КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 365/602/17
Головуючий у суді І інстанції - Хижний Р.В.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/2579/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

за участю секретаря - Удовиченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Квінт ЛТД» на рішення Згурівського районного суду Київської області від 31 травня 2018 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Квінт ЛТД» до фермерського господарства «Статок», ОСОБА_3 про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації речового права

за зустрічним позовом фермерського господарства «Статок» до ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «Квінт ЛТД» про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації речового права

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Квінт ЛТД», третя особа: Фермерське господарство «Статок» про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації речового права,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року Фермерське господарство «Статок», в особі голови Шепетюк З.М., звернулось до суду із вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що відповідно до договору оренди земельної ділянки, укладеного 12 лютого 2010 року, між ОСОБА_5 (орендодавець) та ФГ «Статок» (орендар), що зареєстрований 12 лютого 2010 року в Згурівському відділі Київської регіональної філії № 12 ЦДЗК за № 72, ФГ «Статок» передано в оренду земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,1177 га, в тому числі ріллі - 3,1177 га, яка знаходиться за адресою: с. Мала Березанка Згурівського району Київської області. Земельній ділянці визначений кадастровий номер - НОМЕР_2. Правовстановлюючим документом на земельну ділянку є Державний акт серії НОМЕР_3, виданий на ім'я ОСОБА_6 30 серпня 2005 року. ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто Державний акт виданий вже після його смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5, а після її смерті спадщину за заповітом прийняв її син - ОСОБА_3

Відповідно до рішення Згурівського районного суду Київської області від 21 листопада 2012 року у справі № 1011/1032/12 скасований Державний акт серії НОМЕР_3, скасоване розпорядження Згурівської райдержадміністрації № 314 від 01.06.2005 року в частині передачі у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_6 та затвердження технічної документації із землеустрою за ОСОБА_3, як спадкоємцем за заповітом після смерті - ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, визнано право на земельну частку (пай) площею 3,8 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Малоберезанської сільської ради.

Позивачем зазначається, що йому стало відомо, що 22 квітня 2017 року між ОСОБА_3 (орендодавець) та ТОВ «Квінт ЛТД» (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_4, незважаючи на той факт, що дана земельна ділянка весь час перебувала в оренді ФГ «Статок». Вважає, що даний договір укладено всупереч вимогам закону, без вирішення питання припинення дії попереднього договору.

Враховуючи вищевикладене, ФГ «Статок» просило суд: визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 22 квітня 2017 року, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Квінт ЛТД»; скасувати запис про державну реєстрацію речового права, права оренди земельної ділянки ТОВ «Квінт ЛТД» на земельну ділянку розміром 3,1175 га, кадастровий номер НОМЕР_4.

ТОВ «Квінт ЛТД» в особі адвоката Висіцької І.В. звернулось із зустрічною позовною заявою, в якій зазначає, що з огляду на скасування Державного акту серії НОМЕР_3 від 30 серпня 2005 року земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2 вважається несформованою, а тому не може бути об'єктом оренди. Згідно відомостей Публічної кадастрової карти земельна ділянка з таким кадастровим номером не значиться.

Позивачем за зустрічним позовом зазначається, що ОСОБА_5 ніколи не була власником земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2, оскільки жодного правовстановлюючого документу про право власності на її ім'я не видавалось. Власником на укладення договору оренди вона теж не уповноважувалась. Відтак, договір оренди укладений з порушенням вимог ст.ст. 3,4 Закону України «Про оренду землі».

Враховуючи викладене, ТОВ «Квінт ЛТД» просило визнати недійсним договір оренди землі від 12 лютого 2010 року, укладений між ФГ «Статок» та ОСОБА_8, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,1177 га, яка розташована на території Малоберезанської сільської ради Згурівського району Київської області.

Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 05 грудня 2017 року заяву представника ФГ «Статок» Шепетюк З.М. про залишення позову без розгляду задоволено.

28 лютого 2018 року ФГ «Статок» подало зустрічний позов, мотивуючи тим, що оскільки в позасудовому порядку спір владнати не вдалося, позивач, чию позовну заяву залишено без розгляду, має право звернутися до суду повторно. Враховуючи вищевикладене, ФГ «Статок» просило суд: визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 22 квітня 2017 року, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Квінт ЛТД»; скасувати запис про державну реєстрацію речового права, права оренди земельної ділянки ТОВ «Квінт ЛТД» на земельну ділянку розміром 3,1175 га, кадастровий номер НОМЕР_4.

07 березня 2018 року до суду надійшла зустрічна позовна заява від представника ОСОБА_3 - ОСОБА_9, де зазначено, що земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_5, НОМЕР_6 відносяться до іншого масиву (поля), ніж земельні ділянки, що передані ОСОБА_3 ФГ «Статок».

Наголошується, що ОСОБА_3 не мав наміру укладати договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_4 з ТОВ «Квінт ЛТД», оскільки запропоновані умови були гіршими ніж ті, що існують з ФГ «Статок», проте укладення договору оренди даної земельної ділянки було вчинено внаслідок введення ОСОБА_3 в оману, оскільки останній мав намір укладати договір з ТОВ «Квінт ЛТД» з приводу іншої земельної ділянки.

Враховуючи викладене, просили визнати недійсним договір оренди землі від 22 квітня 2017 року, що укладений між ТОВ «Квінт ЛТД» та ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_4, яка розташована на території Малоберезанської сільської ради Згурівського району Київської області. Скасувати запис про державну реєстрацію речового права, права оренди земельної ділянки ТОВ «Квінт ЛТД» на земельну ділянку розміром 3,1175 га, кадастровий номер НОМЕР_4.

Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 31 жовтня 2018 року в задоволенні позову ТОВ «Квінт ЛТД» до ФГ «Статок», ОСОБА_3 відмовлено повністю.В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ТОВ «Квінт ЛТД», третя особа: ФГ «Статок» відмовлено повністю. Зустрічний позов ФГ «Статок» до ОСОБА_3, ТОВ «Квінт ЛТД» задоволено повністю.

Визнано недійсним договір оренди землі від 22 квітня 2017 року, укладений між ТОВ «Квінт ЛТД» та ОСОБА_3 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,1175 га, кадастровий номер НОМЕР_4, яка розташована на території Малоберезанської сільської ради Згурівського району Київської області.

Скасовано запис про державну реєстрацію речового права (номер запису про інше речове право 201611954) права оренди земельної ділянки ТОВ «Квінт ЛТД» на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,1175 га, кадастровий номер НОМЕР_4, яка розташована на території Малоберезанської сільської ради Згурівського району Київської області та належить ОСОБА_3на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 25409940 від 11.08.2014 року.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Квінт ЛТД» в особі Висіцької І.В. подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просило скасувати рішення Згурівського районного суду Київської області від 31 жовтня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ «Квінт ЛТД» та ухвалити в цій частині нове рішення, яким визнати недійсним договір оренди землі від 12 лютого 2010 року, укладений між ФГ «Статок» та ОСОБА_5, а також скасувати зазначене рішення в частині задоволення позовних вимог ФГ «Статок» до ОСОБА_3, ТОВ «Квінт ЛТД» та залишити вказані позовні вимоги ФГ «Статок» без розгляду. В іншій частині рішення залишити без змін.

Апелянт вважає, що ОСОБА_5 ніколи не була власницею спірної земельної ділянки і в оренду її не передавала. Вважає, що за договором оренди від 12 лютого 2010 року між ОСОБА_3 та ФГ «Статок» було передано в оренду земельну частку (пай), а не земельну ділянку й відповідно до ОСОБА_3 як спадкоємця за заповітом після смерті ОСОБА_5 перейшли права та обов'язки орендодавця земельної частки (паю) за договором оренди землі від 12 лютого 2010 року, які в подальшому були оформлені й зареєстровано право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_4.

Тобто, об'єкти оренди за договорами оренди землі від 12 лютого 2010 року та 22 квітня 2017 року не є тотожними.

20 серпня 2018 року на адресу суду надійшов відзив від представника ФГ «Статок» ОСОБА_2, відповідно до якого вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим й просить залити рішення Згурівського районного суду Київської області від 31 жовтня 2018 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

При апеляційному розгляді справи представник ТОВ «Квінт ЛТД» Висіцька І.В. доводи апеляційної скарги підтримала та просила задовольнити апеляційну скаргу, рішення Згурівського районного суду Київської області від 31 травня 2018 року скасувати в частині задоволених позовних вимог ФГ «Статок» та в частині відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ «Квінт ЛТД» та задовольнити позовні вимоги ТОВ «Квінт ЛТД».

Представник ФГ «Статок» Кривонос С.Ю. заперечив щодо доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_9 заперечила щодо доводів апеляційної скарги просила її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах позовних вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, суд першої інстанції при розгляді вказаної справи встановив, що ОСОБА_5, як спадкоємець померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 набула право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Малоберезанське», місцезнаходження кого Малоберезанська сільська рада, розміром 3,8 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_7 (копія свідоцтва про право на спадщину за законом (т. І а.с.8).

Після смерті ОСОБА_6 взамін сертифікату був виготовлений Державний акт серії НОМЕР_3 на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,1177 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована на території Малоберезанської сільської ради, що встановлено з копії державного акту (т.1 а.с.9), копії спадкової справи № 200/2002 (т. І а.с.82-111).

12 лютого 2010 року між ОСОБА_5 та ФГ «Статок» було укладено договір оренди землі, згідно якого ОСОБА_5 передала в оренду ФГ «Статок» вищезазначену земельну ділянку на визначених умовах. Строк дії договору становить 10 років. Договір зареєстрований 12 лютого 2010 року в Згурівському відділі Київської регіональної філії № 12 ЦДЗК за № 72, що встановлено з копії договору оренди землі (т.І а.с.17), повідомлення Відділу у Згурівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області (т.І а.с.24).

Також судом встановлено, що на час розгляду справи судом договір оренди землі від 12 лютого 2010 року не припинений, не розірваний та не визнаний судом недійсним.

Земельна ділянка згідно договору оренди передана у фактичне користування ФГ «Статок» та використовується позивачем за цільовим призначенням.

ФГ «Статок» сплачується орендна плата за договором оренди землі від 12 лютого 2010 року та всі необхідні податкові платежі ( копії податкових розрахунків та платіжних відомостей - т. ІІ а.с.143-159).

Після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, спадщину за заповітом у встановленому законом порядку прийняв відповідач ОСОБА_3, до складу спадщини входить земельна ділянка згідно Державного акту НОМЕР_3. Враховуючи те, що Державний акт НОМЕР_3 був виданий та зареєстрований вже після смерті власника ОСОБА_6, рішенням Згурівського районного суду Київської області від 21.11.2012 року у справі № 1011/1032/12 Державний акт НОМЕР_3 скасований та за ОСОБА_3 визнано право на земельну частку (пай) зігдно Сертифікату серії НОМЕР_7 (копія рішення суду - т. І а.с. 11-12, копія спадкової справи № 83/2012 - т. І а.с.57-80).

ОСОБА_3 було виготовлено та затверджено нову технічну документації із землеустрою та на підставі цього набуто у власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,1175 га, кадастровий номер НОМЕР_4, яка розташована на території Малоберезанської сільської ради. В ході виготовлення технічної документації було уточнено площу земельної ділянки та відповідно змінився її кадастровий номер (копія свідоцтва про право власності - т. І а.с.10).

22 квітня 2017 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Квінт ЛТД» було укладено договір оренди, згідно якого відповідач ОСОБА_3 передав в оренду вищезазначену земельну ділянку ТОВ «Квінт ЛТД» та проведено державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки, номер запису про інше речове право 201611954, що копії договору оренди землі (т.І а.с.13-15), копії акту прийому-передачі земельної діялнки (т. І а.с.16), відомостей про земельну ділянку з Державного земельного кадастру (т.І а.с.22-23), копії Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстраціє іншого речового права (т. І а.с.143-144), оригіналу та копії реєстраційної справи (т. І а.с.38-52).

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги ФГ «Статок» і відмовляючи у задоволенні позовних вимог ТОВ «Квінт ЛТД», суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що станом на 22 квітня 2017 року, тобто на день укладення договору оренди між ОСОБА_3 та ТОВ «Квінт ЛТД», договір оренди землі від 12 жовтня 2010 року, який був укладений між ОСОБА_5 як спадкоємцем ОСОБА_6 - власника земельної ділянки площею 3.1177 га в с. Мала Березанка не був припинений, не розірваний, не визнаний судом недійсним, тому до нього перейшли всі права та зобов'язання за вказаним договором, в тому числі зобов'язання перед ФГ «Статок», який набув права оренди на вказану земельну ділянку у встановленому порядку та виконував і виконує свої зобов'язання за вказаним договором перед ОСОБА_3 та має право орендувати вказану земельну ділянку до 2020 року. Внаслідок укладення договору оренди землі від 22 квітня 2017 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Квінт ЛТД» було порушено права ФГ «Статок», як орендаря по суті тієї ж земельної ділянки, а тому даний договір визнаний судом недійсним.

Однак погодитися із вказаним висновком суду першої інстанції колегія суддів не може виходячи з наступного.

Статтею 792 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно зі статтею 13 Закону України &quin;Про оренду землі&qust; договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Об'єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності (стаття 3 вказаного вище Закону ).

За змістом статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Разом із тим статті 3 Закону України &qu:3;Про оренду землі&qufo; щодо визначення об'єкта оренди поширюється на відносини щодо оренди земельної частки (паю) з урахуванням певних особливостей.

Так, Указом Президента України від 3 грудня 1999 року № 1529/99 &qusi;Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки&q? ;, розділом IX &quне;Перехідні положення&q?ри; Закону України &q? а;Про оренду землі&q?он; закріплено право громадян - власників сертифікатів на право на земельну частку (пай) до виділення їм у натурі (на місцевості) земельних ділянок укладати договори оренди земель сільськогосподарського призначення, місце розташування яких визначається з урахуванням вимог раціональної організації території і компактності землекористування, відповідно до цих сертифікатів з дотриманням вимог цього Закону. Після виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) договір оренди землі переукладається відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою сторін. Припинення дії договору оренди допускається лише у випадках, визначених цим Законом.

Таким чином, законодавством передбачено право оренди земельних часток (паїв) єдиним масивом (полем) згідно зі схемою поділу земель, без установлення меж кожної окремої ділянки та закріплення їх межовими знаками.

Як встановив суд першої інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6, який мав право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності КСП «Малоберезанське» на території Малоберезанської сільської ради Згурівського району Київської області розміром 3.8 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі. Зазначене право на пай, належало померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №322657, виданого 24 липня 2000 року Згурівською районною державною адміністрацією Київської області .

Після смерті ОСОБА_6, право на земельну частку (пай) у порядку визначеному ст. 7 Закону України «Про оренду землі» та ст. 529 ЦК УРСР успадкувала його мати ОСОБА_8, про що 20 грудня 2003 року державним нотаріусом Згурівської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 8 т.1).

Суд першої інстанції також встановив, що успадкувавши право на земельну частку ( пай) ОСОБА_5, дій щодо оформлення права власності на земельну частку ( пай) не оформлювала, натомість Згурівською РДА Київської області, 30 серпня 2005 року було виготовлено та видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_8 площею 3,1177 га кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована на території Малоберезанської сільської ради на ім'я померлого ОСОБА_6. (а.с. 9 т.1).

Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до статті 4 Закону України «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди (частина четверта статті 124 ЗК України).

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 ЗК України).

Виходячи з аналізу вище вказаних норм права, правом передачі в оренду земельної ділянки наділений власник такої земельної ділянки.

Як встановив суд першої інстанції, ОСОБА_5 станом на час укладення договору оренди земельної ділянки 12 квітня 2010 року, не була власником земельної ділянки площею 3.1177 га, а Державний акт на право власності на землю НОМЕР_8 від 30 серпня 2005 року на підставі якого вказаний договір, був виданий на померлого ОСОБА_6, та рішенням Згурівського районного суду Київської області від 21 листопада 2012 року був скасований. (а.с. 11, 12 т.1)

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Таким чином колегія суддів вважає, що договір оренди земельної ділянки, що укладений 12 квітня 2010 року між ОСОБА_5 та фермерським господарством «Статок» є недійсним, оскільки ОСОБА_5 на час укладення вказаного договору не була власником саме вказаної земельної ділянки розміром 3.1177 га. в зазначених межах, а тому не мала відповідних повноважень на розпорядження вказаною земельною ділянкою.

Разом з тим колегія суддів вважає, що договір оренди землі, що укладений 22 квітня 2017 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Квінт ЛТД» щодо оренди земельної ділянки загальною площею 3.1175 га кадастровий номер НОМЕР_4 на території Малоберезанської сільської ради Згурівського району Київської області укладений з дотриманням вимог чинного законодавства, особами які мали право на вчинення вказаних дій.

Так, відповідно до рішення Згурівського районного суду Київської області від 21 листопада 2012 року у справі №1011/1032/12 за ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 визнано право на земельну частку (пай) площею 3.8 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Малоберезанської сільської ради Згурівського району, Київської області.

На підставі вказаного рішення суду ОСОБА_3, 11 серпня 2014 року, було отримано свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 3.1175 га. кадастровий номер НОМЕР_4 на території Малоберезанської сільської ради Згурівського району Київської області. (а.с. 10 т.1).

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України &q?ов;Про оренду землі&q?ег;.

У відповідності до розділу IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі» після виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) договір оренди землі переукладається відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою сторін.

В абз. 5 п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» також зазначено, що при розгляді спорів про переукладення договорів оренди землі суди повинні враховувати, що згідно з пунктом 2.3 Типового договору оренди земельної частки (паю), затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 17 січня 2000 р. № 5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 23 лютого 2000 за № 101/4322, після виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання державного акту на право приватної власності на землю зобов'язання сторін припиняютьсявідповідно до чинного законодавства.

З часу отримання особою державного акту на право приватної власності на землю вона набуває статусу власника земельної ділянки, у зв'язку з чим змінився предмет оренди та статус сторін договору оренди, а тому договір оренди земельної частки (паю) припиняється. Враховуючи вимоги статей 203, 215 ЦК України про недійсність правочину, переукладення договору оренди земельної частки (паю) після виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки і одержання власником земельної частки (паю) державного акта на право власності на земельну ділянку можливе лише за наявності волевиявлення на те сторін.

У постанові від 19.03.2018 р. у справі № 924/468/14 Верховний Суд також роз'яснив, що «Системний аналіз зазначених норм чинного законодавства свідчить, що після виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок в натурі та отримання ними державних актів на право власності на землю відповідні сертифікати на земельну частку (пай) є недійсними. У той же час факт оформлення державного акту на право власності на землю дію раніше укладених їх власниками договорів оренди земельних паїв автоматично не припиняє, а такі договори підлягають переукладенню. Отже, припинення дії договорів оренди земельних паїв має місце тільки після їх переукладення відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку або з підстав, передбачених ст. 31 Закону України «Про оренду землі» ... У той же час припинення дії договорів оренди земельних паїв має місце тільки після виникнення в орендаря конкретних земельних ділянок права оренди внаслідок державної реєстрації відповідних правочинів (прав)».

Виходячи з того, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5, як особами, які мали право на земельну частку (пай) у встановленому чинним законодавством порядку договір оренди вказаної частки (паю) не укладався, а договір оренди земельної ділянки визнаний недійсним з підстав викладених вище, то ОСОБА_3, як власник земельної ділянки площею 3.1175 га. кадастровий номер НОМЕР_4 на території Малоберезанської сільської ради Згурівського району Київської області мав право на вільний вибір орендаря вказаної земельної ділянки та укладення ним вказаного договору на умовах визначених сторонами.

Тому колегія суддів вважає, що ОСОБА_3 після виділення в натурі земельної ділянки в рахунок належної йому земельної частки (паю) 22 квітня 2017 року правомірно уклав договір оренди власної земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_4 з ТОВ «Квінт ЛТД», як це і передбачено розділом IX «Перехідні положення» Закону України «Про оренду землі».

Тобто, ОСОБА_3 не укладав інший договір оренди щодо однієї і тієї самої земельної ділянки, а здійснив в межах законодавства укладення з ТОВ «Квінт ЛТД» договору оренди земельної ділянки після виділення її в натурі (на місцевості) в рахунок земельної частки (паю).

При цьому судом першої інстанції правильно було встановлено, що ОСОБА_3 мав намір передати в оренду ТОВ «Квінт ЛТД» саме земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_4, оскільки всі інші земельні ділянки ОСОБА_3 вже перебували в оренді ФГ «Статок» та ТОВ «Квінт ЛТД» (копії договорів оренди та копії актів прийому - т.II а.с.160-177, інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - т. II а.с. 180-187).

Зважаючи на вищевикладене, до спірних правовідносин не може бути застосована ст.32 Закону України «Про оренду землі» (згідно із якою перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі), оскільки переходу права власності саме на земельну ділянку від ОСОБА_12 до ОСОБА_3 не відбулося.

Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з частиною третьою статті 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Посилаючись на те, що вказаний договір оренди земельної ділянки був укладений внаслідок обману, ОСОБА_3 не надав суду достатніх та допустимих доказів, у зв'язку з чим суд першої інстанції йому відмовив у задоволенні позовних вимог. ОСОБА_3 із вказаним висновком місцевого суду погодився та не оскаржив зазначене рішення в апеляційному порядку, тому колегія суддів діями в межах вимог ст. 367 ч.1 ЦПК України вважає за необхідне залишити рішення Згурівського районного суду в цій частині без змін.

Таким чином колегія суддів, враховуючи викладені обставини прийшла до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги ТОВ «Квінт ЛТД» та наявність підстав для скасування рішення Згурівського районного суду Київської області від 31 травня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Квінт ЛТД»та задоволення зустрічного позову фермерського господарства «Статок» до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Квінт ЛТД» про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації речового права та ухвалення в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «Квінт ЛТД».

Ухвалюючи вказане судове рішення колегія суддів враховує, що наявність вказаного правочину - договору оренди землі укладеного, 12 лютого 2010 року між ОСОБА_5 та ФГ «Статок», стороною якого хоч і не є ТОВ «Квінт ЛТД», разом з тим, зазначений правочин порушує права останнього на правомірність користування на правах оренди, земельною ділянкою площею 3.1175 га. кадастровий номер НОМЕР_4 на території Малоберезанської сільської ради Згурівського району Київської області.

З врахуванням вищевказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що зустрічний позов ФГ «Статок» до ТОВ «Квінт ЛТД» та ОСОБА_3 не підлягає задоволенню, оскільки не порушує його прав на оренду земельної ділянки, так як таких прав ФГ «Статок» не набуло в силу того, що договір оренди земельної ділянки від 12 лютого 2010 року укладений з порушенням норм Цивільного законодавства.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

ТОВ «Квінт ЛТД» у вказаній справі були понесені витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. З ст. 133 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Так із матеріалів справи вбачається, що між позивачем у справі ТОВ «Квінт ЛТД» та Адвокатським об'єднанням «Адвокатська фірма «Єфімов та партнери» 26 вересня 2017 року укладено договір про надання адвокатських послуг, за умовами якого замовник ТОВ «Квінт ЛТД» замовляє, а виконавець АО «АФ «Єфімов і партнери» приймає на себе зобов'язання з якісного і своєчасного надання послуг (п.1.1).

На виконання вказаних зобов'язань АО «АФ «Єфімов і партнери» здійснювали правовий супровід вказаної справи та укладали із замовником відповідний акт прийому передачі наданих послуг, а позивач здійснював відповідну оплату даних послуг, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (а.с. 122-128, 145, 146 т.1, ас.17-20, 53-55, 61-63,74-76, 208-210 т.2, 51-53, 59-61, 210-215, 218-220 т.3) .

Відповідно до п. 3.2 договору про надання адвокатських послуг № 86/2017 від26 вересня 2018 року (надалі також - Договір), укладеного між ТОВ «Квінт ЛТД» та Адвокатським об'єднанням «Адвокатська фірма «Єфімов та партнери», за погодженням сторін до оплачуваного ТОВ «Квінт ЛТД» часу включається весь час, витрачений адвокатським об'єднанням на виконання послуг для ТОВ «Квінт ЛТД».

08 червня 2018 року між ТОВ «Квінт ЛТД» та Адвокатським об'єднанням «Адвокатська фірма «Єфімов та партнери» було укладено додаткову угоду до договору про надання адвокатських послуг № 86/2017 від 26 вересня 2017 року. Згідно із п. 1 вказаної додаткової угоди у зв'язку зі втратою чинності 15 грудня 2017 року Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року № 4191-VI, з метою приведення вказаних в Договорі розмірів оплат Послуг до ставок, визначених згідно із ціновою політикою Виконавця (http://www.vefimov-partners.com/price.php). сторони вирішили змінити п. 3.1 Договору та встановити оплату наданих послуг в залежності від посади співробітника Виконавця, який безпосередньо виконує конкретне замовлення. Відтак, вартість години роботи адвоката складає, без урахування ПДВ, 2500,00 грн.

З урахуванням вказаної домовленості Адвокатське об'єднання «Адвокатська фірма «Єфімов та партнери» 09 липня 2018 року виставило ТОВ «Квінт ЛТД» рахунок № 146/2018 за підготовку та подання апеляційної скарги на рішення Згурівського районного суду Київської області від 31 травня 2018 року. Рахунок № 146/2018 від 09 липня 2018 року був повністю оплачений ТОВ «Квінт ЛТД» 26 липня 2018 року, що підтверджується доданим до цієї заяви платіжним дорученням із відміткою банківської установи про проведення оплати.

24 липня 2018 року між ТОВ «Квінт ЛТД» та Адвокатським об'єднанням «Адвокатська фірма «Єфімов та партнери» був підписаний акт приймання наданих послуг відповідно до договору про надання адвокатських послуг № 86/2017 від 26.09.2017 (зі змінами, внесеними додатковою угодою до Договору від 08.06.2018) на суму 9 600,00 грн. за послуги, надані на підставі рахунку № 146/2018 від 09.07.2018 .

10 грудня 2018 року Адвокатське об'єднання «Адвокатська фірма «Єфімов та партнери» виставило ТОВ «Квінт ЛТД» рахунок № 172/2018 за підготовку та подання додаткових письмових пояснень (відповіді на відзив) до Київського апеляційного суду у справі № 365/602/17, участь 11.12.2018 у судовому засіданні у справі № 365/602/17 в Київському апеляційному суді.

Рахунок № 172/2018 від 10.12.2018 цього ж дня був повністю оплачений ТОВ «Квінт ЛТД», що підтверджується доданим до цієї заяви платіжним дорученням із відміткою банківської установи про проведення оплати.

11 грудня 2018 року між ТОВ «Квінт ЛТД» та Адвокатським об'єднанням «Адвокатська фірма «Єфімов та партнери» був підписаний акт приймання наданих послуг відповідно до договору про надання адвокатських послуг № 86/2017 від 26.09.2017 (зі змінами, внесеними додатковою угодою до Договору від 08.06.2018) на суму 7 800,00 грн. за послуги, надані на підставі рахунку № 172/2018 від 10.12.2018 .

17 грудня 2018 року між ТОВ «Квінт ЛТД» та Адвокатським об'єднанням «Адвокатська фірма «Єфімов та партнери» був підписаний акт приймання наданих послуг відповідно до договору про надання адвокатських послуг № 86/2017 від 26.09.2017 (зі змінами, внесеними додатковою угодою до Договору від 08.06.2018) на суму 2500,00 грн. за послуги, надані на підставі рахунку № 175/2018 від 13.12.2018.

Таким чином, загальна сума витрат позивача у справі по сплаті правничої допомоги наданої Адвокатським об'єднанням «Адвокатська фірма «Єфімов та партнери» становить 70740 грн.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України).

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вирішуючи вказане питання колегія суддів враховує характер спірних відносин між сторонами, об'ємність вказаної справи, а також ті обставини, що сторона відповідача не спростувала неспівмірність заявлених позивачем вимог на правничу допомогу, тому вважає за необхідне розподілити вказану витрати пропорційно між відповідачами по 35370 грн. на кожного із відповідачів.

Крім того, ТОВ «Квінт ЛТД» понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 8 800,00 грн (1 600 грн за подання зустрічного позову та 7 200 грн за подання апеляційної скарги у справі № 365/602/17). (а.с. 134 т.1, 142,155 т.3), які підлягають стягненню із відповідачів пропорційно по 4400 грн із кожного.

Керуючись ст. 203, 215 ЦК України, ст. 3,4, 15 Закону України «Про оренду землі», ст. 367, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Квінт ЛТД» задовольнити.

Рішення Згурівського районного суду Київської області від 31 травня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Квінт ЛТД»та задоволення зустрічного позову фермерського господарства «Статок» до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Квінт ЛТД» про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації речового права та розподілу судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Квінт ЛТД» до фермерського господарства «Статок», ОСОБА_3 про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації речового права задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди землі укладений 12 лютого 2010 року між Фермерським господарством «Статок» та ОСОБА_5, що зареєстрований 12 лютого 2010 року в Згурівському відділі Київської обласної філії Центру Державного земельного кадастру за №72 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,1177 га, яка розташована на території Малоберезанської сільської ради Згурівського району Київської області.

Стягнути з Фермерським господарством «Статок»( юридична адреса 07642 с. Мала Березанка, Згурівського району, Київської області вул. Козацька, 2-А, КОД ) на користьТовариства з обмеженою відповідальністю «Квінт ЛТД» (юридична адреса: 07642 Київська область, Згурівський район, с.Мала Березанка, вул. Шевченка, 44, КОД ЄДРПОУ- 23585256) понесені судові витрати по сплаті судового збору 4400 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 35370 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання АДРЕСА_1, РНОКПП - НОМЕР_1) на користьТовариства з обмеженою відповідальністю «Квінт ЛТД» (юридична адреса: 07642 Київська область, Згурівський район, с.Мала Березанка, вул. Шевченка, 44, КОД ЄДРПОУ- 23585256) понесені судові витрати по сплаті судового збору 4400 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 35370 грн.

У задоволенні зустрічного позову Фермерського господарства «Статок» до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Квінт ЛТД» про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації речового права відмовити.

Рішення Згурівського районного суду Київської області від 31 травня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Квінт ЛТД», третя особа: Фермерське господарство «Статок» про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації речового права залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Мотивований текст постанови виготовлено та внесено до ЄДРСР 22 грудня 2018 року .

Головуючий суддя: М.А.Яворський

судді: Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагеєв