АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3672/18 Справа № 204/7154/17 Головуючий у 1 й інстанції - Нізік О. В. Доповідач - Петешенкова М.Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Макарова М.О.

при секретарі - Лященко С.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14 березня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Дніпроводоканал» про захист прав споживачів та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що між ним та КП «Дніпроводоканал» укладено договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою його квартири: АДРЕСА_1 за особовим рахунком НОМЕР_1.

Вважає, що відповідач безпідставно і неправомірно нарахував йому заборгованість за період з 2008-2012 рік в розмірі 6 350,16 грн. При цьому, 28 лютого 2012 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська видано судовий наказ про стягнення вищезазначеної суми заборгованості. Не погодившись з судовим наказом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_3 подали до суду заяву про скасування судового наказу, посилаючись на те, що не згодні з сумою заборгованості.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02 листопада 2012 року скасовано судовий наказ по стягненню з нього вказаної заборгованості і відповідачеві запропоновано звернутися до суду у позовному провадженні.

Зазначає, що відповідач до теперішнього часу до суду з вимогою про стягнення заборгованості так і не звернувся, а тому передбачений ст. 256 ЦПК України строк позовної давності вже минув.

В свою чергу, він неодноразово звертався до відповідача із вимогою про зняття незаконної суми боргу з його особового рахунку, проте відповідач відмовляє та відсилає його до суду. Нарахування на його особистому рахунку боргу впливає на його права, інтереси та обов'язки, оскільки наявність боргу зумовила відмову Управління соціального захисту населення Чечелівської районної у місті Дніпрі ради в наданні йому субсидії.

На підставі зазначеного, просив зобов'язати КП «Дніпроводоканал» відкликати інформацію про борг в сумі 5 448,59 грн. 59 коп. у службі соціального захисту населення Чечелівського району міста Дніпра; зняти суму боргу в розмірі 6 220,34 грн. з особового рахунку НОМЕР_1.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14 березня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що в контексті вимог ст.16 ЦК України позивачем обраний неналежний спосіб захисту. Будь-яким іншим способом захистити права позивача, самостійно визначеним судом в силу ст.5 ЦПК України, який би не суперечив закону, суд не вбачає можливості, оскільки для захисту прав позивача законодавством визначений відповідний порядок, про що суд детально визначив у даному рішенні.

В апеляційній скарзі, поданій у вересні 2017 року, ОСОБА_2 посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції помилково не взято до уваги ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02 листопада 2012 року про скасування судового наказу, яка підтверджує відсутність заборгованості перед відповідачем, що унеможливлює отримання ним субсидії.

11 червня 2018 року КП «Дніпроводоканал» подало відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2

У відзиві на апеляційну скаргу КП «Дніпроводоканал» посилається на те, що позивачем обраний не неналежний спосіб захисту. Сплив позовної давності не припиняє зобов»язання і не є підставою для припинення самого права, а лише позбавляє можливості одержати судовий захист свого порушеного цивільного права за умови заяви сторони у спорі до винесення судом рішення.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, суд апеляційної інстанції у складі колегії суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

За змістом частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Судом встановлено, що КП «Дніпроводоканал» надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою знаходження квартири позивача: АДРЕСА_1.

Відповідно до договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення з відповідачем за його квартирою закріплено особовий рахунок НОМЕР_1.

За період з 2008-2012 рік КП «Дніпроводоканал» нарахувало заборгованість по сплаті послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на особовий рахунок НОМЕР_1.

28 лютого 2012 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська видано судовий наказ, яким було стягнуто вищезазначену суму заборгованості.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02 листопада 2012 року судовий наказ по стягненню з нього вказаної заборгованості було скасовано і відповідачеві запропоновано звернутися до суду у позовному провадженні.

Згідно звернення від 18 вересня 2017 року до керівника КП «Дніпроводоканал» ОСОБА_2 просив надати у письмовій формі інформацію про розмір заборгованості по особовому рахунку, та період за який виникла заборгованість, надати акт звірки за весь період за який виникла заборгованість.

17 грудня 2015 № Д-914 та 07 вересня 2017 року № Д-473 надані відповіді на звернення позивача.

Листом від 04 жовтня 2017 року № Д-521 КП «Дніпроводоканал» на звернення ОСОБА_2 від 18 вересня 2017 року повідомило строки виниклої заборгованості, порядок нарахування та суму (а. с. 9).

Відповідачем до суду першої інстанції надано розрахунок заборгованості по особовому рахунку НОМЕР_1 за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення квартири за адресою АДРЕСА_1 за спірний період.

Позивачем до суду надано свій розрахунок заборгованості по особовому рахунку НОМЕР_1 за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення квартири за адресою АДРЕСА_1 за спірний період (а. с. 58-60).

Згідно відповіді УСЗН Чечелівської районної у місті Дніпрі ради від 18 вересня 2017 року № 17/560, наданої на звернення ОСОБА_2, останньому було роз'яснено порядок отримання субсидії та зазначено про необхідність сплати боргу за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у сумі 5 448,59 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Але позивач оспорюючи рахунок на оплату комунальних послуг звернувся до суду з позовом про зобов'язання списати із особового рахунку заборгованість, тим самим обрав неналежний спосіб захисту.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх такими, що відповідають матеріалам справи та встановленим обставинам.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, оскільки відповідно до змісту ст.ст. 11 та 15 ЦК України права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розумніють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 цього Кодексу.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все, спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Звертаючись до суду позовом позивач зазначав, що наявність заборгованості на особовому рахунку порушує його права і інтереси, у зв'язку із відмовою у наданні субсидії, не заслуговують на увагу, оскільки позивачем не доведено, що на час розгляду справи у суді відповідачем порушуються його права як споживача комунальних послуг. Вимога відповідача про погашення заборгованості не встановлює для позивача будь-яких обов'язків, крім рекомендацій сплатити нараховані суми, а тому є різновидом претензії.

Питання про обґрунтованість нарахованої суми оплати за надані послуги є предметом іншого спору, так само як питання про стягнення суми боргу, або правомірності дій відповідачів про припинення надання комунальних послуг, але таких позовних вимог, ніхто зі сторін не заявляв.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, оскільки стягнення заборгованості не було предметом вищезазначеного позову.

Крім того, позивач не позбавлений можливості звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів з іншим позовом, з інших підстав.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що суд під час вирішення справи не взяв до уваги ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02 листопада 2012 року про скасування судового наказу, яка підтверджує відсутність його заборгованості перед відповідачем не можуть бути прийняті до уваги, оскільки були предметом розгляду в суді першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, а лише зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, ч.ч.3-6 ст.147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: М.Ю. Петешенкова

Н.М. Деркач

М.О. Макаров