РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/157/16-ц

23 січня 2018 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Цвіркун О. С.

з участю секретаря Забейди А.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з нього на його користь заборгованість по договору кредиту №б/н від 12.03.2013 року, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 4600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не виконує зобов'язання, що виникли з договору, внаслідок чого утворилась заборгованість перед банком станом на 30.11.2015 року у розмірі 11650 грн. 95 коп. У зв'язку з цим позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по договору кредиту та судові витрати по справі.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги повністю з підстав викладених у позовній заяві. Зазначив, що доказами, які підтверджують укладання кредитного договору № б/н від 12.03.2013 року підтверджується, копією кредитного договору, який складається із Анкети-Заяви від 12.03.2013 року, Тарифів Банку та Умов та правил надання банківських послуг, розрахунок заборгованості, копія паспорта відповідача, за яким було оформлено кредитний договір, а також фото клієнта з карткою. Пояснив, що 27.09.2013 року відповідачу було надано довідку про те, що позичальник не має заборгованості перед Банком, однак після того, як була видана довідка 28.10.2013 року відповідач знову почав користуватися кредитною карткою. Зауважив, що з картки позивач здійснював поповнення рахунку мобільного телефону. Вказав на те, що у відповідача також є пенсійна картка ПАТ КБ «Приватбанку», з якої було здійсненно списання коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Відповіда та представник відповідача в судове заідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином в установленному законом порядку, про причини неявки суду не повідомили.

В обгрунтування заперечень щодо позовних вимог у заяві від 25 квітня 2017 року відповідач покликається на те, що у березні 2013 року він не укладав кредитного договору з ПАТ КБ «Приватбанком», кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено у 2007 році, який в подальшому було погашено. Також, покликається на довідку видану 27.09.2013 року ПАТ КБ «Приватбанк», за підписом Головного бухгалтера Банку ОСОБА_4, згідно якої станом на 27.09.2013 році у нього не має заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанк».

Згідно ч. 5 ст. 4 ЦПК України кожна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Однак, відповідно до ч. 2 ст. 2 ЦПК України суд та учасники судового процессу зобов'язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про розгляд справи за наявними доказами.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що 12.03.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_2 було укладено договір шляхом написання заяви, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, складає між сторонами договір про надання банківських послуг. Відповідно до умов даного договору ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 4600 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевими терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.5-31).

Факт укладання кредитного договору ОСОБА_2 з ПАТ КБ «Приватбанк» 12.03.2013 року також підтверджується копією паспорта відповідача за яким був оформлений кредитний договір (а.с. 32) та фото ОСОБА_2 з карткою (а.с. 92).

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В заперечення позовних вимог, відповідач посилався на довідку № 903802 від 27.09.2013 ПАТ КБ «Приватбанк», за підписом Головного бухгалтера Банку ОСОБА_4, згідно якої станом на 27.09.2013 році у ОСОБА_2 не має заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.70).

Однак, в судовому засіданні було встановлено, що 28.10.2013 року, уже після виданої йому довідки, відповідачем було знято із платіжної картки НОМЕР_2, яка була видана відповідачу за кредитним договором № б/н від 12.03.2013 року, кошти разом із комісією, в розмірі, 624 грн., що підтверджується випискою із розрахунку по платіжній картці та продовжував після 28.10.2013 нею користуватися (а.с. 89-91).

В судовому засіданні також було встановлено, що окрім платіжної картки НОМЕР_2, яку було видано відповідачу за результатом укладеного кредитного договору № б/н від 12.03.2013 року, ОСОБА_2 має платіжну картку НОМЕР_3 ПАТ КБ «Приватбанку» на яку отримує пенсію.

З аналізу виписок руху коштів по платіжній картці виданої за кредитним договором № б/н від 12.03.2013 року (а.с. 89-91) та платіжної картки, на яку відповідач отримує пенсію (а.с. 124-126), вбачається, що з двох карток було здійснено поповнення рахунку мобільного телефону за одним і тим же номером.

Окрім того, з картки НОМЕР_3 здійснювалося автоматичне списання коштів для погашення заборгованості за карткою 52**93 (а.с. 126).

Таким чином, встановлено, що позивач виконав взяті на себе зобов'язання та надав відповідачу кредитні кошти у визначеному договором розмірі, однак відповідачем у порушення умови кредитного договору, не повернутий кредит у строки/терміни передбачені договором, не плачені проценти/прострочені проценти за користування кредитом у строки/терміни, передбачені даним договором та не повернуто щомісячну комісію.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором.

Згідно вимог ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання.

Встановлено, що відповідач в порушення зазначених норм закону та умов договору зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим в нього перед ПАТ КБ «Приватбанк» виникла заборгованість, яка станом на 30.11.2015 року становить 11650 грн. 95 коп., що складається з наступного: 4579 грн. 27 коп. - заборгованість за кредитом, 4897 грн. 63 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1143 грн. 05 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг договору: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 531 грн. 00 коп. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості наявним в матеріалах справи (а.с.4).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Укладання кредитного договору та отримання кредиту ОСОБА_2 підтверджується матеріалами справи.

В зв'язку з несплатою коштів по кредитному договору ОСОБА_2 істотно порушує умови кредитного договору, заборгованість не погашає, а тому суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача.

Керуючись ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі понесені останнім на оплату судового збору в розмірі 1378 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 15, 512, 526, 527, 530, 554, 611, 612, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. 81, 141, 223, 258, 264-265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», місце знаходження вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, до ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 12.03.2013 року у розмірі 11650 (одинадцять тисяч шістсот п'ятдесят) гривень 95 копійок, яка складається з наступного:

4579 грн. 27 коп. - заборгованість за кредитом;

4897 грн. 63 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

1143 грн. 05 коп. - заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина);

531 грн. 00 коп. - штраф (процентна частина).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» витрати понесені останнім на оплату судового збору в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок.

Повний текст рішення складено 29.01.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяО. С. Цвіркун