Справа №612/746/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2018 року смт. Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області у складі - головуючого судді Мороза О.І., за участю секретаря Коняєвої Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Близнюки Харківської області цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК", представник - Савіхіна Анастасія Миколаївна, до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

07.12. 2017 ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК" (надалі - Банк), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступне.

13.07.2012 між Банком та ОСОБА_3 укладено договір №б/н (надалі - Договір), за яким вона отримала кредит у розмірі 9000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Свої зобов'язання Банк виконав повністю. Відповідач же, порушив умови Договору і, станом на 19.10.2017 має заборгованість перед Банком на загальну суму 16836,28 гривень, яку і просять стягнути на їх користь із відповідача разом із понесеними судовими витратами - 1600,00 грн.

В порядку ч.5 ст. 279 ЦПК України, з ініціативи суду, сторони про дату, час та місце судового засідання повідомлялися своєчасно судовими повістками про виклик, але в судові засідання не з'явилися(а.с.43-44).

Позивач надав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги підтримує(а.с.32).

Відповідач також надала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності. Вказала, що позов визнає частково. Не визнає вимоги щодо стягнення нарахованої пені оскільки вони не можуть бути застосовані одночасно із стягненням штрафу відповідно до ст. 549ЦК України. Штраф - у вигляді процентної складової визнає. Штраф у вигляді фіксованої частини не визнає як такий, що суперечить вимогам законодавства.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом установлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Судом установлено, що Банк є публічним акціонерним товариством, юридичною особою та має банківську ліцензію на надання банківських послуг (а.с.28-31).

ОСОБА_3 є громадянкою України, про що свідчить фотокопія її паспорту(а.с.26).

13.07. 2012 між Банком та ОСОБА_3 укладено договір №б/н (надалі - Договір), за яким вона отримала кредит у розмірі 9000,00 гривень на умовах, як викладено вище. Договір складається з анкети-заяви позичальника, додаткової інформації, довідки про умови кредитування з карткою «Універсальна», Умов та правил надання банківських послуг (а.с.9-25).

Договір відповідає вимогам ст.ст. 626-628, 1054,1055 ЦК України і відповідно до ст.629 цього Кодексу є обов'язковим до виконання сторонами.

Свої зобов'язання згідно Договору Банк виконав.

В порушення умов Договору відповідач, станом на 19.10.2017 має загальну заборгованість перед Банком у розмірі 16836,28 гривень, яка складається із наступного:

- тіло кредиту - 932,79 грн.,

- нараховано відсотків за користування кредитом - 9191,53 грн.,

- нараховано пені - 5434,04 грн.,

а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.,

- штраф (процентна складова) - 777,92 грн.

Розмір заборгованості підтверджується належним розрахунком (а.с.5-8).

Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до Умов надання банківських послуг:

- п.2.1.1.5.5. позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором;

- п.2.1.1.5.6 - у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу Банку боржник повинен виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

- п. 2.1.1.7.6 - при порушені позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлений Договором.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Банку достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже вимоги Банку щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту, відсотків за користування кредитом, штрафу у розмірі процентної складової, суд, з урахуванням думки відповідача, викладеній у письмовій заяві, вважає доведеними і такими, що підлягають задоволенню.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на їх користь штрафу у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 5434,04 грн. пені, проти чого обґрунтовано заперечує відповідач, задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Суд виходить з того, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15.

Крім того, із ст. 549 ЦК України вбачається і те, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Отже встановлений договором позики вид забезпечення виконання зобов'язання у вигляді неустойки - 500 грн. як штраф (фіксована частина) не відповідає змісту цього поняття та її правовій природі, як грошової суми, що обчислюється у відсотках до суми зобов'язання.

Отже судом встановлено що ці умови договору не відповідають вимогам закону, а тому в цій частині не підлягають задоволенню.

На підставі ч.1, п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ними і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору - 1600,00 грн.

На підставі ст.ст. 526, 626,627,628, 629, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 4,5,10,12,13,19,23,34,8,141,175,176,211,229,235, ч.2 ст. 247, ст. ст. 258, 259, 265, 268, ч.5 ст.279, ст.ст. 354,355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки села Корзунове Печенського району Мурманської області, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Близнюківським РВ УМВС України в Харківській області 03 лютого 2000 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК"ПРИВАТБАНК", 01001, м. Київ, вул. Грушевського буд. 1Д, , МФО №305299, рахунок №3111, заборгованість за кредитним договором №б/н від 13.07.2012, станом на 19.10. 2017 у розмірі 10902 грн. 24 коп., яка складається із наступного: тіло кредиту - 932,79 грн., нараховані відсотки за користування кредитом - 9191,53 грн., штраф (процентна складова) - 777,92 грн., а крім того судові витрати - судовий збір у розмірі - 1600 грн. 00 коп., що разом складає 12502 ( дванадцять тисяч п'ятсот дві ) грн. 24 коп.

В іншому у задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процессуального кодексу України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області або через Близнюківський районний суд Харківської області.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Мороз