Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Л. М. ,

при секретарі - Вангородська О. С.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду №4 м. Біла Церква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 19 листопада 2014 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб від якого мають неповнолітню дочку. За час перебування у шлюбі не вдалося створити міцну сім'ю, сторони мають різні погляди на життя та несумісні характери. Зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе, та суперечить їхнім інтересам. Вказує також на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв'язку з чим поросить розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі ? частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця. Судові витрати просить стягнути з відповідача.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу у її відсутність. Після розірвання шлюбу залишити прізвище «ОСОБА_1».

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав через канцелярію суду заяву в якій позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 19 листопада 2014 року, у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_1. Від спільного життя мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_2.

Сторони припинили подружні відносини через відсутність взаєморозуміння та різні життєві погляди. Тривалий час не проживають однією сім'єю, спільного господарства не ведуть, наміру зберігати шлюб не мають.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З'ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші життєві обставини, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між ними має бути розірваний.

Також судом встановлено, що донька перебуває на утримання матері, відповідач добровільно грошових коштів на її утримання не надає.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд має врахувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст.183 СК України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження, та те, що відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів у вказаному розмірі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При зверненні до суду з вказаним позовом позивачка сплатила судовий збір у розмірі 640 грн., що підтверджується квитанцією код 1044-3286-9275-3522 від 10.11.2017 року. Враховуючи, що на час подачі відповідачем заяви про визнання позову розгляд справи по суті не розпочався, суд вважає за необхідне повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту - стягнути на її користь з відповідача.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає до стягнення з відповідача судовий збір у розмірі 640,00 грн., на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 112, 180, 182, 183 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 206, 258-259, 265, 268, 354-355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 19 листопада 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1801 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище - «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 10 листопада 2017 року і до повноліття дитини.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно квитанції код 1044-3286-9275-3522 від 10.11.2017 року, у розмірі 320 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на корить ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в розмірі 320 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь Держави в розмірі 640,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л. М. Кошель