9, ч. 2 ст. 9 Закону України Про страхування , відповідач просив суд рішення ухвалити з урахуванням письмових заперечень ОСОБА_3 «Українська Акціонерна Страхова Компанія АСКА» (а.с. 107-109).

Третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про місце дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності.

Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд, в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АНС 250263 належить автомобіль НОМЕР_7, 2007 року випуску, номер щасі (кузова, рами) Y6UCA41Z78B151660, чорного кольору (а.с. 10).

04 серпня 2016 року о 17-10 год. водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_8, по вул. Свободи, зі сторони вул. Сучасної у напрямку вул. Торської м. Словянська, в районі буд. 130 по вул. Свободи, почав виконувати маневр обгону не переконавшись, що це буде безпечно, не впорався з керуванням, скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_9, під керуванням ОСОБА_4, який рухався в попутному напрямку, після чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_10, під керуванням ОСОБА_1, який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, водії ОСОБА_2 та ОСОБА_1 отримали тілесні ушкодження.

За фактом отримання тілесних ушкоджень в результаті ДТП, органами поліції 05 серпня 2016 року було відкрите кримінальне провадження № 0002246 за ч. 1 ст. 286 КК України (а.с. 15), однак постановою старшого слідчого СВ Словянського ВП ГУ НП в Донецькій області ОСОБА_10 від 10 вересня 2016 року вказане кримінальне провадження було закрито у звязку із відсутністю в діях водія ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, матеріали справи направленні до УПП у м. Краматорськ та м. Словянськ для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності (а.с. 16, 16 з.б.).

Згідно із постановою Словянського міськрайонного суду Донецької області від 09 листопада 2016 року, судом встановлено, що ОСОБА_2 винен у вчиненні адміністративного правопорушення, але провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП (а.с. 13-14).

За приписами частин 4,6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до звіту № 16-268 автотоварознавчого дослідження складеного 04 жовтня 2016 року автотоварознавцем ОСОБА_11 (кваліфікаційне свідоцтво оцінювача № 4249 від 15 квітня 2006 року (а.с. 49)), проведеного на замовлення позивача ОСОБА_1 Проведення огляду транспортного засобу Skoda Octavia, д/н НОМЕР_11, здійснювалось в присутності власника автомобіля та другого учасника ДТП. Встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_7, з технічної точки зору, згідно із проведеним дослідженням становить 158 718 грн. 08 коп. Розмір матеріальної шкоди спричиненої власнику автомобіля НОМЕР_7, з технічної точки зору, згідно із проведеним дослідженням становить 110 703 грн. 77 коп. (а.с. 22-27).

Згідно із квитанцією № 16-268 від 04 жовтня 2016 року, за проведення вказаного автотоварознавчого дослідження позивачем було сплачено кошти в розмірі 750 грн. 00 коп. (а.с. 51).

Згідно із фіскальним чеком ТОВ «Донбасс-Фармация-трейдинг» аптека № 10 «Лекарь» м. Словянськ від 04 серпня 2016 року, вартість придбаних анальгетиків та жарознижувальних склала 223 грн. 50 коп. (а.с. 54).

Згідно із квитанцією ПАТ КБ «ПриватБанк» від 06 серпня 2016 року, позивачем ОСОБА_1 було сплачено кошти в сумі 60 грн. 00 коп. в оплату медичних послуг наданих Словянським діагностичним центром (а.с. 54).

Згідно із фіскальним чеком Лікувально-діагностичного центру ТОВ «Діагностика» ІД 40 від 08 серпня 2016 року, вартість повного офтальмологічного дослідження та консультації склала 300 грн. 00 коп. (а.с. 55, 56).

Згідно із квитанцією ПАТ КБ «ПриватБанк» № ТS208025 від 15 серпня 2016 року, позивачем ОСОБА_1 було сплачено кошти в сумі 60 грн. 00 коп. в оплату медичних послуг наданих Словянським діагностичним центром (а.с. 52).

Згідно із фіскальним чеком аптечного пункту № 6 м. Словянська від 23 серпня 2016 року, вартість придбаних анальгетиків склала 40 грн. 75 коп. (а.с. 53).

Згідно із полісом АІ / 9620782 про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк дії якого з 01 липня 2016 року по 30 червня 2017 року включно, забезпечений транспортний засіб тип В1, номерний знак НОМЕР_12, марка ЗАЗ DAEWOO Т131140, 2006 року випуску, номер кузова, шасі, рами Y6DТ954. Страховий ліміт (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоровю встановлений у 200 000,00 грн.; Страховий ліміт (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну встановлений у 100 000,00 грн.; розмір франшизи встановлений у 510,00 грн. (а.с. 111).

16 грудня 2016 року позивачем на адресу відповідача ОСОБА_3 «Українська Акціонерна Страхова Компанія АСКА» (генеральному директору ОСОБА_12О.) було надіслано заяву про виплату страхового відшкодування, яка була отримана відповідачем 19 грудня 2016 року. В своїй заяві, позивач просив виплатити йому страхове відшкодування шляхом безготівкового розрахунку (картковий/розрахунковий рахунок) (а.с. 59, 60, 113).

Згідно із розрахунком № 313/16 вартості відновлювального ремонту за фактом спричинення пошкоджень автомобіля НОМЕР_10, від 13 грудня 2016 року, проведеного СПД-ФЛ ОСОБА_13 на замовлення відповідача ОСОБА_3 «Українська Акціонерна Страхова Компанія АСКА», вартість матеріальної шкоди транспортного засобу Skoda Octavia, д/н НОМЕР_11, згідно із доданим протоколом огляду та фотоматеріалів, з технічної точки зору на момент проведення даного розрахунку становить 74 320, 64 грн. (а.с. 113-115).

Згідно із страховим актом № 2328/1 від 07 квітня 2017 року, розмір страхового відшкодування, що підлягає сплаті встановлено у 61 423 грн. 87 коп. (а.с. 121).

Згідно із платіжним дорученням № 7009 від 27 квітня 2017 року, ОСОБА_3 «Українська Акціонерна Страхова Компанія АСКА» було сплачено страхове відшкодування за страховим полісом АІ/9620782 від 01 липня 2016 року на п/к 5168 7573 1225 7811 ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_13) в сумі 11 423,87 грн. (а.с. 119).

Згідно із платіжним дорученням № 7004 від 05 травня 2017 року, ОСОБА_3 «Українська Акціонерна Страхова Компанія АСКА» було сплачено страхове відшкодування за страховим полісом АІ/9620782 від 01 липня 2016 року на п/к 5168 7573 1225 7811 ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_13) в сумі 10 000,00 грн. (а.с. 119).

Згідно із платіжним дорученням № 7019 від 11 травня 2017 року, ОСОБА_3 «Українська Акціонерна Страхова Компанія АСКА» було сплачено страхове відшкодування за страховим полісом АІ/9620782 від 01 липня 2016 року на п/к 5168 7573 1225 7811 ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_13) в сумі 20 000,00 грн. (а.с. 119).

Згідно із платіжним дорученням № 7019 від 12 травня 2017 року, ОСОБА_3 «Українська Акціонерна Страхова Компанія АСКА» було сплачено страхове відшкодування за страховим полісом АІ/9620782 від 01 липня 2016 року на п/к 5168 7573 1225 7811 ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_13) в сумі 20 000,00 грн. (а.с. 119).

Згідно ст. 22 ЦК України особі, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Статті 1166, 1167 ЦК України передбачають, що майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її спричинила. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

При цьому відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року N 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" (зі змінами) шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Крім цього, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 цього Закону).

Стаття ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначає, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 20 ОСОБА_5 № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» (ОСОБА_5), необхідною умовою виникнення обов'язку страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час ДТП, що сталася за участю забезпеченого ТЗ і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором). Якщо факт завдання шкоди відповідно до статті 6 Закону № 1961-ІУ не є страховим випадком, то потерпілий має право вимагати відшкодування шкоди на підставі загальних правил, встановлених ЦК (п. 17 ОСОБА_5).

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 винен у вчиненні адміністративного правопорушення щодо зазначеного ДТП яке відбулося 04 серпня 2016 року. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 як власника транспортного засобу ЗАЗ DAEWOO, номерний знак НОМЕР_12, застрахована за договором (полісом) АІ / 9620782 про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк дії якого з 01 липня 2016 року по 30 червня 2017 року включно. Страховий ліміт (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоровю встановлений у 200 000,00 грн. страховий ліміт (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну встановлений у 100 000,00 грн.; розмір франшизи встановлений у 510,00 грн. 19 грудня 2016 року позивачем на адресу відповідача ОСОБА_3 «Українська Акціонерна Страхова Компанія АСКА» було подано відповідну заяву про виплату страхового відшкодування та пакет документів для отримання страхового відшкодування шляхом безготівкового розрахунку.

Дана подія ДТП, яка відбулась 04 серпня 2016 року була визнана страховим випадком та складений страховий акт № 2328/1 від 07 квітня 2017 року, за яким позивачеві було відшкодовано 61 423,87 грн.

Згідно з п 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" , у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно із ст. 1192 ЦК України , розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до звіту № 16-268 автотоварознавчого дослідження складеного 04 жовтня 2016 року автотоварознавцем ОСОБА_11, проведеного на замовлення позивача ОСОБА_1, вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_7, з технічної точки зору, згідно із проведеним дослідженням становить 158 718 грн. 08 коп. Розмір матеріальної шкоди спричиненої власнику автомобіля НОМЕР_7, з технічної точки зору, згідно із проведеним дослідженням становить 110 703 грн. 77 коп. (а.с. 22-27).

Згідно із розрахунком № 313/16 вартості відновлювального ремонту за фактом спричинення пошкоджень автомобіля НОМЕР_10, від 13 грудня 2016 року, проведеного СПД-ФЛ ОСОБА_13 на замовлення відповідача ОСОБА_3 «Українська Акціонерна Страхова Компанія АСКА», вартість матеріальної шкоди транспортного засобу Skoda Octavia, д/н НОМЕР_11, згідно із доданим протоколом огляду та фотоматеріалів, з технічної точки зору на момент проведення даного розрахунку становить 74 320, 64 грн. (а.с. 113-115).

Відповідно до п. п. 10,11 ОСОБА_5 Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом ( ст. 129 Конституції) зобов'язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів.

Суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За приписами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Оскільки в даному випадку у справі наявні два висновки автотоварознавчих досліджень, якими визначено вартість заподіяної власнику автомобіля ОСОБА_1, Skoda Octavia, д/н НОМЕР_11, матеріальної шкоди пошкодженням транспортного засобу, суд, при вирахуванні майнової шкоди, завданої позивачеві ОСОБА_1, відповідачем ОСОБА_2, виходячи з обставин справи, бере до уваги висновки автотоварознавчого дослідження № 16-268 від 04 жовтня 2016 року.

Відповідачем вказане автотоварознавче дослідження не ставилося під сумнів. Щодо думки з цього приводу відповідача ОСОБА_3 «Українська Акціонерна Страхова Компанія АСКА», суд зазначає, що відповідач мав можливість зявитися до суду та скористатися правом надати свої заперечення стосовно вказаного висновку, або у іншій спосіб висловити своє відношення до вказаного доказу. Втім, представник відповідача у судове засідання не зявився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі, не заявив клопотання про проведення судом відповідної експертизи для підтвердження іншого розміру матеріальної шкоди заподіяної транспортному засобу Skoda Octavia, д/н НОМЕР_11, аніж зазначеної у висновку автотоварознавчого дослідження № 16-268 від 04 жовтня 2016 року проведеного автотоварознавцем ОСОБА_11, не надавши таким чином належних доказів, які спростовують доводи позивача про розмір страхового відшкодування. За вказаних обставин, у суду немає підстав ставити під сумнів вказане автотоварознавче дослідження, оскільки його проведено фахівцем який має відповідну освіту, кваліфікацію автотоварознавця з правом проведення автотоварознавчих експертиз.

Виходячи з висновків наведеного автотоварознавчого дослідження, вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_14, становить 158 718 грн. 08 коп., розмір матеріальної шкоди спричиненої власнику автомобіля НОМЕР_14, становить 110 703 грн. 77 коп.

Ліміт відповідальності страховика на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну встановлений у 100 000,00 грн., за вирахуванням франшизи 510 грн. Фактично ОСОБА_1 відшкодовано шляхом перерахування на його рахунок 61 423,87 грн., тобто ліміт відповідальності страховика не вичерпаний.

Враховуючи наведене, а також те, що позивачеві вже сплачено страхове відшкодування в розмірі 61 423,87 грн. із вирахуванням франшизи, та страховий ліміт (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну встановлений у 100 000,00 грн., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_3 «Українська Акціонерна Страхова Компанія АСКА» на користь позивача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 38 066 грн. 13 коп. виходячи із розрахунку: 100 000,00 грн. (ліміт (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну) - 61 423,87 грн. (вже сплачене страхове відшкодування) = 38 576 грн. 13 коп. 510 грн. 00 коп. (франшиза) = 38 066 грн. 13 коп.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Згідно із ст. 12.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 % від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

За ст. 36.6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Суд зазначає, що Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування), для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ч. 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Вимоги про стягнення франшизи чи різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням до інших осіб аніж до ОСОБА_3 «Українська Акціонерна Страхова Компанія АСКА» позивачем не заявлено.

За приписами п. 24.1 ст. 24 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Витрати, повязані з лікуванням потерпілого в іноземній державі, відшкодовуються, якщо лікування було узгоджено з особою, яка має здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоровя.

Позивачем визначено розмір витрат на медичну допомогу (діагностику та лікування), в сумі 671 грн. 71 коп., які підтверджуються відповідними квитанціями та фіскальними чеками, та не заперечуються відповідачем (а.с. 52,53,54,55,56).

З урахуванням наведеного, а також наданих суду доказів, з відповідача ОСОБА_3 «Українська Акціонерна Страхова Компанія АСКА» на користь позивача повинно бути стягнуто суму витрат на медичну допомогу в розмірі 671 грн. 71 коп.

Обраховуючи розмір шкоди, заподіяної здоровю ОСОБА_1 внаслідок ДТП, суд виходив з того, що та обставина, що позивач отримав тілесні ушкодження внаслідок ДТП підтверджуються зокрема матеріалами кримінального провадження № 0002246 відкритого за фактом отримання тілесних ушкоджень в результаті ДТП, а також дослідженими у судовому засіданні квитанціями та фіскальними чеками в оплату діагностики, лікування та придбання ліків. Суд зважає, що придбання ліків та послуг ОСОБА_1 здійснювалось саме у період після того як сталося ДТП., вважає вказані докази розміру шкоди заподіяної потерпілому допустимими. (а.с. 52,53,54,55,56).

Відшкодування моральної шкоди у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я передбачено пунктом 1 ч. 2 ст. 23, п. 1 ч. 2 ст.1167 ЦК України.

В такому випадку, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до пункту 3 ОСОБА_5 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданим споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно із п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди», обовязковому зясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні.

Відповідно до п. 9 ОСОБА_5 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Судом встановлено, що винними діями ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність якого застрахована у ОСОБА_3 «Українська Акціонерна Страхова Компанія АСКА», було пошкоджене майно позивача ОСОБА_1 та внаслідок ДТП яке сталося з його вини, позивач отримав тілесні ушкодження, у звязку із чим зазнав фізичного болю та страждань а також вимушений був проходити медичне обстеження і лікування витрати на яке склали 671 грн. 71 коп. Між протиправним діянням заподіювача ДТП та шкодою наявний причинний звязок, та встановлена вина ОСОБА_2 в її заподіянні.

У зв'язку із тим, що протиправними діями винуватця ДТП позивачеві дійсно було завдано фізичного болю та страждань, були порушені його права, що вимагало від нього додаткових зусиль у зв'язку із порушенням звичайного укладу його життя, суд вважає, що виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, сума грошових коштів у 20 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди є достатньою та такою, що відповідає характеру та обсягу страждань, їх тривалості та тяжкості вимушених змін у житті позивача.

За приписами ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до вимог ст. 3 Закону, обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Тобто, виходячи із суті такого страхування, Закон має на меті як захист прав потерпілих на відшкодування шкоди, так і захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди.

Згідно із ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 26-1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є:

шкода, повязана з лікуванням потерпілого;

шкода, повязана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим;

шкода, повязана із стійкою втратою працездатності потерпілим;

моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя;

шкода, повязана із смертю потерпілого.

Таким чином, в даному випадку, шкода, заподіяна здоровю потерпілого ОСОБА_1 внаслідок ДТП, складається із шкоди, повязаної з його лікуванням та моральної шкоди, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких ін зазнав у звязку із ушкодженням здоровя.

У пункті 9.4 ст. 9 Закону, закріплено, що страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Згідно із полісом АІ / 9620782 про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховий ліміт (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоровю встановлений у 200 000,00 грн.

Таким чином, з урахуванням положень ст.ст. 23, 26-1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд приходить до переконання, що з відповідача (страховика) на користь позивача (потерпілого) має бути стягнута моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю, що становить 1 033 грн. 59 коп., виходячи із таких розрахунків:

671 грн. 71 коп. (шкода, повязана з лікуванням потерпілого) + 20 000 грн. 00 коп. (моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий зазнав у звязку із ушкодженням здоровя) = 20671 грн. 71 коп. Х 5 / 100 = 1 033 грн. 59 коп.

Суд не може задовольнити вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат на оплату висновку автотоварознавчого дослідження у розмірі 750 грн. 00 коп. які позивачем віднесено до витрат, повязаних з розглядом справи виходячи з такого.

Відповідно до статті 133 ЦПК України, яка встановлює види судових витрат , судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Частиною третьою цієї статті встановлено, що до витрат, повязаних з розглядом справи, належать зокрема витрати повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз.

У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Як вбачається із звіту № 16-268 автотоварознавчого дослідження складеного 04 жовтня 2016 року автотоварознавцем ОСОБА_11, який має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача № 4249 від 15 квітня 2006 року, він не є експертом. Крім того, в звіті не зазначено про те, що його підготовлено для подання до суду, а також про обізнаність оцінювача ОСОБА_11, про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, у звязку із чим, суд відносить даний звіт саме до автотоварознавчого дослідження, а не до експертизи, а тому позбавлений можливості стягнути з відповідача витрати на його проведення.

Відповідно до ст. 34, п.п.2,3 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Суд зазначає, що витрати на проведення автотоварознавчого дослідження позивачем віднесені саме до витрат повязаних з розглядом справи. Крім того, суду не надано жодних відомостей стосовно того, що вказане дослідження було проведено позивачем у звязку із неявкою представника страховика у визначений строк, у разі чого, страховик був би зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Частиною третьою статті 133 ЦПК України встановлено також, що до витрат, повязаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Із даним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду 17 травня 2017 року, надавши при цьому квитанцію про сплату ним адвокату ОСОБА_7, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 16 травня 2017 року, в рахунок оплати наданої правової допомоги грошових коштів в сумі 3000,00 грн.

На час звернення позивача до суду, діяли норми Цивільного процесуального кодексу України в редакції від 24 квітня 2017 року, частиною 2 статті 84 якого було встановлено, що граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», який втратив чинність 15 грудня 2017 року, передбачався граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу під час розгляду судами цивільних та адміністративних справ.

Так, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Тобто, вказаним законом розмір компенсації витрат на правову допомогу був обмежений.

В п. 48 ОСОБА_5 Пленуму ВССУ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» було розяснено також, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При зверненні до суду із даним позовом, позивачем, в порушення зазначених вимог закону, не надано доказу того, що ним було понесено витрати на правову допомогу, як то розрахунку таких витрат, з якого було б видно які дії безпосередньо пов'язані із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів) були вчинені. Так, позивачем було надано лише квитанцію про сплату ним адвокату ОСОБА_7 в рахунок оплати наданої правової допомоги грошових коштів в сумі 3000,00 грн.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, зі змінами від 07 січня 2018 року, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Таким чином, на час розгляду справи судом, діючим законодавством розмір витрат на правничу допомогу адвоката не обмежується.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, учасник процесу непозбавлений можливості подавати докази про розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, протягом усього часу розгляду справи до закінчення судових дебатів або після ухвалення рішення суду за наявності відповідної заяви.

Позивачем, в порушення зазначених вимог закону не було подано належних доказів розміру витрат на правничу допомогу, як то детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, оскільки в матеріалах справи міститься лише квитанція про сплату позивачем адвокату ОСОБА_7 в рахунок оплати наданої правової допомоги грошових коштів в сумі 3000,00 грн.

У звязку із наведеним, суд позбавлений можливості стягнути витрати на професійну правничу допомогу відповідно до ст. 141 ЦПК України, згідно із вимогами якої судом стягуються лише документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами , судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Із наданих позивачем квитанцій видно, що при зверненні до суду із даним позовом ним був сплачений судовий збір в сумі 1753 грн. 76 коп. (а.с. 1,2).

Враховуючи задоволені судом уточнені вимоги та суму сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду із даним позовом, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1753 грн. 76 коп.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 15,16, 23, 25, 1166, 1167, 1188, 1194 Цивільного Кодексу України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ОСОБА_5 Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року N 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», ст.ст. 4, 14, 81, 259, 263 265, 273 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Українська Акціонерна Страхова Компанія АСКА», третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2, про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська Акціонерна Страхова Компанія АСКА» (юридична адреса: м. Київ, вул. А. Антонова, буд. 5) , на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_13, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти в розмірі 38 066 грн. 13 коп., в рахунок відшкодування витрат на лікування грошові кошти в розмірі 671 грн. 71 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в розмірі 1 033 грн., 59 коп., а також витрати повязані з оплатою судового збору в розмірі 1 753 грн. 76 коп., що разом становить 41 525 (сорок одна тисяча пятсот двадцять пять) грн. 19 коп.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_14