АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2018 року

справа 755/14975/18

провадження № 22-ц/824/4443/2018

Апеляційний суд м. Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

Судді доповідача - Музичко С.Г.,

Суддів - Болотова Є.В. Лапчевської О.Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 22 жовтня 2018 року у складі судді Шевченко В.М. в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, набутого під час шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, набутого під час шлюбу, у якому просила припинити право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1, визнати за позивачем право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 та визнати за відповідачем право власності на ? частину цієї квартири, судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 22 жовтня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, набутого під час шлюбу повернуто позивачу.

В поданій апеляційній скарзі представник позивача просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що подана позовна заява відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України. Зазначає, що позивачем при зверненні до суду надано всі докази на підтвердження своїх вимог. На підтвердження вартості спірного нерухомого майна позивачем до суду надано договір купівлі-продажу спірної квартири, яким визначено її вартість.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на те, що суд дійшов вірного висновку про повернення позову, оскільки позивачем до суду не надано доказів на підтвердження дійсної вартості спірного майна станом на момент звернення до суду.

Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Положеннями п.6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

У відповідності до вказаних положень ЦПК України, розгляд даної апеляційної скарги проведений без повідомлення учасників справи.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не усунуті недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху, зокрема не надано докази на підтвердження дійсної вартості спірного майна на момент звернення до суду з позовом.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з п.3, п.4, п.5, п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України, Позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Положеннями ч.1, ч.5 ст. 177 ЦПК України передбачено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08.10.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, набутого під час шлюбу залишено без руху для усунення виявлених у ній недоліків, а саме: для надання до суду належним чином засвідчених копій документів, доданих до позову, надання доказів дійсної вартості спірного майна, станом на день звернення до суду, та доказів на підтвердження підстав відстрочення сплати судового збору, протягом трьох днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зазначену ухвалу представником позивача отримано 17.10.2018 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.40).

19.10.2018 року представником позивача до суду подана заява про усунення недоліків на виконання вимог ухвали про залишення позову без руху. До заяви додано квитанції про сплату судового збору та довідку про середньомісячну заробітну плату.

Положеннями ч.3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При зверненні до суду з позовом позивач зазначив, що у відповідності до договору №МС 11/100 купівлі-продажу майнових прав від 09.08.2013 року та довідки про фінансування від 25.06.2015 року вартість спірної квартири АДРЕСА_1 становить 299 886,00 грн.

У п.2 ч.1 ст. 176 ЦПК України зазначено, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятоюстатті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК).

Проте, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (частина друга статті 80 ЦПК). Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

Тобто, вартість спірного майна за позовними вимогами визначається позивачем, проте суд не позбавлений можливості при розгляді справи визначити дійсну вартість спірного нерухомого майна.

Позивачем до позовної заяви додано договір №МС 11/100 купівлі-продажу майнових прав від 09.08.2013 року, відповідно до умов якого орієнтована загальна вартість майнових прав на об'єкт нерухомості в день укладення цього договору складає 310 875,20 грн., в тому числі ПДВ 20 % - 51 812,53 грн. (а.с.17-24).

Відповідно до додаткової угоди №1 від 23.06.2015 року до договору №МС 11/100 купівлі-продажу майнових прав від 09.08.2013 року, загальна вартість об'єкта фінансування на дату підписання цієї додаткової угоди складає 299 886,00 грн., у тому числі ПДВ (20%) - 49 981,00 грн. (а.с.26).

У довідці від 25.06.2015 року про фінансування 100% загальної площі об'єкта фінансування по договору №МС 11/100 купівлі-продажу майнових прав від 09.08.2013 року зазначено, що відповідач сплатив продавцю грошові кошти у розмірі 299 886,00 грн., у тому числі ПДВ (20%) - 49 981,00 грн., що складає 100% вартості загальної площі об'єкта фінансування за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.27).

Таким чином, позивачем надано до суду документи на підтвердження вартості спірного нерухомого майна.

Норми ЦПК України не містять положень, що позивачем повинно бути надано до суду докази вартості спірного майна, станом на день звернення з позовом.

Частина 2 ст. 176 ЦПК України передбачає, що якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Положеннями п.7, п. 8 ч.2 ст. 197 ЦПК України визначено, що у підготовчому засіданні суд з'ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

Тому, суд першої інстанції не позбавлений можливості визначити вартість спірного нерухомого майна при розгляді справи, а сторони мають право для її визначення звернутися до суду із клопотанням про проведення експертизи.

Враховуючи, що позивачем визначено ціну позову, додано до суду документи, які підтверджують вартість спірного нерухомого майна, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви внаслідок невиконання позивачем вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України.

Таким чином доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, відтак оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню в порядку ст. 379 ЦПК України з направленням справи для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 379, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 22 жовтня 2018 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді