Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №2-1981/11 Головуючий у 1 інстанції: Наумова І.Й.
Провадження №22-ц/778/177/18 Суддя-доповідач: Кримська О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М.,

суддів: Маловічко С.В.

Гончар М.С.

секретаря Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_3 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2013 року у справі за позовом Кредитної спілки «Запоріжжя» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2011 року КС «Запоріжжя» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 27 серпня 2013 року, позов КС «Запоріжжя» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь КС «Запоріжжя» суму заборгованості по процентам за період з 06.12.2012 року по 01.02.2013 року за користування кредитом до договору кредитної лінії № 203 від 27.08.2007 року у розмірі 2 840 грн. 53 коп., 229 грн. 40 коп. витрат по сплаті позивачем судового збору та 120 грн. витрат по сплаті позивачем ІТЗ розгляду справи.

У серпні 2014 року ОСОБА_3 подала до суду заяву про перегляд рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2013 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, яку згодом уточнювала ( т.3 а.с.26-28; 211).

Заяву обґрунтовувала тим, що під час прийняття вказаного судового рішення судом не було досліджено матеріали справи, що стосуються самого договору кредитної лінії №203 та додатків до нього у вигляді додаткових угод № 1 від 27.08.2007 року, №2 від 31.07.2007 року, №3 від 07.09.2007 року.

КС «Запоріжжя» до позовної заяви від 14.01.2011 року було додано копію додаткової угоди №1 від 27.08.2007 pоку, яка суттєво відрізняється від примірника додаткової угоди №1 від 27.08.2007 року в частині схеми погашення кредиту, яка є у неї. Відмінність полягає у тому, що протягом трьох років позичальник лише сплачує відсотки за користування кредитом, а погашення суми заборгованості відбувається під час здійснення останнього платежу. Зазначена кредитором схема погашення не відповідає принципам сплати кредиту за ануїтетною схемою.

Зазначала, що надана КС «Запоріжжя» додаткова угода №1 від 27.08.2007 pоку заявницею не підписувалась, що підтверджується висновками експерта НДЕКЦ ГУ МВС України в Запорізькій області Глебової А.В. за №38 від 17.03.2014 року та за №98 від 01.07.2014 року. Вважає, що має місце факт внесення до додаткової угоди №1 від 27.08.2007 року до договору кредитної лінії №203 від 27.08.2007 р. щодо схеми погашення кредиту завідомо неправдивої інформації та підробка її підпису посадовою особою кредитної установи.

Зазначені факти вважає нововиявленими обставинами, у зв'язку з чим остаточно просила скасувати рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.03.2013 року, справу призначити до розгляду.

У травні 2016 року заявник ОСОБА_3 доповнила підстави для скасування судового рішення, посилаючись на те, що 13.05.2015 року Апеляційним судом Запорізької області ухвалено рішення, згідно з яким додаткова угода №2 від 31.08.2007 року до кредитного договору №203 від 27.08.2007 року визнана недійсною.

Зазначений факт, зазначає заявник, є безумовно нововиявленою обставиною, оскільки вочевидь не міг бути відомий ані заявникові, ані його кредитору станом на 01.03.2013 року. Недійсність частини умов кредитного договору повинна мати наслідком зміни того стану правовідносин сторін, на підставі яких винесено рішення від 01.03.2013 року.

Просила суд скасувати судове рішення від 01.03.2013 року, справу призначити до розгляду в звичайному порядку.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2013 року відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу повернути на новий розгляд до суду першої інстанції.

Від КС «Запоріжжя» надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить суд апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2017 року залишити без змін (т.5 а.с.163-165).

Особи, що беруть участь у справі, повідомлені про місце та час розгляду справи у відповідності до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (судової повістки) (т.5 а.с.161-162).

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За положеннями ст. 361 ЦПК України ( в редакції яка діяла на час постановлення ухвали) рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

У п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» судам роз'яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК України).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існують на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи: вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви про перегляд рішення в зв'язку із нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч. ч. 1,4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, заявник в якості нововиявленої обставини посилається на фальшивість додаткової угоди №1 від 27.08.2007 року, що на її думку підтверджується висновком експерта №38 від 17.03.2014 року, висновком експерта №98 від 01.07.2014 року, здійсненими у рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.01.2014 року за №0000078 і розпочатого за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258 КК України за фактом підробки підпису, по якому ОСОБА_3 є потерпілою.

Відповідно до висновку експерта НДЕКЦ ГУМВС України в Запорізькій області №38 від 17.03.2014 року підпис в кінці першої сторінки першого аркушу додаткової угоди №1 від 27.08.2007 року договору кредитної лінії №203 на одержання кредиту, влученій 28.01.2014 року в КС «Запоріжжя» в особі Швайко В.В., виконаний ймовірно, не ОСОБА_3, 1961 р.н., а іншою особою. Відповісти на питання в категоричній формі не виявилося можливим через недостатній обсяг графічної інформації, обумовлений стислістю та простотою будови підпису (т. 3 а.с.38-41).

Згідно із висновком експерта НДЕКЦ ГУМВС України в Запорізькій області №98 від 01.07.2014 року підпис в кінці першої сторінки першого аркушу додаткової угоди №1 від 27.08.2007 року договору кредитної лінії №203 на одержання кредиту, який надала ОСОБА_3, виконаний ОСОБА_3, 1961 р.н. (т.3 а.с.42-44).

У постанові №6-9цс12 від 29.02.2012 року Верховним Судом України викладено правову позицію, що в основу рішення суду не може покладатися висновок експертизи, який ґрунтується на припущеннях.

Згідно з вимогами статей 147, 212 ЦПК України висновок експерта для суду не є обов'язковим, оцінюється судом разом з іншими доказами та не має заздалегідь встановленого значення.

Пунктом 8 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» роз'яснено, що завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого судового рішення, як підстави для його перегляду у зв'язку з нововиявленими обставинами (пункт 2 частини другої статті 361 ЦПК) мають існувати на момент ухвалення судового рішення, але про їх недостовірність заявнику не було відомо. Такі нововиявлені обставини мають бути підтверджені вироком суду у кримінальній справі, що набрав законної сили.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що висновок експерта №38 від 17.03.2014 року носить імовірний характер, висновком експерта №98 від 01.07.2014 року підтверджується підписання ОСОБА_6 додаткової угоди №1 від 27.08.2007 року, яка не визнана судом недійсною, заявницею не надано вироку суду, що набрав законної сили, яким встановлено фальшивість документів, а отже вказані обставини не можна визнати нововиявленими.

Посилання заявниці на рішення Апеляційного суду Запорізької області від 13 травня 2015 року у справі, яким додаткова угода №2 від 31.08.2007 року до кредитного договору №203 від 27.08.2007 року визнана недійсною, є безпідставними.

Так, постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 вересня 2015 року ( т.7 а.с.12-15), рішення апеляційного суду Запорізької області від 13 травня 2015 року скасовано, справу направлено на новий апеляційний розгляд.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 24 листопада 2015 року рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.02.2015 року, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 про визнання недійсною додаткової угоди №2 від 31.08.2007 року до кредитного договору №203 від 27.08.2007 року, змінено в частині правового обґрунтування мотивів відмови у задоволенні заявлених вимог (т.4 а.с.81-82).

Таким чином ті обставини на які посилалася ОСОБА_6 у заяві, не можуть вплинути на висновки рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2013 року, оскільки не є нововиявленими відповідно до ст. 361 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що доводи апелянта є безпідставними, такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи та не узгоджуються з вищеназваними нормами законодавства.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2017 року- залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: М.С.Гончар

С.В.Маловічко