Копія Справа № 326/1140/18
Провадження № 2/326/429/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року м. Приморськ

Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Чапланової О.М.,

при секретарі Бородай А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», яке є правонаступником прав та обовязків Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 28.09.2011 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, складає між ним та Банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві.

Відповідно до Правил користування платіжною карткою та Умов та правил надання банківських послуг, банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Банк свої зобовязання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором.

В порушення норм закону та умов договору, відповідачка зобовязання за кредитним договором належним чином не виконала, не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у звязку із чим станом на 31 травня 2018 року має заборгованість в розмірі 77904,23 грн., яка складається з: 609,22 грн. - заборгованість за кредитом; 67796,53 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 5312,56 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 3685,92 грн. штраф (процентна складова).

Позивач просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 28.09.2011 року в розмірі 77904 грн. 23 коп. та судові витрати.

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. В матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якому зазначено, що позовні вимоги він підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.42).

Відповідачка, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву, в якій зазначила, що заперечує проти задоволення позовних вимог, просить справу розглянути за її відсутності (а.с.61).

Представник відповідачки ОСОБА_2, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, надала заяву про застосування строку позовної давності, в якій зазначила, що 28.09.2011 року ОСОБА_1 оформила на своє імя кредитну картку «Універсальна» 214941 зі строком дії до 06.2015 року. Ніяких паперів, крім заяви в одному примірнику та російськомовної «Справки об условиях кредитования с использованием кредитки «Универсальная», 55 дней льготного периода» вона не підписувала. Останній раз ОСОБА_1 поповнювала картку 06.06.2013 року, шляхом внесення готівки через відділення ПриватБанку. Дія картки закінчилася 06.2015 року. Доказів надання ОСОБА_1 картки з новим строком дії позивач не надав. Правила надання банківських послуг, пунктом 1.1.7.31 яких установлено позовну давність тривалістю в 50 років, не містять підпису ОСОБА_1 та позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Правила розуміла відповідач, підписуючи заяву позичальника, або що саме до цих Правил вона приєдналася, а також те, що Правила містили збільшений строк позовної давності в момент підписання заяви позичальника або анкети-заяви від 28.09.2011 року, або в подальшому такі Правила, зокрема щодо збільшення строку позовної давності, не змінювались. У заяві позичальника від 28.09.2011 року домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає. Відповідно до п. 2.1.1.2.11 Правил карта діє до останнього дня місяця, вказаного на лицевій стороні картки. Автоматичне погашення банком частини кредиту 08.10.2015 року не свідчить про визнання ОСОБА_1 свого боргу та не може слугувати підставою для переривання позовної давності. Позивачем не надано будь-яких належних доказів, що автоматичне погашення частини кредиту ОСОБА_1 з іншого відкритого рахунку відбулось за її згодою. Таким чином, останній платіж за умовами договору ОСОБА_1 здійснила 06.06.2013 року, після чого грошові зобов'язання за договором нею не виконувались, а строк дії картки закінчився 30.06.2015 року, з позовом АТ КБ ПриватБанк звернулося лише 31.07.2018 року, пропустивши строк позовної давності. Просить суд застосувати позовну давність та у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі (а.с.97-99).

Крім цього представник відповідача надала письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та за відсутності ОСОБА_1 (а.с.96).

Матеріалів справи достатньо для розгляду справи за відсутності представника позивача, відповідачки та її представника.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу при розгляді даної справи не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

28.09.2011 року ОСОБА_1, з метою отримання банківських послуг, підписала заяву (а.с.7), в якій зазначила персональні дані, адресу проживання, адресу реєстрації, контактну інформацію, додаткову інформацію, інформацію про працевлаштування і сімейний стан та, ознайомившись із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Приватбанку, виявила бажання оформити на своє імя платіжну картку кредитка «Універсальна», зазначила бажаний кредитний ліміт за платіжною карткою кредитка «Універсальна» - 500,00 грн.

З вказаної заяви вбачається, що ОСОБА_1 висловила згоду на укладення з ПАТ КБ «ПриватБанк» договору про надання банківських послуг шляхом отримання платіжної картки -кредитка «Універсальна», вибрала валюту рахунку гривня, своїм підписом засвідчила, що вона ознайомлена та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді, висловила згоду з тим, що ця заява, разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг. Підтвердила, що вся надана нею інформація вірна. Зобовязалася виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті Приватбанку.

Згідно довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду, яка підписана ОСОБА_1 28.09.2011 року (а.с.8), тип картки - MasterCard Mass, тип кредитної лінії відновлювальна; пільговий період (нарахування відсотків здійснюється за ставкою 0,01 % річних) до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення заборгованості до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості); валюта картрахунку UAH; базова відсоткова ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів в році) становить - UAH - 2,5%. Розмір щомісячних платежів (що включають плату за використання кредитних засобів в звітному періоді) - 7% від заборгованості, але не менш 50 грн та не більше залишку заборгованості. Строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним. Пеня за несвоєчасне погашення заборгованості = базова відсоткова ставка за договором/30 нараховується за кожен день прострочення кредиту + 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. на місяць при наявності прострочення за кредитом або відсотками 5 та більше днів при появі прострочення на суму від 50 грн. та більше. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, штраф - 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Комісія за моніторинг неактивної карти (у випадку, якщо на рахунку є кошти клієнта у вигляді позитивного залишку і протягом 3-х місяців підряд операції по карті не здійснюються) - у розмірі залишку засобів на картрахунку, але не більше 10 гривень (або еквівалент по курсу НБУ) в місяць.

Відповідно до Статуту АТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та обовязків ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.38-39).

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України договір є обовязковим до виконання сторонами, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у визначений в ньому строк.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, шляхом підписання 28.09.2011 року анкети-заяви позичальника, в якій указано, що вона разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ОСОБА_1 та Банком Договір про надання банківських послуг, за яким ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідачка покладені на неї зобовязання з повернення кредиту належним чином не виконала.

Згідно розрахунку позивача заборгованість за укладеним між банком та відповідачкою договором станом на 31 травня 2018 року складає 77904,23 грн., яка складається з: 609,22 грн. - заборгованість за кредитом; 67796,53 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 5312,56 грн. заборгованість за комісією, 4185,92 грн. - заборгованість по судовим штрафам (а.с.5-6).

Представником відповідачки ОСОБА_2 заявлено вимогу про застосування позовної давності.

Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України).

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ч.1 ст. 259 ЦК України).

Згідно із ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Згідно із ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 1 та ч.5 ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до ч.1 ст. 264 ЦПК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. (ч. 3 ст. 264 ЦК України).

Відповідно до статей 6, 627 ЦК Укракїни сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Сторони мають право укласти договір, який не передбачено актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Відповідно до п. 1.1.7.31 Умов та Правил надання банківських послуг, які надані позивачем разом із позовною заявою, строк позовної давності щодо вимог банка по поверненню кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів, витрат банка складає 50 років (а.с.22).

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ч.1 ст. 259 ЦК України).

Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

З матеріалів справи вбачається, що Умови та Правила надання банківських послуг, пунктом 1.1.7.31 яких установлено позовну давність тривалістю в 50 років, не містять підпису відповідачки. При цьому позивачем не надано, а судом не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розуміла відповідачка, підписуючи заяву позичальника, або що саме до цих Умов, на що посилається позивач у позовній заяві, приєдналася відповідачка та саме за зазначеним у позові договором, шляхом підписання анкети-заяви від 28.09.2011 року, а також те, що Умови містили збільшений строк позовної давності в момент підписання заяви позичальника або анкети-заяви від 28.09.2011 року, або в подальшому такі Умови, зокрема щодо збільшення строку позовної давності, не змінювались.

У заяві позичальника від 28.09.2011 року домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає.

У зв'язку з наведеним такі Умови та Правила надання банківських послуг не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-16цс15.

Позивачем зазначено, що відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п. 2.1.1.2.11 Умов та Правил надання банківських послуг, карта діє до останнього дня місяця, вказаного на лицевій стороні картки включно. Пунктом 2.1.1.2.12 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що по закінченню строку дії відповідна карта продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), за зверненням клієнта в банк, згідно діючим тарифам.

За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця, вказаного на лицевій стороні картки включно (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

З наданої позивачем, на виконання ухвали суду про витребування доказів від 16.10.2018 року, виписки по кредитному рахунку ОСОБА_1 за основною картою: 214941 за період з 01.01.1999 року по 15.10.2018 року (а.с.74-76) чітко вбачається, що останній платіж на картку 5577

2127 1321 4941 за кредитним договором б/н від 28.09.2011 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було здійснено відповідачкою 06.06.2013 року, шляхом поповнення готівкою у сумі 170 грн. через відділення ПриватБанку.

Згідно із довідкою, наданою АТ КБ «ПриватБанк» на запит суду, між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір № б/н, за яким було надано кредитну картку номер 214941, дата відкриття - 28.09.2011 року, термін дії 06/15 (а.с.94).

Згідно із копією кредитної картки номер 214941 термін її дії 06/15 (а.с.100).

На те, що відповідачці була надана картка з новим строком дії, позивач не посилається, доказів у підтвердження цього не надає.

Судом встановлено та підтверджено дослідженими в судовому засіданні доказами, що строк дії платіжної картки кредитка Універсальна», яка видана на ім'я ОСОБА_1 28.09.2011 року, закінчився 30.06.2015 року. Останнє погашення заборгованості за укладеним кредитним договором відповідачка здійснила 06.06.2013 року, що підтверджується наданою позивачем випискою по кредитному рахунку ОСОБА_1 за основною картою: 214941 за період з 01.01.1999 року по 15.10.2018 року (а.с.74-76). До суду з даним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором позивач звернувся 31.07.2018 року (а.с.43), тобто зі сплівом строку позовної давності.

За наведених обставин, враховуючи, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором № б/н від 28.09.2011 року в розмірі 77904 грн. 23 коп. задоволенню не підлягають і у задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі.

У звязку з відмовою у задоволенні позову понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762, 00 грн. відшкодуванню не підлягають.

Керуючись: ст. 6, ч. 1, 2 ст. 207, ст. 253, ст.ст. 256 - 261, 264, 267, ст.ст. 525, 526, 530, 627, 629, ч.1 ст.634, ч.1 ст. 1048, ч.1 ст. 1049, ч.1 ст. 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, , до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (до перейменування Партизани), вул. Петра Григоренка (до перейменування Леніна), б.111, ідентифікаційний № НОМЕР_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 28.09.2011 року в розмірі 77904 (сімдесят сім тисяч девятсот чотири) грн. 23 коп. відмовити в повному обсязі.

Рішення постановлено в нарадчій кімнаті та проголошено вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 18 грудня 2018 року.

Рішення виготовлено в повному обсязі 24 грудня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: підпис ОСОБА_3

З оригіналом згідно: суддя О.М. Чапланова

18.12.2018