Справа №: 400/491/17
Провадження № 2/400/9/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2018 року

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Колесник С. І.

при секретарі - Проценко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петрове справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Йосипівка» про розірвання договору оренди землі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи тим, що він являється власником земельної ділянки розміром 7,00 га на підставі Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24 листопада 2016 року, яку він отримав у спадщину після смерті його баби ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Вказана земельна ділянка розташована на території Козацької (колишньої Петрівської) сільської ради Петрівського району Кіровоградської області.

За життя баби, 07 грудня 2010 року, між нею та відповідачем - Приватним сільськогосподарським підприємством «Йосипівка» ( далі - ПСП «Йосипівка»), було укладено договір оренди землі, який був зареєстрований у відділі Держкомзему у Петрівському районі Кіровоградської області за № 00645 від 15 грудня 2011 року, і на даний час ПСП «Йосипівка» на підставі даного договору користується земельною ділянкою позивача.

Однак, з моменту укладання договору оренди землі та його реєстрації, тобто з 2011 року і до дня смерті ОСОБА_2, відповідач жодного разу не сплатив їй орендну плату ні в грошовій формі, ні в натуральній, крім того починаючи з 24 листопада 2016 року, відповідач також не сплатив позивачу орендну плату за 2016 рік як новому власнику земельної ділянки.

Таким чином відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання по сплаті орендної плати за користування земельною ділянкою, внаслідок чого утворилася заборгованість за 2011-2016 роки, а тому позивач просить суд розірвати договір оренди землі від 07 грудня 2010 року, укладений між його бабою ОСОБА_2 та ПСП «Йосипівка», скасувати його державну реєстрацію та зобов'язати відповідача повернути йому вищевказану земельну ділянку.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю, а також подав заяву про уточнення позовних вимог, якою просив суд стягнути з відповідача на його користь 38810 гривень 55 копійок заборгованості по орендній платі за 2011 - 2017 роки, а також понесені ним судові витрати зі сплати судового збору.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача ПСП «Йосипівка» проти задоволення позову заперечив, обґрунтовуючи це тим, що позивач посилається на те, що він став власником земельної ділянки на підставі заповіту, складеного його бабою, і, як наслідок, правонаступником всіх її прав та обов'язків як орендодавця. Погодитись з цим не можна, оскільки належних і допустимих доказів звернення до ПСП «Йосипівка» з пропозицією внести зміни до договору оренди землі стосовно особи орендодавця в порушення ст.61 ЦПК України позивачем не надано. Крім того, ним не надано доказів звернення до суду з відповідним позовом та навіть повідомлення відповідача про смерть попереднього орендодавця і набуття ним права власності на землю. В той же час в матеріалах маються докази того, що попередній власник земельної ділянки померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане позивачу 24 листопада 2016 року, і в цей же день нотаріусом як державним реєстратором речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_3 зареєстроване право власності на земельну ділянку. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Тобто належним власником земельної ділянки позивач став 24 листопада 2016 року, після спливу більше трьох років з моменту відкриття спадщини у вигляді земельної ділянки, а в квітні 2017 року звернувся до суду з позовом про розірвання договору оренди землі. Частиною 3 статті 148-1 Земельного кодексу України передбачений обов'язок особи, яка набула право власності на земельну ділянку, повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім'я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку. Зазначені вимоги позивачем не виконані і відносно нього повинні діяти правові наслідки прострочення кредитора. Не можна не зазначити і про те, що пунктом 11 договору встановлений строк внесення орендної плати - з 20 липня по 20 грудня. Тобто навіть в разі якщо б позивач став стороною договору оренди землі орендодавцем, строк виконання відповідачем зобов'язання по внесенню йому орендної плати на момент звернення до суду з позовом не настав. Таким чином, все вищевикладене у відповідності до ч.1 ст.3 ЦПК України і ч.1 ст.15 ЦК України виключає можливість задоволення позовних вимог, оскільки позивач не довів чим саме відповідач порушив його права чи інтереси, а тому представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позову та застосувати позовну давність щодо вимог позивача стосовно стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши документи справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Під час судового розгляду встановлено, що між ОСОБА_2 та ПСП «Йосипівка» 07 грудня 2010 року був укладений договір оренди земельної ділянки розміром 7,00 га, розташованої на території Петрівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, який був зареєстрований у відділі Держкомзему у Петрівському районі Кіровоградської області за № 00645 від 15 грудня 2011 року (а.с.4-6).

За умовами договору строк дії договору - 10 років. Орендна плата вноситься орендарем у розмірі 3,022 % від нормативної грошової оцінки, що становить 2814 гривень 34 копійки на рік, у строк з 20 липня по 20 грудня кожного року. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідним актом. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 0 % облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року баба позивача ОСОБА_2 померла, тому 24 листопада 2016 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку, та на підставі Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24 листопада 2016 року став власником вказаної земельної ділянки (а.с.1012-13).

За умовами вищевказаного договору (п.40) перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору, тобто, він зберігає чинність для нового власника (а.с.5).

Пунктом 38 договору передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором (а.с.5).

Згідно із ч.1 і ч.3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 76-81 ЦПК. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст.81 ЦПК України). Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (ч.1 ст.82 ЦПК України).

За правилами ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Договір може бути розірваний або змінений за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Згідно п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року № 6-146 цс12, яку згідно зі ст. 360-7 ЦПК України суди мають враховувати при застосуванні таких норм права.

Таким чином аналіз указаних норм дає підстави для висновку про те, що у разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки, дана обставина може бути підставою для розірвання такого договору з послідуючим поверненням земельної ділянки її власнику.

Так, з метою досудового врегулювання спору, 30 березня 2017 року ОСОБА_1 направив ПСП «Йосипівка» лист-повідомлення, яким повідомив підприємство, що він є новим власником земельної ділянки та запропонував укласти угоду про розірвання договору оренди землі від 07 грудня 2010 року за згодою сторін (а.с.19). Дане повідомлення ПСП «Йосипівка» отримало 09 квітня 2017 року, однак відповіді позивачу направлено не було (а.с.20).

Вказані обставини спростовують твердження представника відповідача про те, що позивач не повідомив належним чином ПСП «Йосипівка» про заміну сторони у спільному договорі, таким чином внаслідок винної поведінки ПСП «Йосипівка» (ст.ст.611,614 ЦК) ОСОБА_1 систематично не отримав орендну плату за 2016-2017 роки і це порушило його права (ст.4 ЦПК) тим, що він значною мірою позбавився того, на що він розраховував.

Що ж стосується вимоги про стягнення заборгованості по сплаті орендної плати на користь позивача за період з 2012 по 2017 роки в розмірі 38810 гривень 55 копійок, то вона підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до умов договору оренди до позивача перейшли всі права та обов'язки орендодавця за цим договором, оскільки в п. 40 Договору чітко визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни або розірвання договору (а.с. 5).

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність зобов'язати ПСП «Йосипівка» виплатити позивачу орендну плату, оскільки з моменту укладення договору оренди землі та його реєстрації, вона стає власністю спадкодавця, так як незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини (ст. 1268 ЦК України).

В той же час, у відповідності зі ст. 256 ЦК України - позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст.257 ЦК України - загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

На підставі ст.267 ЦК України сплив позовної давності є підставою для відмови у позові.

З огляду на те, що позовна давність за вимогами позивача про стягнення заборгованості по орендній платі за 2011 - 2014 роки на час пред'явлення позивачем цього позову 28 квітня 2017 року - сплила, за таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині цих вимог - не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевказане, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, розірвати договір оренди землі від 07 грудня 2010 року, укладений між його бабою ОСОБА_2 та ПСП «Йосипівка», скасувати його державну реєстрацію, зобов'язати відповідача повернути позивачу вищевказану земельну ділянку та стягнути з відповідача на користь позивача 21173 гривні 13 копійок заборгованості по орендній платі за 2015-2017 роки (2015 - 6171 гривню 87 копійок, 2016 - 7500 гривень 63 копійки, 2017 - 7500 гривень 63 копійки).

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь позивача в розмірі 989 гривень 15 копійок.

Вказані правовідносини регулюються ст.ст.13,32 Закону України «Про оренду землі», ст.141 ЗК України, ст. ст.256,257,267, 526,651 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 12,81,82,141,263,264,265,268 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Розірвати договір оренди землі, укладений 07 грудня 2010 року між ОСОБА_2 та Приватним сільськогосподарським підприємством «Йосипівка» Петрівського району Кіровоградської області, зареєстрований 15 грудня 2011 року у відділі Держкомзему у Петрівському районі Кіровоградської області за № 00645.

Скасувати державну реєстрацію договору оренди землі, укладеного 07 грудня 2010 року та зареєстрованого 15 грудня 2011 року у відділі Держкомзему у Петрівському районі Кіровоградської області за № 00645.

Зобов'язати ПСП «Йосипівка» повернути належну ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № 84, площею 6,9969 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташовану на території Козацької (колишньої Петрівської) сільської ради Петрівського району Кіровоградської області за актом її приймання - передачі.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства «Йосипівка» на користь ОСОБА_1 21173 (двадцять одну тисячу сто сімдесят три) гривні 13 копійок заборгованості по орендній платі.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства «Йосипівка» на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в сумі 989 (дев'ятсот вісімдесят дев'ять) гривень 15 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 19 січня 2018 року.

Суддя (підпис)

З оригіналом вірно

Суддя Петрівського районного суду С.Колесник

Рішення набрало законної сили ________________________ 2018 року.

Суддя Петрівського районного суду С.Колесник