Справа № 2-807/11
Провадження №6/148/3/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд

Вінницької області в складі: судді Саламахи О.В.

за участю: секретаря Носулько К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ПАТ «ДельтаБанк» про заміну сторони, поновлення строків предявлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документу, -

ВСТАНОВИВ:

До Тульчинського районного суду Вінницької області надійшла заява ПАТ «ДельтаБанк» про заміну сторони, поновлення строків предявлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документу.

Вказана заява мотивована тим, що рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 15.11.2011 у справі № 2-807/11, стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсиббанк» борг за кредитним договором № 0(01) від 22.12.2006.

Згодом 08.12.2011 між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу права вимоги, за умовами якого ТОВ «Укрсиббанк» передало ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитним договорами, у тому числі і договором № 0(01) від 22.12.2006. Таким чином, заявник набув прав кредитора за указаним договором.

В ході внутрішньобанківської перевірки ПАТ «Дельта Банк» встановлено, що по кредитному договору № 0(01) від 22.12.2006, ухвалено рішення суду у справі № 2-807/11 ПАТ «Укрсиббанк» оригінал виконавчого листа Тульчинського районного суду Вінницької області по справі № 2-807/11 в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 0(01) від 22.12.2006 до ПАТ «Дельта Банк» не передавав його на виконання до ДВС.

Оскільки, 02.10.2015 ОСОБА_3 банк України прийняв рішення про ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», це спричинило звільнення працівників та відсутність належного контролю за супроводженням кредитних активів заявника, у звязку з чим, останній позбавлений можливості здійснити заміну сторони у справі.

Рішення Тульчинського районного суду від 15.11.2011 за № 2-807/11 в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 0(01) від 22.12.2006 залишається не виконаним. Боржники - ОСОБА_4, ОСОБА_2 не погашають заборгованість та ухиляються від самостійного виконання даного рішення суду.

За таких обставин ПАТ «ДельтаБанк» звернулося до суду з даною заявою і просить замінити сторону у справі 2-807/11 з ПАТ «Укрсиббанк» на ПАТ «Дельта Банк», визнати поважними причини пропуску предявлення виконавчого листа до виконання та видати дублікат виконавчого листа.

Представник заявника у судове засідання не зявився і відомостей про причини неявки суду не повідомив, хоча заявник своєчасно і належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи.

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не зявився і відомостей про причини неявки суду не повідомив, хоча своєчасно і належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи.

Боржник ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечила щодо задоволення заяви ПАТ «Дельта Банк» та зазначила, що згідно договору № 0(01) від 22.12.2006 та на підставі рішення Тульчинського районного суду Вінницької області у справі № 148/276/14-ц від 16.10.2014, погашає заборгованість на користь заявника у рамках виконавчого провадження № 46040669 від 16.01.2015.

Крім того, згідно письмових заперечень поданих ОСОБА_2 через канцелярію суду, останній нічого не відомо про існування заочного рішення у справі № 2-807/11 від 15.11.2011 та на її думку стягнення одних і тих самих заборгованості в рамках одного і того ж договору буде порушенням ст. 61 Конституції України. Також, на думку ОСОБА_2 заявник не надав будь-яких доказів, що підтверджують поважність пропуску строків пред'явлення виконавчого листа до виконання, оскільки у ПАТ «ДельтаБанк» виникло право вимоги з 08.12.2011, що свідчить про те, що заявнику на протязі більше 6 років відомо про наявність заочного рішення у справі № 2-807/11 від 15.11.2011, однак жодних дій щодо звернення його до виконання він не вживав, що є підставою для відмови у задоволенні вимог в частині визнання поважними причин пропуску строків пред'явлення виконавчого листа до виконання та їх поновлення. Заявивши вимоги про видачу дублікату виконавчого листа заявник не вказав причин відсутності його оригіналу, у зв'язку з чим, в цій частині вимог також слід відмовити.

Представник Тульчинського РВ ДВС ГУТЮ у Вінницькій області зазначив, що на виконанні у відділі знаходиться виконавче провадження за № 46040669, відкрите на підставі рішення Тульчинського районного суду у справі за № 148/276/14-ц щодо стягнення з ОСОБА_2 і ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ «ДельтаБанк».

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу суд встановив, що згідно договору № 0 від 22.12.2006, між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір на суму 7800 доларів США (а.с. 23 - 31). В забезпечення виконання зобовязань за указаним договором ПАТ «Укрсиббанк» уклало з ОСОБА_2 договір поруки № 80125 від 22.12.2006 (а.с. 32 33).

Рішенням Тульчинського районного суду № 2-807/11 від 15.11.2011 з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 солідарно стягнуто заборгованість на користь ПАТ «Укрсиббанк» на загальну суму 44642,99 грн. (а.с. 85).

Згідно акту прийому-передачі від 21.05.2012, договору купівлі-продажу від 08.12.2011, до ПАТ «ДельтаБанк» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 за кредитним договором № 0(01) (а.с. 95, 106 - 109).

У відповідності до інформації Тульчинського РВ ДВС ГУТЮ у Вінницькій області № 9394 від 10.11.2017, виконавчий лист у справі № 2-807/11 не надходив на виконання і на виконанні не перебуває. Разом з тим, на виконанні у Тульчинському РВ ДВС ГУТЮ у Вінницькій області знаходиться виконавчий лист № 148/276/14-ц від 16.10.2014 на підставі якого відкрито виконавче провадження № 46040669 в рамках якого з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ДельтаБанк» стягнуто 31641,90 грн., залишок боргу станом на 01.12.2017 26165,12 грн. (а.с. 96, 120).

Крім того, судом досліджено матеріали цивільної справи 148/276/14-ц, згідно яких 04.02.2014 заявник як правонаступник первісного кредитора ПАТ «Укрсиббанк» звертався до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором № 0(01) з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 за період з 22.12.2006 14.01.2014 на суму 57324,67 грн.

Відповідно до ч. 1 п. 9 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України ( чинної на момент розгляду справи), справи у судах першої інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією.

Згідно ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до ч. 1 п. 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання.

Згідно ч. 1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Таким чином, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв'язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі, й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов'язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї з сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернення до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, в якій вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно змісту ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з норм, зокрема пп. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою зміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст. 512, 514, ЦК України та ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження».

Разом з тим, суд вважає, що вимоги ПАТ «ДельтаБанк» в частині заміни сторони у справі № 2-807/11 не можуть бути задоволені з огляду на те, що заявником на момент звернення до суду з даною заявою уже реалізовано права кредитора щодо примусового отримання сум заборгованості з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 за кредитним договором № 0(01) у відповідності до рішення Тульчинського районного суду Вінницької області № 148/276/14-ц від 16.05.2014, яке набуло законної сили та перебуває на виконанні та охоплює заборгованість за період з 22.12.2006 14.01.2014.

В той час, як заочним рішенням у справі № 2-807/11 від 15.11.2011, стягнуто заборгованість за період з 22.12.2006 14.06.2011 та зазначений період охоплюється рішенням № 148/276/14-ц від 16.05.2014. Згідно матеріалів цивільної справи № 2-807/11 виконавчий лист у вказаній справі не видавався та вказане рішення не виконувалося, а предявлення його до виконання на даний час на думку суду призведе до порушення ст. 61 Конституції України, оскільки матиме наслідком подвійне стягнення одних та тих самих сум заборгованості.

Враховуючи, що право вимоги до ОСОБА_1 і ОСОБА_5 виникло у ПАТ «ДельтаБанк» 08.12.2011, суд вважає, що заявнику на протязі тривалого часу відомо про наявність рішення від 15.11.2011 у справі № 2-807/11, однак останній не вжив жодних дій з метою його виконання, а натомість повторно звернувся до суду з аналогічним позовом. Суд ставиться критично, до посилання заявника на ліквідацію банку у звязку з чим, рішення не предявлялося до виконання, оскільки як вказує сам заявник ОСОБА_3 банк України прийняв рішення про ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» 02.10.2015, тобто задовго після ухвалення рішення від 15.11.2011, у звязку з чим, в решті заявлених вимог суд вважає за необхідне також відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст. 433, 442 ЦПК України, ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 512 ЦК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ПАТ «ДельтаБанк» про заміну сторони, поновлення строків предявлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документу відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області.

Розяснити, що учасник справи, якому повну ухвалу суду не вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя: