Справа № 459/388/18
Провадження № 2/459/419/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2018 року м. Червоноград

Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Рудакова Д.І.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

Справа № 459/388/18

Позивач: ОСОБА_2

Відповідачі: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Третя особа без самостійних вимог: Відділ реєстрації Червоноградської міської ради

Вимоги позивача: усунення перешкод в користуванні квартирою, шляхом зняття реєстрації у такій.

Позивач звернулася з позовом до суду, у якому просила усунути перешкоди у користуванні нею належною їй на праві власності квартирою № 43 по вул. Ст.Бандери, 18 в м. Червонограді Львівської області шляхом зняття відповідачів з реєстрації у цій квартирі.

На обґрунтування вимог послалася на те, що являється власником вказаної вище квартири, в якій також зареєстровані відповідачі, однак останні у ній не проживають, добровільно знятися з реєстрації у цій квартирі не бажають. Вказує, що такі дії відповідачів призводять до неможливості оформлення нею субсидій, отримання будь-яких довідок.

Позивач та її представник в судове засідання не зявилися, останній подав до суду заяву з проханням звершувати розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять позов задовольнити.

Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися. ОСОБА_3, яка є законним представником ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уповноважила представляти їхні інтереси з усіх питань ОСОБА_6, яка подала до суду заяву про визнання позову, не заперечують стосовно задоволення позову.

Представник Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника, при вирішенні спору покладаються на думку суду.

Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст.247ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заперечень відповідача до суду подано не було.

Інших заяв та клопотань учасниками справи не подано.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч.5. даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи , а ч.6 що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Судом установлено, що ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_3 продали, а ОСОБА_2 купила квартиру АДРЕСА_1. Продавці зобовязуються звільнити квартиру, виписатися з неї з членами своєї родини до 09.12.2017 року, а покупець дає на це згоду (п.п. 1, 11 договору купівлі-продажу квартири від 08.12.2017 року, а.с. 6).

На даний час позивач є одноосібним власником вказаної вище квартири (а.с. 8).

Водночас, в указаній вище квартирі залишилися зареєстрованими відповідачі, які не поживають у ній.

Згідно з актом Виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 30.08.2017 року № ОСОБА_4 не проживає в указаній вище квартирі, так як проживає за кордоном (а.с. 9).

Згідно з Витягом з рішення Виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 29.09.2017 року № 179 дозволено неповнолітньому ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, прийняти в дар квартиру, що за адресою: м. Червоноград, вул. В.Стуса, 43/25 за згодою матері ОСОБА_3 (а.с. 19).

ОСОБА_4 подав заяву про те, що він дає дозвіл на зняття його з реєстрації у квартирі АДРЕСА_2 та дає згоду на реєстрацію його місця проживання за новою адресою: м. Червоноград, вул. В.Стуса, 43/25 (а.с. 10).

Реєстрація відповідачів в належній їй на праві власності квартирі позбавляє позивача вільно користуватися своїм майном, тому остання звернулася до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Аналогічні положення містяться у ст. 19 ЦК України, за якими суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вимогами ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Пленум Верховного Суд України у п. 11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 розяснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч.1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 1 ст. 383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

У пункті 33 постанови № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснив, що «відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння».

В постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16 Верховний Суд України також зазначив, що згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Таким чином, підставою для задоволення позову про усунення перешкод в користуванні власністю є встановлення сукупності певних обставини, а саме: наявність у позивача права власності на майно та наявність перешкод у можливості користування своєю власністю.

Враховуючи те, що позивачем не вірно обрано спосіб захисту своїх прав, адже останньою, усупереч вимозі ч.1 ст.81 ЦПК України, не доведено, що відповідачі чинять їй перешкоди у користуванні квартирою № 43 в будинку № 18 по вул.. Ст.Бандери в м. Червонограді Львівської області, останні у цій квартирі не проживають, тому позовна вимога про усунення перешкод у користуванні позивачем цією квартирою задоволенню не підлягає.

Крім цього, відповідно до статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про:1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою;4) оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року, №6-57цс11.

Оскільки зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється виключно на підставі рішень суду, про які йшлося вище, позовна вимога про зняття відповідачів з реєстрації в указаній вище квартирі задоволенню не підлягає.

Не вірно обраний позивачем спосіб захисту свого права є підставою для відмови у задоволенні позову.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 263-265, 268, 273, ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, з участю третьої особи без самостійних вимог: Відділу реєстрації Червоноградської міської ради про усунення перешкод у користуванні квартири та зняття з реєстрації відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15.08.2018 року.

Позивач ОСОБА_2, ідентиф.номер НОМЕР_1, м. Червоноград, вул.. Ст.Бандери, 18/43, Львівська область.

Відповідачі ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентиф.номер НОМЕР_2, м. Червоноград, вул.. Ст.Бандери, 18/43, Львівська область), ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентиф.номер НОМЕР_3, м. Червоноград, вул.. Ст.Бандери, 18/43, Львівська область), ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_3, м. Червоноград, вул.. Ст.Бандери, 18/43, Львівська область).

Третя особа Відділ реєстрації Червоноградської міської ради (м. Червоноград, пр. Шевченка, 19, Львівська область).

Суддя: Д. І. Рудаков