АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2314/18А Справа № 180/2090/17 Головуючий у 1 й інстанції - Нанічкіна Н. М. Доповідач - Макаров М.О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.,

суддів - Куценко Т.Р., Петешенкової М.Ю.,

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Сігма Автолізинг» на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сігма Автолізинг» про захист прав споживача та визнання недійсним договору, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про захист прав споживача та визнання недійсним договору фінансового лізингу, посилаючись на те, що 22 листопада 2017 року між сторонами було укладено договір фінансового лізингу №02074, згідно якого ТОВ «Сігма Автолізинг» взяв на себе зобов'язання придбати предмет лізингу у власність, тобто автомобіль марки KIA SORENTO NEW, вартістю 1036350 грн. та передати його позивачу у користування до моменту переоформлення права власності на позивача та повної сплати вартості цього авто. У зв'язку з чим позивач сплатив на рахунок відповідача 22 листопада 2017 року 123700 грн.

Проте, після сплати вказаної суми йому представником відповідача було повідомлено, що ця сума не враховується в оплату за автомобіль, а тому позивач просив визнати недійсним договір фінансового лізингу та стягнути з відповідача на його користь сплачені грошові кошти в розмірі 123700 грн.

Разом із позовом ОСОБА_2 подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в розмірі 123700 грн., що знаходяться на розрахунковому рахунку НОМЕР_1, відкритому відповідачем ТОВ «Сігма Автолізинг» у ПАТ «Банк Кредит Дніпро», МФО 305749.

Заяву обґрунтовано тим, що позивачем на рахунок відповідача було перераховано 123700 грн., але на даний момент відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, ухиляється від зустрічі, не відповідає на телефонні дзвінки та кошти, які сплачені за автомобіль, не повертає.

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2017 року заяву задоволено та накладено арешт на грошові кошти в розмірі 123700 грн., що знаходяться на розрахунковому рахунку ТОВ «Сігма Автолизинг» в ПАТ «Банк Кредит Дніпро».

Ухвала мотивована тим, що на даний час грошові кошти в сумі 123700 гривень знаходяться на рахунку ТОВ «Сігма Автолизинг», і невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі ТОВ «Сігма Автолизинг» просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при постановлені оскаржуваної ухвали не доведені обставини, що мають значення для справи.

Також апелянт зазначає, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

Відповідно до п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Статтею 351 ЦПК України передбачено, що апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

А згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задаволення, з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, районний суд виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач заявляє своє право на грошові кошти в розмірі 123700 гривень, які він сплатив 22 листопада 2017 року на рахунок ТОВ «Сігма Автолізинг» за договором фінансового лізингу № 02074, укладеного між позивачем і відповідачем на придбання у лізинг автомобіля марки KIA SORENTO NEW.

Враховуючи те, що між сторонами дійсно існує спір, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, районний суд обґрунтовано задовольнив заяву про забезпечення позову.

Доводи апелянта про те, що обраний судом першої інстанції вид забезпечення позову позивачем належним чином не вмотивовано, і не викликано необхідністю та його виконанням призводять до безпідставного обмеження у розпорядженні майном, та перешкоджає господарській діяльності третьої особи, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки таких доказів суду не надано та арешт на грошові кошти накладено лише в межах суми позову, який в даному випадку не може бути перешкодою в користуванні іншим як майном, так і грошовими коштами.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на законність оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.147, п.3 розділом ХІІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Сігма Автолізинг» - залишити без задоволення.

Ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2017 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст складено 04 березня 2018 року.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Т.Р. Куценко

М.Ю. Петешенкова