ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 623/1886/18 Головуючий суддя І інстанції Гуренко М. О.
Провадження № 22-ц/818/854/18 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із земельних правовідносин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі суддів судової колегії судової палати у цивільних справах :

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів колегії - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на рішення Ізюмського міськрайоннного суду Харківської області від 12 вересня 2018 року у складі головуючого судді Гуренко М.О. по справі за позовом ОСОБА_4 до Фермерського господарства "Ідеал-агро" про визнання припиненим договору оренди та повернення земельних ділянок,

встановив:

26 червня 2018 року представник ОСОБА_4 ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Фермерського господарства "Ідеал-агро" про визнання припиненим договору оренди та повернення земельних ділянок.

Позовна заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_4 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :02:000:0223 площею 4,3675 га, яка розташована на території Камянської сільської ради Ізюмського району Харківської області, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-018 від 14 травня 2018 р. (а.с.13-15) та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :02:000:0225 площею 4,1480 га, яка розташована на території Кам'янської сільської ради Ізюмського району Харківської області, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ- 018 від 14 травня 2018 р. (а.с.16-18).

04 лютого 2010 року між позивачем та відповідачем укладено Договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0223, загальною площею 4,3675 га, яка розташована на території Кам'янської сільської ради Ізюмського району Харківської області. Зазначений договір 23 квітня 2012 р. було зареєстровано в Ізюмському міськрайонному відділі Харківської регіональної філії державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 00930. (а.с.70-72). Пунктом 8 даного Договору передбачено, що договір укладено на 25 років. Сторони 23 квітня 2012 року склали акт приймання-передачі земельної ділянки (а.с.76), 04.02.2010 року склали акт про визначення меж земельної ділянки. (а.с.75).

22 червня 2011 року між сторонами було укладено Договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0225, загальною площею 4,1480 га, яка розташована на території Кам'янської сільської ради Ізюмського району Харківської області. Зазначений договір 23 квітня 2012 р. було зареєстровано в Ізюмському міськрайонному відділі Харківської регіональної філії державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 01044 (а.с.78-80). Пунктом 8 даного Договору передбачено, що договір укладено на 25 років. Сторони 23.05.2012 року склали акт приймання-передачі земельної ділянки (а.с.84), 22.06.2011 року склали акт про визначення меж земельної ділянки. (а.с.83).

Частиною третьою статті 31 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін.

Пунктом 38 кожного із зазначених договорів передбачено, що дія договорів припиняється шляхом розірвання за взаємною згодою сторін.

Також, пунктом 39 зазначених договорів передбачене право орендодавця розірвати договір оренди в односторонньому порядку шляхом направлення повідомлення про таке розірвання за два місяці до початку польових робіт, але не пізніше 10 січня поточного року.

06 жовтня 2017 р. позивачем було направлено відповідачу вимогу про розірвання Договорів оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :02:000:0223 та :02:000:0225 та повернення земельних ділянок. (а.с.32).

Листом № 723 від 04 листопада 2017 р. відповідач повідомив, що враховуючи той факт, що договір оренди землі з кадастровим номером :02:000:0223 від 04 лютого 2010 року був укладений в простій письмовій формі, запропонував позивачу надати на розгляд проект відповідної додаткової угоди з необхідними топографо-геодезичними матеріалами. (а.с.33).

Листом № 724 від 04 листопада 2017 р. відповідач повідомив, що враховуючи той факт, що договір оренди землі з кадастровим номером :02:000:0225 від 22 червня 2011 року був укладений в простій письмовій формі, запропонував позивачу надати на розгляд проект відповідної додаткової угоди з необхідними топографо-геодезичними матеріалами. (а.с.34).

Позивач зазначає, що 30 листопада 2017 р. він направив відповідачеві додаткові угоди від 29.11.2017 року щодо розірвання Договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0223 та Договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0225, проекти Актів приймання-передачі земельних ділянок та проекти Актів визначення меж земельних ділянок в натурі від 29.11.2017 року. (а.с.92-98).

Листом № 728 від 29 грудня 2017 р. та листом № 729 від 29 грудня 2017 р. відповідач повідомив, що надані документи, зокрема акт визначення меж земельних ділянок в натурі від 29.11.2017 року, суперечить чинному законодавству України, в зв'язку з чим ФГ "Ідеал-агро" повернув ОСОБА_4 без розгляду. (а.с.99-102).

09 лютого 2018 р. позивачем направлено відповідачеві ОСОБА_7 про повернення земельних ділянок з кадастровим номером :02:000:0223 та :02:000:0225 від 08 лютого 2018 року. (а.с.103-108).

Листами № 738 та 739 від 07 березня 2018 р. відповідач повідомив, що договори оренди були укладені в простій письмовій формі з подальшою державною реєстрацією, правовідносини щодо припинення договірних відносин повинні бути оформлені в такий самий спосіб та формі, з подальшою державною реєстрацією, також посилались на необхідність встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками. (а.с.1109-112).

На підставі викладеного ОСОБА_4 з посиланням на те, що сторони дійшли згоди про дострокове розірвання договору, просив суд:

- визнати припиненим з 04 листопада 2017 р. Договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0223, загальною площею 4,3675 га, яка розташована на території Кам'янської сільської ради Ізюмського району Харківської області, зареєстрований в Ізюмському міськрайонному відділі Харківської регіональної філії державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 00930;

- зобов'язати Фермерське господарство "Ідеал-агро" повернути ОСОБА_4 земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0223, площею 4,3675 га, яка розташована на території Кам'янської сільської ради Ізюмського району Харківської області;

- визнати припиненим з 04 листопада 2017 р. Договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0225, загальною площею 4,1480 га, яка розташована на території Кам'янської сільської ради Ізюмського району Харківської області, зареєстрований в Ізюмському міськрайонному відділі Харківської регіональної філії державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 01044;

- зобов'язати Фермерське господарство "Ідеал-агро" повернути ОСОБА_4 земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0225, площею 4,1480 га, яка розташована на території Кам'янської сільської ради;

- стягнути з Фермерського господарства "Ідеал-агро" на користь ОСОБА_4 всі судові витрати, понесені по справі.

В судове засідання позивач не зявився, його інтереси представляв представник. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги позивача та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Посилався на неможливість підписання додаткової угоди про дострокове розірвання догорів оренди та акту приймання-передачі орендованих земельних ділянок за відсутності затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Рішенням Ізюмського міськрайоннного суду Харківської області від 12 вересня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_8-адвокат ОСОБА_5 просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення необєктивне, необгрунтоване, ухвалене з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме: ч.1 ст.14, ч.3 ст.31 Закону України «Про оренду землі» та ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України, ч.1 ст.654 ЦК України, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Вказав, що висновок суду про ненадання позивачем доказів наявності підстав для розірвання зазначених договорів в односторонньому порядку не відповідає доводам позивача про розірвання зазначених договорів за згодою сторін, в порядку передбаченому п.38 Договору оренди землі від 04 лютого 2010 року та п.38 договору оренди землі від 22 червня 2011 року.

Зазначив, що під час розгляду справи судом першої інстанції не надано належної правової оцінки листам ФГ «ІДЕАЛ АГРО» №723 та №724 від 4 листопада 2017 р., яким відповідач фактично висловив згоду із розірванням договорів оренди землі, укладених з позивачем, та запропонував надати проект відповідної додаткової угоди разом із топографо-геодезичними матеріалами. Судом першої інстанції не надано належної правової оцінки листам ФГ «ІДЕАЛ АГРО» № 728 та № 729 від 29 грудня 2017 р. та листам № 738 та № 739 від 7 березня 2018 р., якими відповідач відмовився від підписання додаткових угод щодо розірвання договорів оренди та Актів приймання-передачі земельних ділянок, які були йому надісланий, нібито, в зв'язку із необхідністю виготовлення проекту встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), та якими не заперечувався факт припинення Договору оренди землі від 4 лютого 2010 року та договору оренди землі від 22 червня 2011 року. У вищевказаних листах відповідач посилається на неможливість підписання додаткової угоди та акту приймання-передачі за відсутності затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Відповідач визнає необхідність повернення земельної ділянки, що орендується, але наголошує на тимчасовій неможливості такого повернення внаслідок відсутності проекту встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Вказав, що судом першої інстанції проігноровані доводи позивача про те, що договори оренди землі є розірваними з моменту надання відповідачем своєї згоди на їх розірвання, викладеної у листах № 723 та №724 від 04 листопада 2017 року.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього.

Згідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які зявилися у судове засідання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

У статті 263 ЦПК України визначені наступні вимоги до законності і обґрунтованість судового рішення:

1. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

3. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що: взаємної згоди сторін на розірвання Догорів не доведено; додаткові угоди між сторонами не укладались, та ці договори не були в судовому порядку розірваними; в судовому засіданні представник позивача не довів справжність волевиявлення позивача.

При цьому суд також встановив, що позивач не дотримався передбаченої у п. 39 договору оренди землі умови щодо розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку про письмове попередження заінтересованої сторони за два місяці до початку польових робіт, але не пізніше 10 січня поточного року. При цьому підстав, передбачених законом або договором, для визнання припиненими договорів оренди землі не навів.

Термін дії Договорів оренди землі не закінчився, у відповідача не виникало правового обовязку повернути позивачу спірні земельні ділянки. Сторони договору погодили процедуру, за умови дотримання якої договори оренди може бути визнано припиненими, і яка не є тотожною підставам припинення права користування земельною ділянкою. У вказаних листах, якими обмінялися сторони, не зафіксована згода ні позивача, ні відповідача на розірвання Договорів оренди за взаємною згодою сторін.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду.

Так, за правилами статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути розірваний або змінений за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Аналогічна норма закріплена у статті 31 Закону України «Про оренду землі».

За змістом частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24, 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

На момент укладення договору оренди земельної ділянки істотними умовами договору визначено, зокрема, й умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду, умови збереження стану обєкта оренди.

Судовим розглядом встановлено, що позивач ОСОБА_4 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :02:000:0223 площею 4,3675 га, яка розташована на території Камянської сільської ради Ізюмського району Харківської області, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-018 від 14 травня 2018 р. (а.с.13-15) та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :02:000:0225 площею 4,1480 га, яка розташована на території Кам'янської сільської ради Ізюмського району Харківської області, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ- 018 від 14 травня 2018 р. (а.с.16-18).

04 лютого 2010 року між позивачем та відповідачем укладено Договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0223, загальною площею 4,3675 га, яка розташована на території Кам'янської сільської ради Ізюмського району Харківської області. Зазначений договір 23 квітня 2012 р. було зареєстровано в Ізюмському міськрайонному відділі Харківської регіональної філії державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 00930. (а.с.70-72). Пунктом 8 даного Договору передбачено, що договір укладено на 25 років. Сторони 23 квітня 2012 року склали акт приймання-передачі земельної ділянки (а.с.76), 04.02.2010 року склали акт про визначення меж земельної ділянки. (а.с.75).

22 червня 2011 року між сторонами було укладено Договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0225, загальною площею 4,1480 га, яка розташована на території Кам'янської сільської ради Ізюмського району Харківської області. Зазначений договір 23 квітня 2012 р. було зареєстровано в Ізюмському міськрайонному відділі Харківської регіональної філії державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 01044 (а.с.78-80). Пунктом 8 даного Договору передбачено, що договір укладено на 25 років. Сторони 23.05.2012 року склали акт приймання-передачі земельної ділянки (а.с.84), 22.06.2011 року склали акт про визначення меж земельної ділянки. (а.с.83).

При цьому в матеріалах справи відсутні докази про наявність порушень умов договору орендарем.

Частиною третьою статті 31 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін.

Пунктом 38 кожного із зазначених договорів передбачено, що дія договорів припиняється шляхом розірвання за взаємною згодою сторін.

Також, пунктом 39 зазначених договорів передбачене право орендодавця розірвати договір оренди в односторонньому порядку шляхом направлення повідомлення про таке розірвання за два місяці до початку польових робіт, але не пізніше 10 січня поточного року.

06 жовтня 2017 р. позивачем було направлено відповідачу вимогу про розірвання Договорів оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :02:000:0223 та :02:000:0225 та повернення земельних ділянок. (а.с.32).

Листом № 723 від 04 листопада 2017 р. відповідач повідомив, що враховуючи той факт, що договір оренди землі з кадастровим номером :02:000:0223 від 04 лютого 2010 року був укладений в простій письмовій формі, запропонував позивачу надати на розгляд проект відповідної додаткової угоди з необхідними топографо-геодезичними матеріалами. (а.с.33).

Листом № 724 від 04 листопада 2017 р. відповідач повідомив, що враховуючи той факт, що договір оренди землі з кадастровим номером :02:000:0225 від 22 червня 2011 року був укладений в простій письмовій формі, запропонував позивачу надати на розгляд проект відповідної додаткової угоди з необхідними топографо-геодезичними матеріалами. (а.с.34).

Зазначає, що 30 листопада 2017 р. він направив відповідачеві додаткові угоди від 29.11.2017 року щодо розірвання Договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0223 та Договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0225, проекти Актів приймання-передачі земельних ділянок та проекти Актів визначення меж земельних ділянок в натурі від 29.11.2017 року. (а.с.92-98).

Листом № 728 від 29 грудня 2017 р. та листом № 729 від 29 грудня 2017 р. відповідач повідомив, що надані документи, зокрема акт визначення меж земельних ділянок в натурі від 29.11.2017 року, суперечить чинному законодавству України, в зв'язку з чим ФГ "Ідеал-агро" повернув ОСОБА_4 без розгляду. (а.с.99-102).

09 лютого 2018 р. позивачем направлено відповідачеві ОСОБА_7 про повернення земельних ділянок з кадастровим номером :02:000:0223 та :02:000:0225 від 08 лютого 2018 року. (а.с.103-108).

Листами № 738 та 739 від 07 березня 2018 р. відповідач повідомив, що договори оренди були укладені в простій письмовій формі з подальшою державною реєстрацією, правовідносини щодо припинення договірних відносин повинні бути оформлені в такий самий спосіб та формі, з подальшою державною реєстрацією, також посилались на необхідність встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками. (а.с.1109-112).

Частиною 1 ст.651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.2 ст.651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У частині 1 ст.652 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Відповідно до ч.1 ст.783 Цивільного кодексу України, наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо: 1) наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі; 2) наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі; 3) наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; 4) наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов'язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

Разом з тим, ч.2 ст.792 ЦК України передбачено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно з ч.9 ст.93 ЗК України, відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Статтею 31 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Частиною 1 ст.32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Статтею 141 ЗК України передбачено підстави припинення права користування земельною ділянкою, а саме:

а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;

б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом;

в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій;

г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам;

ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;

д) систематична несплата земельного податку або орендної плати;

е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці;

є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Згідно з ч.1 ст.34 Закону України "Про оренду землі", у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначав, що на земельних ділянках з кадастровими номерами :02:000:0223 та :02:000:0225 на сьогоднішній день росте соняшник врожаю 2018 р., який було посіяно під час строку дії договорів, при цьому були понесені значні витрати на посівний матеріал, добрива, засоби хімічного рослин, паливно-мастильні матеріали, заробітну плату працівникам відповідача, які сільськогосподарські роботи, а також витрати у звязку зі зносом та ремонтом господарської техніки.

Відповідно до п.15 даних Договорів сторони домовились, що земельна ділянка передається в для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В абз.3 п.30 Договорів закріплені права Орендаря: використовувати орендовану ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Зі змісту абз.3 п.31 Договорів вбачається, що обовязки Орендаря: використовувати орендовану земельну ділянку відповідно до мети, визначеної у п.15, 16 Договору, дотримуючись при цьому вимог чинного земельного і екологічного законодавства державних і місцевих стандартів, норм і правил щодо використання землі.

Згідно ст.25 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендар земельної ділянки має право: самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження; отримувати продукцію і доходи; здійснювати в установленому законодавством порядку за письмовою згодою орендодавця будівництво водогосподарських споруд та меліоративних систем.

Частиною 1 ст.95 ЗК України встановлено, що землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право: а) самостійно господарювати на землі; б) власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; в) використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, ліси, водні обєкти, а також інші корисні властивості землі; г) на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; ґ) споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

У частині 1 ст.775 ЦК України передбачено, що наймачеві належить право власності на плоди, продукцію, доходи, одержані ним у результаті користування річчю, переданою у найм.

Частиною 1 ст.317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Правильність обчислення строку дії Договорів оренди земельних ділянок підтверджується п.43 даних договорів, ч.1 ст.210, 1, ч.3 ст.640 Цивільного кодексу України, ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України, 20 Закону України "Про оренду землі", а також постановою Верховного Суду України від 18.01.2017 р. по справі № 532/129/16-ц, в якій Верховний Суд України на засіданні судової палати у цивільних справах при розгляді справи за позовом про витребування земельної ділянки з незаконного користування, вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судами касаційної інстанції норм права сформулював правову позицію, згідно з якою строк дії договору оренди землі починається після набрання ним чинності; набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обовязки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.

У зазначеній справі Верховний Суд України, застосовуючи ч.1 ст.638, ч.1 ст.210, ч.2 ст.792 Цивільного кодексу України, ст.ст.18,20 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), прийшов до висновку, що строк дії договору оренди землі від 02.01.2011 р., укладеного терміном на 5 років та зареєстрованого 19.06.2012 р. у Відділі Держкомзему Кобеляцького району Полтавської області, спливає 19.06.2017 р., у звязку з чим Верховний Суд України зазначив, що строк дії цього договору не закінчився, він є чинним, тому підстави для витребування землі відсутні.

Правильність даної позиції підтверджується також постановою Верховного Суду України від 27.04.2017 р. по справі №634/871/15-ц та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.04.2016 р. по справі №468/1638/15-ц.

Також висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2017 року у справі № 6-422цс17, в якому вказано, що строк дії договору оренди землі, умовами якого передбачено, що відлік строку оренди настає з моменту державної реєстрації цього договору, починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення. Даний висновок також було викладено в постанові Верховного суду від 20.02.2018 року у справі № 379/386/16-ц.

Частинами 1, 2 ст.207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття.

Згідно з ч.1 ст.642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Виходячи зі змісту листів Голови ФГ «Ідеал Агро» від 04 листопада 2017 року та від 29 грудня 2017 року №№ 723, 724, 728, 729 у відповідь на повідомлення про розірвання догорів оренди землі орендар обумовив розірвання договорів необхідністю укладанням додаткової угоди з необхідними топографо-геодезичними матеріалами, та повернув без розгляду надані у звязку з цим позивачем акт визначення меж орендованих земельних ділянок, з посиланням на те, що надані документи суперечать чинному законодавству України (а.с. 33-36).

Таким чином, за відсутності повної і безумовної згоди, яка всупереч процесуального обовязку, передбаченого ст.ст. 12, 80 ЦПК України не була належним чином доведена позивачем, відповідно до вказаної норми ч. 1 ст. 642 ЦК України у даному випадку не було досягнуто згоди сторін про дострокове припинення договорів оренди землі.

Висновки суду з цього приводу є законними і обгрнутованими і доводами скарги не спростовуються

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, що передбачено у ст. 78 ЦПК України про допустимість доказів. Належними є доказами які містять інформацію щодо предмета доказування: обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, ст. 77 ЦПК України.

Зважаючи на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідно до умов договору та положень статті 32 Закону України «Про оренду землі» і статті 651 ЦК України відсутні підстави для розірвання цього договору в судовому порядку, оскільки сторони взаємної згоди щодо розірвання договору не досягли.

Доводи скарги зводяться фактично до переоцінки доказів, вони не доведені і не спростовують висновки суду, та не дають підстав вважати, що при розгляді справи судом допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, тому колегія суддів вважає за необхідне скаргу залишити без задоволення.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції з передбачених ст. 375 ЦПК України підстав залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України відсутні підстави для перерозподілу судових витрат.

Керуючись статтями 367, п.1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 382-384, 388-391, суд апеляційної інстанції

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Рішення Ізюмського міськрайоннного суду Харківської області від 12 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 22 грудня 2018 року.

Головуючий: В.Б. Яцина.

Судді: І.В. Бурлака.

ОСОБА_9.