Провадження № 22-ц/780/437/18 Доповідач у 2 інстанції Сушко
Категорія 1 31.01.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 січня 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Кулішенка Ю.М.,

секретар: Тимошевська С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2017 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_1, треті особи: Управління Держземагенства в Києво-Святошинському районі Київської області, Реєстраційна служба Києво-Святошинського РУЮ Київської області про визнання незаконним рішення ради, державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування його реєстрації, визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування його реєстрації,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про перегляд рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 жовтня 2014 року у справі № 369/12633/13-ц за нововиявленими обставинами. Як нововиявленими обставинами ОСОБА_1 зазначає те, що у Висновку судової земельно-технічної експертизи №2383/16-41 від 19 серпня 2016 року експерт надає відповідь на поставлене питання № 2 судової експертизи: чи відповідає розроблена ПП «Першим земельним бюро» документація, вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування. У висновку експерта зазначено, що копія технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд - 0,0998 га на території м. Боярка вул. Деснянська, Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, розроблена ПП «Перше земельне бюро» в 2014 році, не відповідає за складом та змістом вимогам законодавства чинного станом на 31 грудня 2014 року. Зазначена невідповідність, на думку заявниці, свідчить про неналежність та недопустимість наданої позивачем технічної документації як доказу місцезнаходження її земельної ділянки та накладання на неї земельної ділянки ОСОБА_3, а тому при прийнятті рішення суд не міг прийняти до уваги цю технічну документацію. Заявниця вказує, що такий висновок експерта є нововиявленими обставинами і тому просила скасувати рішення від 29 жовтня 2014 року.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2017 року у задоволені заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу та задовольнити її заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення районного суду від 29.10.2014 року, скасувати його та прийняти нове рішення, яким у позові ОСОБА_2 відмовити повністю, посилаючись на її незаконність, не обґрунтованість, порушення судом норм процесуального права. Вважає, що суд дійшов помилкового висновку, що наведені в заяві доводи були їй відомі на час розгляду справи, оскільки представник ОСОБА_1 після ознайомлення із матеріалами справи №369/2744/15-ц, а саме 19.09.2016 року довідався про зміст висновку експерта й обставин, які ОСОБА_1 вважає нововиявленими у розумінні ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволені заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що потрібно розрізняти поняття нововиявленої обставини ( як факту) і нового доказу ( як підтвердження факту). Тому не може вважатись висновки судової земельно-технічної експертизи за № 2383/16-41 від 19 серпня 2016 року проведеної у іншій цивільній справі. До того ж експерт в своєму висновку вказує, що за результатами дослідження технічної документації 2014 року, невідповідностей вимогам законодавства за правилами оформлення, які могли вплинути на результати заходів цієї документацією, не виявлено. До того ж дана документація була відома заявникові при розгляді справи, вона була додана до справи і заявник не був позбавлений можливості своєчасно надавати докази та спростовувати надані іншою стороною, заявляючи про проведення відповідної експертизи.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до положень статті 361 ЦПК України (в редакції чинній на дату постановлення оскаржуваної ухвали) рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрало законної сили, можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами, зокрема, істотними для справи обставинами, що не були і не могли бути відомі особі, яка зверталася із заявою, на час розгляду справи, а також скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду.

Як нововиявлені можуть розглядатися обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час ухвалення рішення або постановлення ухвали, але про них не знали і не могли знати заявник і суд.

Таким чином, за змістом наведеної норми закону, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є процесом, що визначається юридичною природою цих обставин, до яких відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, що мають істотне значення для правильного вирішення спору, що існували на час розгляду справи і не могли бути відомі заявникові.

Отже, нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

Як роз'яснив Пленум Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.3 Постанови №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Заявник посилається як на нововиявлену обставину, зокрема, на Висновок судової земельно-технічної експертизи №2383/16-41 від 19 серпня 2016 року.

Однак, всебічно і повно проаналізувавши матеріали судової справи, колегія суддів приходить до висновку, що Висновок судової земельно-технічної експертизи №2383/16-41 від 19 серпня 2016 року, у розумінні ст.361 ЦПК України (в редакції чинній на дату постановлення оскаржуваної ухвали), не може бути нововиявленою обставиною, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 жовтня 2014 року, залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 22 грудня 2014 року, набрало законної сили.

Разом з тим, Висновок судової земельно-технічної експертизи №2383/16-41 був складений 19 серпня 2016 року, тобто після набрання рішенням суду першої інстанції законної сили.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК України (в редакції чинній на дату постановлення оскаржуваної ухвали), є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для скасування судового рішення за правилами глави 4 розділу V ЦПК України (в редакції чинній на дату постановлення оскаржуваної ухвали).

Отже, коллегія суддів, вважає, що обставина на яку посилається заявник (висновок експерта) не є нововиявленою обставиною в розумінні положень ЦПК України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на можливість ОСОБА_1 довести ті обставини, на які остання посилалася як на нововиявлені, під час розгляду справи судом по суті.

Як зазначено в п.5 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» №4 від 30 березня 2012 року, обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у справі не встановлено наявності нововиявлених обставин в розумінні положень ст.361 ЦК України (в редакції чинній на дату постановлення оскаржуваної ухвали).

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції викладених в ухвалі не спростовують.

Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено "31" січня 2018 року.

Головуючий:

Судді: