Справа № 185/9053/17
Провадження № 2/185/725/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2018 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Палюх Т.Д.., при секретарі судового засідання Андруховій Ю.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської районної у місті Донецьку ради про визнання права власності в порядку спадкування,
10 листопада 2017 року згідно із відбитком штемпеля на конверті поштового відправлення позивач звернувся до суду з позовною заявою до Київської районної у місті Донецьку ради про визнання права власності в порядку спадкування.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є сином та спадкоємцем за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2. До спадкової маси входить, зокрема, 1/3 квартири, що розташована: АДРЕСА_1. Позивач в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину. Крім позивача, спадкоємцем вказаної частки квартири була ОСОБА_3 (баба позивача), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3. За життя ОСОБА_3 не встигла отримати свідоцтво про право на спадщину після ОСОБА_2, проте прийняла в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України.
Після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, відкрилася спадщина на: 1/3 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належала померлій на праві спільної часткової власності відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) НОМЕР_2 від 28 жовтня 2005 року, та витягу про реєстрацію права власності па нерухоме майно, виданого Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» від 04 січня 2006 року №9496142; 1/6 частку квартири, що належала померлій у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, а всього на 1/2 частку квартири.
Однак, нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі вищевказаних свідоцтв при право на спадщину за законом, оскільки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація про заявлене спадкове майно, а отримати відомості про реєстрацію права власності, які містяться на носіях, ведення яких здійснювало бюро технічної інвентаризації міста Донецька нотаріус не може, так як місто Донецьк знаходиться на непідконтрольній українській владі території. Також підставою відмови у вчиненні нотаріальної дії є відсутність довідки про реєстрацію померлих на день смерті та довідки про склад сім'ї.
Тому позивач просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, із ОСОБА_2, померлою ІНФОРМАЦІЯ_2, та із ОСОБА_3, померлою ІНФОРМАЦІЯ_3, за однією адресою, на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 А також просить визнати право власності на 1/6 частки квартири, що розташована: АДРЕСА_1, у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, визнати право власності на 1/2 частки квартири, що розташована: АДРЕСА_1, у порядку спадкування після смерті ОСОБА_3
Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за наявними матеріалами справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином, жодних заяв не надав.
Суд ухвалив розглянути справу заочно.
Перевіривши матеріали справи та дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 2 ст. 77, ч 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
28 жовтня 2005 року на підставі свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) НОМЕР_2, видане управлінням комунальних ресурсів, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1 набули право приватної власності на квартиру, яка розташована: АДРЕСА_1, по 1/3 частці кожний. Право власності зареєстровано комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації м. Донецька» 04.01.2006(а.с. 10,11).
Відповідно до витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян: ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_2, яка в свою чергу відповідно до свідоцтва про народження є матір'ю ОСОБА_1.(а.с. 9,14,15) А отже позивач є сином ОСОБА_2 та онуком ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть(а.с. 7).
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть(а.с. 16).
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Тому суд доходить висновку про доведеність вимоги про встановлення факту спільного постійного проживання позивача з померлими, а отже позивач є такою особою, що прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України.
Згідно з ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно із ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.
Позивач, ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_2 та відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцем за законом першої черги.
Позивач, ОСОБА_1, є онуком ОСОБА_3 та відповідно до ст.. 1261,1266 ЦК України спадкоємцем за законом першої черги за правом представлення.
Таким чином, судом встановлено, що до спадкової маси входить 1/6 частки квартири, що розташована: АДРЕСА_1, що залишилася після смерті ОСОБА_2, та право власності на 1/2 частки квартири, що розташована: АДРЕСА_1, що залишилася після смерті ОСОБА_3.
Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Згідно зі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
З огляду на викладене суд доходить висновку, що право власності на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання.
Керуючись ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1266, 1296, 1297 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12,13, 76-78, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України
Позовну заяву - задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, із ОСОБА_2, померлою ІНФОРМАЦІЯ_2, та із ОСОБА_3, померлою ІНФОРМАЦІЯ_3, за однією адресою на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на 1/6 частки квартири, що розташована: АДРЕСА_1, загальною площею 52,3 кв.м., житловою площею 32,3 кв.м., у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на 1/2 частки квартири, що розташована: АДРЕСА_1, загальною площею 52,3 кв.м., житловою площею 32,3 кв.м, у порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т. Д. Палюх