Справа № 182/2247/18
Провадження № 2/0182/1994/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06.08.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Скоробогатова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі виконавчого комітету Нікопольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька, посилаючись на наступне.

На підставі заповіту від 06.11.2015 року, посвідченому приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бережним С.О., реєстр. № 1797, вона успадкувала все майно, яке належало її батькові ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року, зокрема, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, розташований на земельній ділянці, площею 0,0560 га. Право власності на зазначений будинок спадкодавець набув на підставі договору купівлі-продажу від 02.07.1981 року, посвідченому державним нотаріусом І-ї Нікопольської державної нотаріальної контори Пахомовською Ж.М., реєстр. № 2-846, та зареєстрованому Нікопольським МБТІ Дніпропетровської області 20.07.1981 року за № 64. Зазначена земельна ділянка передана спадкодавцю у приватну власність на постійне користування для обслуговування вищезазначеного житлового будинку, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого 31.12.1996 року Нікопольською міською радою народних депутатів Дніпропетровської області на підставі рішення виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 25.12.1996 року № 874 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування». При оформленні нею права на спадщину Державним нотаріусом Першої нікопольської державної нотаріальної контори Чубенко І.С. до Відділу у м.Нікополь міськрайонного управління у Нікопольському районі та м.Нікополі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області було направлено запит про видачу Витягу з Державного земельного кадастру на вищезазначену земельну ділянку (лист від 16.05.2017 р. № 1165/02-14). За результатом розгляду даного запиту Державним кадастровим реєстратором Відділу у м.Нікополь міськрайонного управління у Нікопольському районі та м.Нікополі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Жмурко О.Є. було постановлено рішення № РВ -017 від 04.10.2017 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру на підставі, зокрема, невідповідності поданих документів вимогам, установленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» і Порядком ведення Державного земельного кадастру, а саме: площа земельної ділянки, вказана в державному акті, не відповідає площі, вказаній в рішенні виконкому № 874 від 25.12.1996 року. Дійсно, в п.17 додатку до рішення виконкому № 874 від 25.12.1996 року «Список громадян м.Нікополя, яким передаються земельні ділянки у власність та постійне користування» площа вищезазначеної земельної ділянки вказана як 0,0540 га, замість вказаної в Державному акті площі 0,0560 га. Вважає, що при складенні зазначеного додатку було допущено описку, оскільки Актом встановлення меж земельної ділянки, що передається у приватну власність, від 02.12.1996 року, складеному інженером-землевпорядником Яблонською, спеціалістом-землевпорядником відділу земельних ресурсів Більченко Л.Т. було встановлено в натурі межі земельної ділянки, що відводиться у приватну власність для обслуговування житлового будинку на території Нікопольської міської ради народних депутатів, АДРЕСА_1, Дніпропетровської області, загальною площею 0,0560 га. Оскільки цей Акт було складено раніше винесення рішення виконкому № 874 від 25.12.1996 року, до того ж на підставі реальних замірів, отже, додаток до рішення мав складатися у відповідності до цього Акту, відтак, в додатку до цього рішення мала бути вказана загальна площа земельної ділянки відповідно до цього Акту, а саме - 0,0560 га. Загальна площа вищезазначеної земельної ділянки в розмірі саме 0,0560 га підтверджується також сучасною Технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовленою Державним підприємством «Центр Державного земельного кадастру» Дніпропетровська регіональна філія 17.08.2017 року на її замовлення. Відповідно до ч.6 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування», виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради. Вважаючи, що п.17 додатку до рішення виконкому № 874 від 25.12.1996 року помилково вказана площа земельної ділянки 0,0540 га, замість 0,0560 га, з метою подальшого оформлення її спадкових прав, вона звернулась до виконавчого комітету Нікопольської міської ради з заявою про внесення змін в зазначене рішення. Листом виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 01.02.2018 року № 219 їй відмовлено у внесенні змін до відповідного рішення у зв'язку з тим, що ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання і тому не можуть бути скасованими чи зміненими цим органом після їх виконання. Одночасно в рішенні роз'яснено, що, відповідно до п.2 ст.152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, та рекомендовано звернутися для вирішення даного питання до суду на підставі ст.392 Цивільного кодексу України. Оскільки зазначені невідповідності у правовстановлюючих документах на земельну ділянку стали їй на заваді оформлення спадкових прав і усунути їх в досудовому порядку не має можливості, вимушена звернутися до суду для визнання за собою права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька на житловий будинок, розташований на спірній земельній ділянці. Вона прийняла спадщину за заповітом в установлені законом порядку та строки, звернувшись до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори (спадкова справа № 208/217). Для оформлення спадкових прав нею виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості, що належала її батькові ОСОБА_3, виділеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на території: АДРЕСА_1. Але не з її вини оформлення права власності на спадкове майно у зв'язку з викладеними обставинами є неможливим. Здійснити державну реєстрацію вищевказаної земельної ділянки, а, отже, і оформити на неї та на розташований на ній житловий будинок право власності в порядку спадкування за заповітом неможливо не з її вини. Право власності її батька ОСОБА_3 на зазначену земельну ділянку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданим 31.12.1996 року Нікопольською міською радою народних депутатів Дніпропетровської області. Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовлена на її замовлення, відповідає вимогам чинного законодавства. Право власності її батька на будинок, що знаходиться на даній земельній ділянці, підтверджується договором купівлі-продажу від 02.07.1981 року, посвідченим державним нотаріусом І-Нікопольської державної нотаріальної контори Пахомовською Ж.М., реєстр. № 2-846, та зареєстрованим Нікопольським МБТІ Дніпропетровської області 20.07.1981 року за № 64, а також технічним паспортом на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 30.03.2005 року. Її право на спадкування підтверджується заповітом ОСОБА_3 від 06.11.2015 року, посвідченим приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бережним С.О., реєстр. № 1797. Земельна ділянка по АДРЕСА_1 знаходилась у приватній власності її батька з 1996 року, про що свідчить зареєстрований та виданий державний акт на право приватної власності на землю. За таких обставин звернулась до суду і просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, розташований на земельній ділянці, площею 0,0560 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого Нікопольською міською радою народних депутатів 31.12.1996 року на підставі рішення виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 25.12.1996 року № 874 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування».

В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи у свою відсутність, представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягала, представник відповідача проти задоволення позову не заперечувала.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов"язків цивільного характеру.

Згідно зі ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно зі ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно до ч.2 ст.1236 ЦК України, заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Відповідно до ч.1,5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

Положеннями ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Гарантії здійснення прав володіння, користування та розпорядження майном, їх захист також регламентовано ст.41 Конституції України, відповідно до якої громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватись об»єктами права державної та комунальної власності, відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.2 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр», земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

Згідно п.3 ст.79-1 Земельного кодексу України, сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до ст.125, 126 ЗК України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує права власності на земельну ділянку та його державної реєстрації.

Згідно з ч.2 ст.152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою

Як встановлено в судовому засіданні, на підставі заповіту від 06.11.2015 року, посвідченому приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бережним С.О., реєстр. № 1797, позивачка успадкувала все майно, яке належало її батькові ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.6, 57-58), зокрема, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, розташований на земельній ділянці, площею 0,0560 га. (а.с.9). Право власності на зазначений будинок спадкодавець набув на підставі договору купівлі-продажу від 02.07.1981 року, посвідченого державним нотаріусом І-ї Нікопольської державної нотаріальної контори Пахомовською Ж.М., реєстр. № 2-846, та зареєстрованого Нікопольським МБТІ Дніпропетровської області 20.07.1981 року за № 64 (а.с.7-8). Зазначена земельна ділянка передана спадкодавцю у приватну власність на постійне користування для обслуговування вищезазначеного житлового будинку, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого 31.12.1996 року Нікопольською міською радою народних депутатів Дніпропетровської області на підставі рішення виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 25.12.1996 року № 874 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування» (а.с.12-1З). При оформленні права на спадщину Державним нотаріусом Першої нікопольської державної нотаріальної контори Чубенко І.С. до Відділу у м.Нікополь міськрайонного управління у Нікопольському районі та м.Нікополі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області було направлено запит про видачу Витягу з Державного земельного кадастру на вищезазначену земельну ділянку (лист від 16.05.2017 р. № 1165/02-14). За результатом розгляду даного запиту Державним кадастровим реєстратором Відділу у м.Нікополь міськрайонного управління у Нікопольському районі та м.Нікополі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Жмурко О.Є. було постановлено рішення № РВ -017 від 04.10.2017 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру на підставі, зокрема, невідповідності поданих документів вимогам, установленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» і Порядком ведення Державного земельного кадастру, а саме: площа земельної ділянки, вказана в державному акті, не відповідає площі, вказаній в рішенні виконкому № 874 від 25.12.1996 року (а.с.11). В п.17 додатку до рішення виконкому № 874 від 25.12.1996 року «Список громадян м.Нікополя, яким передаються земельні ділянки у власність та постійне користування» площа вищезазначеної земельної ділянки вказана як 0,0540 га (а.с.12 зв.), замість вказаної в Державному акті площі 0,0560 га (а.с.9). Позивачка вважає, що при складенні зазначеного додатку було допущено описку, оскільки Актом встановлення меж земельної ділянки, що передається у приватну власність, від 02.12.1996 року, складеному інженером-землевпорядником Яблонською, спеціалістом-землевпорядником відділу земельних ресурсів Більченко Л.Т. було встановлено в натурі межі земельної ділянки, що відводиться у приватну власність для обслуговування житлового будинку на території Нікопольської міської ради народних депутатів, АДРЕСА_1, Дніпропетровської області, загальною площею 0,0560 га (а.с.1З). Оскільки цей Акт було складено раніше винесення рішення виконкому № 874 від 25.12.1996 року, до того ж на підставі реальних замірів, отже, додаток до рішення мав складатися у відповідності до цього Акту, відтак, в додатку до цього рішення мала бути вказана загальна площа земельної ділянки відповідно до цього Акту, а саме - 0,0560 га. Загальна площа вищезазначеної земельної ділянки в розмірі саме 0,0560 га підтверджується також сучасною Технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовленою Державним підприємством «Центр Державного земельного кадастру» Дніпропетровська регіональна філія 17.08.2017 року на замовлення позивачки (а.с.17-26). З метою подальшого оформлення своїх спадкових прав, позивачка звернулась до виконавчого комітету Нікопольської міської ради з заявою про внесення змін в зазначене рішення. Листом виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 01.02.2018 року № 219 позивачці було відмовлено у внесенні змін до відповідного рішення у зв'язку з тим, що ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання і тому не можуть бути скасованими чи зміненими цим органом після їх виконання (а.с.15-16). Позивачка прийняла спадщину за заповітом в установлені законом порядку та строки, звернувшись до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори (спадкова справа № 208/217) (а.с.60). Для оформлення спадкових прав нею виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості, що належала її батькові ОСОБА_3, виділеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на території: АДРЕСА_1. Здійснити державну реєстрацію вищевказаної земельної ділянки та оформити на неї і на розташований на ній житловий будинок право власності в порядку спадкування за заповітом позивачка не може не з власної вини.

За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, розташований на земельній ділянці, площею 0,0560 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого Нікопольською міською радою народних депутатів 31.12.1996 року на підставі рішення виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 25.12.1996 року № 874 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування».

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області (м.Кривий Ріг) до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал