Справа № 148/2218/18
Провадження №2/148/1085/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 грудня 2018 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В. при секретарі Мрочко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, поданим від імені в інтересах ОСОБА_2 до Тульчинської міської ради, про визначення додаткового строку для відчуження земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Тульчинської міської ради про визначення додаткового строку для відчуження земельної ділянки, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.05.2002 помер батько ОСОБА_2 - ОСОБА_3. Після його смерті залишилась спадщина, до якої входить земельна ділянка, розташована на території Суворовської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, площею 2,1494 гектарів, в межах згідно з планом, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІY-ВН № 005002, виданого 30.12.2001 Суворовською сільською радою. Відповідно до рішення суду від 03.09.2007 за позивачем ОСОБА_2 визнано право власності на вказану земельну ділянку та видано державний акт на право власності на земельну ділянку. В травні 2018 ОСОБА_2 приїхав до України та звернувся до нотаріальної контори для оформлення договору дарування вказаної земельної ділянки, однак йому було відмовлено у здійсненні вказаної нотаріальної дії, оскільки він є громадянином ОСОБА_4 Федерації та повинен був провести відчуження земельної ділянки протягом року після отримання права власності на неї. У вказаний період він цього не зробив, оскільки проживав на далекій відстані від України - у Хабаровському Краї ОСОБА_4 Федерації і за станом здоров'я не міг приїхати на територію України раніше, а також був необізнаний з вимогами земельного законодавства України.

Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду з даним позовом, у якому просить визначити ОСОБА_2 додатковий строк терміном три місяці для відчуження земельної ділянки, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Суворовської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, площею 2,1494 гектарів, в межах згідно з планом, кадастровий номер :01:000:0321, власником якої згідно витягу з Державного земельного кадастру є ОСОБА_2. Судові витрати просить залишити за собою.

Представник позивача ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала, розгляд справи просила здійснювати без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, Тульчинською міською радою подано до суду заяву, згідно якої міська рада позов визнає, справу просить розглядати за відсутності представника.

Відповідно до ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглядає справу за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до копії паспорту, виданого 15.10.2004 РУВД 152 РФ (а.с. 5) ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином ОСОБА_4 Федерації.

Згідно копії рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 03.09.2007, яке набрало законної сили 13.09.2007 (а.с. 10), за ОСОБА_2 визнано право власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті його батька - ОСОБА_3, померлого 03.05.2002, в тому числі на земельну ділянку, розташовану на території Суворовської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, площею 2,15 гектарів.

Відповідно до копії державного акту серії ЯД № 409671, виданого 13.12.2007 відділом земельних ресурсів у Тульчинському районі (а.с. 11), позивачу на праві власності належить земельна ділянка, площею 2,1494 гектарів, розташована на території Суворовської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Копією витягу з Державного земельного кадастру, сформованого 27.11.2018, підтверджується право володіння громадянином ОСОБА_4 Федерації ОСОБА_2 вищевказаною земельною ділянкою (а.с. 12-14).

Також, відповідно до довідки Тульчинської міської ради № 02.35-622 від 20.11.2018, земельна ділянка площею 2,1494 гектарів, розташована на території Суворовської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить на праві власності ОСОБА_2, Тульчинською міською радою у комунальну власність не відчужувалась (а.с. 16).

Статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства мають ті ж права і свободи та виконують ті ж обов'язки, що і громадяни України, якщо інше не передбачено Конституцією, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України.

За змістом ст. ст. 41, 64 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Право власності на землю належить до основних конституційних прав та свобод, що не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України, відносини регулюються Конституцією України, цим кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частиною 5 ст. 22 ЗК України встановлено, що землі сільськогосподарського

призначення не можуть передаватись у власність іноземним громадянам, особам без громадянства.

Водночас ч. 4 ст. 81 ЗК України допускається можливість отримання такими особами земель (земельних ділянок) сільськогосподарського призначення у спадщину, але з умовою їх наступного відчуження.

Так, згідно ст. 81 цього Кодексу, землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземними громадянами, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.

Відповідно до ст. 145 ЗК України, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У випадках, коли земельна ділянка цією особою протягом встановленого строку не відчужена, така ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду. Особа, до якої переходить право власності на земельну ділянку і яка не може набути право власності на землю, має право отримати її в оренду.

Таким чином, з аналізу даної законодавчої норми слідує висновок, що землі сільськогосподарського призначення на постійній основі можуть належати тільки громадянам України.

Відповідно до норм ст. 127 ЦПК України, суд наділено повноваженнями щодо поновлення чи продовження строків, встановлених законом, за умови визнання причин його пропуску поважними.

Таким чином, якщо строк встановлено законом, то суд наділений повноваженнями щодо його поновлення. Поновлення та продовження процесуальних строків здійснюється за клопотанням сторони або іншої особи, але лише у разі його пропущення з поважних причин. До поважності причин слід віднести: хворобу особи, перебування у тривалому відрядженні, несвоєчасність отримання документів. Але у будь-якому разі визнання причин поважними залежить від розсуду судді/суду.

ОСОБА_2, будучи громадянином ОСОБА_4 Федерації, бажає відчужити належну йому на праві власності земельну ділянку, однак через пропуск строку, встановленого законодавством для відчуження земельної ділянки, терміном один рік, не може цього здійснити.

На підставі досліджених матеріалів справи, судом також встановлено, що протягом зазначеного періоду, вищевказана земельна ділянка у примусовому порядку не відчужувалась.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів.

Таким чином, дослідивши обставини справи та належні докази, суд приходить до висновку, що встановлений законодавством однорічний строк для відчуження належної ОСОБА_2 земельної ділянки він пропустив з поважних причин, оскільки проживав у ОСОБА_4 Федерації і за станом здоров'я не міг приїхати на територію України, був необізнаний з вимогами земельного законодавства України, а тому, йому слід визначити додатковий строк для відчуження даної земельної ділянки.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов є цілком законним, обгрунтованим, підтвердженим належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Також, на прохання позивача, та враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд залишає за ним судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 22, 81, 145 ЗК України, ст. ст. 3, 4, 13, 19, 76-81, 141, ч. 4 ст. 206, ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, поданий від імені в інтересах ОСОБА_2 до Тульчинської міської ради, про визначення додаткового строку для відчуження земельної ділянки задовольнити повністю.

Визначити громадянину ОСОБА_4 Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк терміном три місяці, з дня набрання даним рішенням суду законної сили, для відчуження земельної ділянки,площею 2,1494 гектарів, розташованої на території Суворовської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:000:0321, що належить йому на праві власності, відповідно до державного акту серії ЯД № 409671, виданого 13.12.2007 Відділом земельних ресурсів у Тульчинському районі.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: