Справа № 160/686/18
Провадження № 2/160/301/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді Кідиби Т.О.,

за участю: секретаря - Гупалик А.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в селищі Локачах цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дорогиничівської сільської ради Локачинського району про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

19 листопада 2018 року позивач звернулась в суд з позовом до Дорогиничівської сільської ради Локачинського району Волинської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 25 листопада 2005 року померла її тітка ОСОБА_2 Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: с. Низькі Цевеличі, вул. Локачинська, 15 Локачинського району Волинської області.

08 листопада 2005 року ОСОБА_2 був складений заповіт, відповідно до якого все своє майно остання заповіла ОСОБА_1

Крім позивача, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, немає. Позивач звернулась до приватного нотаріуса Локачинського районного нотаріального округу із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: с. Низькі Цевеличі, вул. Локачинська, 15 Локачинського району Волинської області, однак, їй відмовлено у видачі такого свідоцтва у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок.

Просить суд визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: с. Низькі Цевеличі, вул. Локачинська, 15 Локачинського району Волинської області.

21 грудня 2018року позивач у судове засідання не з'явилась. Водночас, разом з матеріалами позовної заяви останньою подано письмове клопотання про розгляд справи без її участі. Не заперечує проти постановлення заочного рішення у справі.

Представник відповідача через канцелярію суду також подав заяву від 20 грудня 2018 року про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, оглянувши матеріали спадкової справи № 32 до майна померлої ОСОБА_2, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 25 листопада 2005 року померла тітка позивача - ОСОБА_2, що стверджується копією свідоцтва про її смерть серії І-ЕГ № 016983 від 25 листопада 2005 року (а.с.5).

Після її смерті залишилося спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: с. Низькі Цевеличі, вул. Локачинська, 15 Локачинського району Волинської області, що підтверджується довідкою Дорогиничівської сільської ради Локачинського району від 10 березня 2006 року № 344 та випискою з погосподарської книги № 6 за 2005 рік (а.с.7, 8).

20 березня 2006 року на підставі поданої ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини у Локачинській державній нотаріальній конторі Волинської області була відкрита спадкова справа до майна померлої ОСОБА_2 за № 32.

Як вбачається із матеріалів вказаної спадкової справи, 07 червня 2006 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку розміром 3,4284 га, яка передана для ведення особистого селянського господарства, знаходиться на території Дорогиничівської сільської ради Локачинського району та належала спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі державного акта на право приватної власності на землю від 12 вересня 2004 року серії ВЛ № 7933.

Згідно із заповітом від 08 листопада 2005 року, що посвідчений головою Дорогиничівської сільської ради Локачинського району Волинської області, зареєстрований в реєстрі за № 18, спадкодавець ОСОБА_2 все своє майно заповіла ОСОБА_1 (а.с.6). Із постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25 жовтня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Локачинського районного нотаріального округу із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться у с. Низькі Цевеличі Локачинського району Волинської області, та належав спадкодавцю ОСОБА_2, однак їй відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки нею не подано відповідних правовстановлюючих документів на будинок (а.с. 16).

Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Представник відповідача у підготовчому судовому засіданні визнав позов, що стверджується його заявою від 20 грудня 2018 року (а.с. 28).

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки на момент відкриття спадщини спадкодавцю ОСОБА_2 належало право власності на спірний житловий будинок, що знаходиться в с. Низькі Цевеличі, вул. Локачинська, 15 Локачинського району Волинської області, суд дійшов висновку, що право власності на нього переходить до позивача ОСОБА_1 як спадкоємця за заповітом і за нею необхідно визнати право власності на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Згідно зі ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, іхніх преставників.

Враховуючи зазначене, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що його необхідно прийняти та ухвалити рішення про задоволення позову повністю у підготовчому судовому засіданні.

Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України з огляду на визнання позову відповідачем у підготовчому судовому засіданні, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову до суду, а інші 50 відсотків судового збору, що сплачені позивачем, на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10-13, 77, 81, 82, 141, 142, 197, 200, 206, 247, 263, 265 ЦПК України, ст. 392, 1216, 1218 ЦК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с. Низькі Цевеличі, вул. Локачинська, 15 Локачинського району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті тітки - ОСОБА_2, яка померла 25 листопада 2005 року.

Зобов'язати повернути з Державного бюджету України в особі Управління Державної казначейської служби України у Локачинському районі Волинської області ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, судовий збір в сумі 352,40 грн., сплачений нею при поданні позову до суду відповідно до квитанції № 0.0..1 від 13 листопада 2018 року у АТ КБ "ПриватБанк" на рахунок Локачинського районного суду № 3187, код 37986430, МФО 899998. Стягнути з Дорогиничівської сільської ради Локачинського району на користь ОСОБА_1 50 відсотків сплаченого нею судового збору в сумі 352,40 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Локачинського районного суду Т. О. Кідиба