Справа № 523/3591/18
Провадження №2-с/523/36/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2018 р.Суддя Суворовського районного суду м.Одеси Аліна С.С., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про визнання судового наказу від 30.03.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів, таким, що не підлягає виконанню, -

Встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання судового наказу від 30.03.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів, таким, що не підлягає виконанню.

Вивчивши позовні матеріали виявилось, що заява не відповідає вимогам ст.175,177,442 ЦПК України.

Згідно з положеннями ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У відповідності до ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом .

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України відповідно до ч. 1 ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід'ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов'язання адміністративних органів виконувати рішення.

Заявником не подано до суду належні і допустимі докази про наявність підстав для визнання цього судового наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, що його було видано помилково, або якщо обовязок заявника як боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням, добровільним виконанням заявником як боржником чи іншою особою в його інтересах або з інших причин обовязку щодо сплати присуджених коштів на утримання малолітньої дитини.

Так, згідно із ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Відповідно ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу. Також, у відповідності до ч. 4 ст. 273 УПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Отже, зазначеними вище нормами врегульовано порядок та способи вирішення питання у разі незгоди боржників щодо сплати аліментів та їх розмірів у випадках стягнення коштів на утримання дітей на підставі виданого судового наказу, які заявник не застосував.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.175,177,185,260 ЦПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання судового наказу від 30.03.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів, таким, що не підлягає виконанню - залишити без руху.

Копію ухвали направити заявнику ОСОБА_1 - для відома, та виконання.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність виправити вказані недоліки в строк, з дня отримання позивачем ухвали, не більше десяти днів, відповідно до ч.2,3 ст.185 ЦПК України, інакше заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала виготовлена та підписана 22.06.2018 року.

Суддя: Аліна С.С.