Справа № 361/7183/15-ц Головуючий у І інстанції Петришин Н. М.
Провадження № 22-ц/780/309/18 Доповідач у 2 інстанції Верланов
Категорія 42 18.01.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 січня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Савченка С.І., Таргоній Д.В.,

за участю секретаря - Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділення в натурі частки із спільної часткової власності, усунення перешкод у користуванні житловим будинком,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог, просив виділити в натурі майно, що належить йому на праві спільної часткової власності, а саме: 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 згідно варіанту №1 поділу житлового будинку для першого співвласника або варіанту № 2 поділу житлового будинку для першого співвласника, усунути перешкоди у користуванні вказаним житловим будинком по АДРЕСА_1 шляхом вселення позивача у вказане житлове приміщення та стягнути з відповідачки на свою користь судовий збір та кошти за проведення будівельно-технічної експертизи.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначав, що згідно договору дарування житлового будинку від 26 травня 2012 року йому та його сестрі ОСОБА_3 належить в рівних частках по 1/2 частині житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Вказував, що на підставі двох договорів дарування земельної ділянки від 10 грудня 2011 року він є власником 1/2 частини земельної ділянки площею 0,2301 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та 1/2 частини земельної ділянки площею 0,0702 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована за адресою: АДРЕСА_2. Співвласником іншої 1/2 частини земельних ділянок є ОСОБА_3 23 грудня 2016 року ОСОБА_3 згідно договору дарування частки у праві власності на житловий будинок подарувала своїй дочці ОСОБА_1 1/2 частину у праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач вказував, що з часу набуття права власності на частину спірного житлового будинку він почав проживати у ньому. Проте, на даний час між співвласниками виникають суперечки щодо користування, утримання та збереження цього майна, угоди про спосіб виділення в натурі його частки із сумісного спільного володіння між сторонам не досягнуто. З урахуванням наведеного, ОСОБА_2 просив його позов задовольнити.

У ході розгляду справи відповідача ОСОБА_3 замінено на відповідача ОСОБА_1

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Виділено в натурі 1/2 частку житлового будинку з відповідними надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, виділивши у власність ОСОБА_2 частину житлового будинку, яка складається з приміщень: 1-2* житлова площею 15 кв.м, 1-2** тамбур (житлова) площею 2,60 кв.м, 1-3 житлова площею 7,50 кв.м, 1-1* кухня (житлова) площею 7,00 кв.м, а також надвірні будівлі: колонка «К», гараж «Е», огорожа «N2», всього загальною вартістю 295 383 грн., що становить 45/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за збільшену частку домоволодіння у розмірі 32 084 грн.

Зобов'язано ОСОБА_2 провести переобладнання у будинку для забезпечення ізольованого користування приміщеннями, що виділяються йому в порядку виділу частки із майна.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 2 580 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1просить рішення суду першої інстанції змінити та врахувати при розподілу житлових приміщень будинку по АДРЕСА_1 і розрахунків по них, витрати, які понесла ОСОБА_3 на переобладнання кладової у санвузол, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. При цьому зазначає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги покращення будинку, які були здійснені за рахунок коштів ОСОБА_3 у розмірі 43 000 грн. при переобладнанні приміщення кладової у санвузол (1-5), а тому вважає, що вказані витрати підлягають врахуванню судом при розрахунку розподілу приміщення спірного житлового будинку.

Позивач ОСОБА_2 усвоїх письмових запереченнях просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2017 року без змін, посилаючись на те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить доводів про незаконність або необґрунтованість оскаржуваного рішення суду, в ній не вказані підстави для зміни рішення суду. Позивач вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що суд не прийняв до уваги покращення будинку, які були здійснені за рахунок коштів ОСОБА_3 у розмірі 43 000 грн. при переобладнанні приміщення кладової у санвузол, є безпідставними, оскільки ОСОБА_3 не є стороною у справі і жодних доказів того, що долучені до апеляційної скарги копії чеків на придбання будівельних матеріалів не були подані відповідачкою ОСОБА_1 до суду першої інстанції з поважних причин, остання суду апеляційної інстанції не надала.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідно до договору дарування земельної ділянки від 10 грудня 2011 року ОСОБА_4 подарував ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1/2 частині земельної ділянки площею 0,2301 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно договору дарування земельної ділянки від 10 грудня 2011 року ОСОБА_4 подарував ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кожному по 1/2 частині земельної ділянки площею 0,0702 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до договору дарування житлового будинку від 26 травня 2012 року ОСОБА_4 подарував ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках по 1/2 частині кожному житловий будинок з відповідними надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

23 грудня 2016 року ОСОБА_3 згідно договору дарування подарувала відповідачці ОСОБА_1 1/2 частку у праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Судом першої інстанції встановлено, що вказаний вище житловий будинок складається із приміщень: житлова 1-1 площею 15,6 кв.м, житлова 1-2 площею 17,6 кв.м, житлова 1-3 площею 7,5 кв.м, кухня 1-4 площею 6,2 кв.м, санвузол 1-5 площею 10,6 кв.м, кухня 1-6 площею 14,3 кв.м, веранда І площею 22,3 кв.м., загальна площа будинку становить 94,1 кв.м, житлова площа 40,7 кв.м., що підтверджується даними технічного паспорта на житловий будинок, складеного 20 квітня 2016 року комунальним підприємством Київської обласної ради «Лівобережне бюро технічної інвентаризації».

Із довідок Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області №352 і №353 від 03 червня 2016 року видно, що у житловому будинку по АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідачка надала суду акти депутата Рожнівської сільської ради про те, що при обстеженні спірного будинку виявлено існування самочинної прибудови, у будинку зареєстровані та проживають ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які користуються кімнатою 1-1, а ОСОБА_3, ОСОБА_1 і ОСОБА_6 проживають у кімнаті 1-2.

Згідно з ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.ст.364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності або його поділ з дотриманням вимог ст.183 ЦК України.

За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна це питання вирішується судом.

Виходячи з положень ст.ст.183, 364, 367 ЦК України та роз'яснень, викладених у п.п.6,7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок» виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартиру), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно до ст.119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 27 липня 2016 року поділ (виділ) житлового будинку відповідно до ідеальних часток співвласників (1/2 та 1/2 ) та у відповідності до вимог нормативних документів не вбачається можливим. Поділ (виділ) житлового будинку при умові відхилення від ідеальних часток співвласників у праві власності та вимог нормативних документів вбачається можливим.

Згідно вказаного висновку експертизи запропоновано два варіанти розподілу домоволодіння, за якими можливий поділ житлового будинку із відступами від ідеальних часток співвласників будинку.

Зі змісту позову вбачається, що ОСОБА_2 просив виділити йому 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 згідно варіанту № 2 поділу житлового будинку для першого співвласника.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що найбільш доцільним та правильним є другий варіант розподілу спірного будинку, оскільки згідно з такими варіантом поділу будинку у власності відповідача залишається санвузол (1-5), ремонт якого здійснювався стороною відповідача і такі обставини не заперечував позивач. Крім того, судом враховано, що такий порядок користування будинком на даний час існує між співвласниками.

Оскільки відступ від ідеальних часток в одиницях площі житлового будинку залишкової вартості житлового будинку для першого співвласника менше на 3,80 кв.м., а в одиницях вартості житлового будинку, надвірних будівель і споруд менше на 32 084 грн., то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 грошової компенсації за збільшену частку домоволодіння у розмірі 32 084 грн.

Згідно з додатком №2 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 27 липня 2016 року видно, що для ізольованого користування позивачем своєю виділеною частиною будинку необхідно здійснити певні перепланування: закласти дверний проріз у приміщенні 1-1*; влаштувати дверний проріз між приміщеннями 1-2* і 1-1*, влаштувати тамбур та вхід.

Відповідно до вимог ст.152 ЖК України виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення обєкта в експлуатацію не потребується.

У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок» судам роз'яснено, що у тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої Ради (ст.152 ЖК). Якщо сторона оспорює рішення виконкому щодо дозволу на переобладнання та перепланування і воно є необґрунтованим, суд може не погодитись з ним, мотивуючи це в рішенні. При поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику.

Отже, згода органу державної влади на заплановані переобладнання та перепланування згідно висновку експертизи повинні бути отримані до ухвалення рішення суду, а не після його ухвалення, так як така згода є однією з умов для вирішення та задоволення позову.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання вказаних вище норм, позивач звернувся до Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області, однак рішеннями виконавчого комітету Рожнівської сільської ради від 30 березня 2017 року та від 31 липня 2017 року відмовлено ОСОБА_2 у наданні дозволу на переобладнання та перепланування житлового будинку з тих підстав, що відсутній конкретний розподіл житлового будинку між власниками та відсутній проект на переобладнання та перепланування будинку.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що предметом судового спору є виділ частки позивача в натурі, а виготовлення проекту на перепланування є передчасним, оскільки такі дії можуть вчинятись лиши після поділу будинку в натурі. За таких обставин суд дійшов правильного висновку, що відмова органу місцевого самоврядування не може прийматися до уваги при вирішенні даного спору.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що із повідомлення Броварського районного управління ГУ ДСНС України у Київській області від 04 вересня 2017 року вбачається, що до компетенції даного органу не належить надавати висновок щодо пожежної безпеки спірного будинку. ПАТ «Київобленерго» листом від 14 вересня 2017 року повідомило ОСОБА_2 про те, що у разі надання власниками (співвласниками об`єкта) зареєстрованої декларації про готовність переобладнаного об`єкта до експлуатації, енергопостачальник має укласти договір про користування електричною енергією. У листі Броварської філії по експлуатації газового господарства від 21 вересня 2017 року надано роз`яснення про те, яким чином здійснюється приєднання об`єкта будівництва або існуючого об`єкта (земельної ділянки) до газорозподільної системи Оператора ГРМ.

Отже, враховуючи наведені вище обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про виділ частки із спільної часткової власності згідно варіанту №2 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 27 липня 2016 року.

Колегія суддів вважає, що вказані висновки суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом першої інстанції правильно застосовано.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги покращення будинку, які були здійснені за рахунок коштів ОСОБА_3 у розмірі 43 000 грн. при переобладнанні приміщення кладової у санвузол (1-5), а тому відповідачка ОСОБА_1 вважає, що вказані витрати підлягають врахуванню судом при розрахунку розподілу приміщення спірного житлового будинку, є необґрунтованими та не можуть бути підставою для зміни рішення суду з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ремонт санвузла здійснювався стороною відповідача, ця обставина не заперечувалась позивачем та була врахована судом першої інстанції при визначені варіанту №2 поділу будинку, згідно з яким приміщення санвузла залишено у власності відповідачки.

Колегія суддів вважає, що наведені ОСОБА_1 обставини понесення витрат, пов'язаних із покращенням будинку при переобладнанні приміщення кладової у санвузол не були предметом розгляду у суді першої інстанції та не є способом захисту її прав у даній справі за позовом про виділення в натурі частки із спільної часткової власності, а можуть бути предметом розгляду іншої справи.

Ураховуючи наведене та положення ст.375 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні будинком шляхом його вселення до спірного будинку не оскаржується, тому судом апеляційної інстанції відповідно до вимог 367 ЦПК України не перевіряється.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді