Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 320/261717 Головуючий у 1 інстанції: Редько О.В.
провадження № 22-ц/778/1291/18 У Х В А Л А
23 січня 2018 року м. Запоріжжя
Суддя Апеляційного суду Запорізької області Маловічко С.В., при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, треті особи - Мелітопольська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Рій Катерина Юріївна про визнання договору дарування недійсним та скасування реєстрації права власності ,
Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 грудня 2017 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, за якою не може бути відкрито апеляційне провадження з наступних підстав.

Апелянтом при зверненні до суду з апеляційною скаргою не сплачено судовий збір.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_1 26 грудня 2017 року та складалась у відповідності до вимогЦПК України після набуття 15.12.2017р. чинності змінами, внесеними на підставі Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року до цивільно-процесуального кодексу. Тому апеляційна скарга підлягає перевірці на відповідність вимогам ЦПК в ред. від 15.12.2017 р..

З 15 грудня 2017 року відповідно до Закону України «Про судовий збір» із змінами та доповненнями від 03.10.2017 N 2229-VIII /2229-19/ почали діяти нові ставки для сплати судового збору.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення суду дорівнює 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем подано позовну заяву, що має одночасно дві немайнові вимоги, а саме: визнання договору дарування недійсним та скасування реєстрації права власності.

Ставка судового збору, яка підлягала сплаті фізичною особою при поданні позовної заяви до суду першої інстанції з вимогою немайнового характеру становила 640 + 640 = 1280 грн.

Таким чином, судовий збір за подачу цієї апеляційної скарги становить 1280х150%=1920грн.

Реквізитами банківської установи, уповноваженої приймати судовий збір за подачу апеляційних скарг є: банк одержувача: ГУДКСУ у Запорізькій області, одержувач: УДКСУ у м. Запоріжжі Запорізької області, код одержувача (код за ЄДРПОУ): 38025409, код банку одержувача (МФО) 813015, рахунок одержувача: 0007, призначення платежу: судовий збір, код суду 02891457.

Крім того, апеляційна скарга не оформлена відповідно до вимог п.5 ч.2 ст. 356 ЦПК України, а саме: не зазначено, в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість оскаржуваного рішення.

Відповідно до вимог п. 5 ч.2 ст. 356 ЦПК України в апеляційній скарзі має бути зазначено: в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин). Також не виконано п. 6 цієї статті, якщо маються нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, про які слід зазначити в апеляційній скарзі.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянт наголошує на тому, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним та таким, що підлягає скасуванню, але за вимогами вказаної вище норми процесуального закону всі доводи мають бути викладені в апеляційній скарзі, які, на думку, апелянта, вказують на незаконність і необґрунтованість оскаржуваного рішення. Крім посилання на невідповідність рішення вимогам ч. 1, 2 ст. 376 ЦПК України, скаржник не конкретизує, які саме вимоги ч. 1 статті 376 ЦКУ порушені судом, та не розкриває цих обставин у змісті скарги, що унеможливлює перегляд оскаржуваного рішення суду в межах доводів такої апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що представник апелянта - ОСОБА_5 був присутнім в судовому засіданні при проголошенні оскаржуваного рішення (а.с. 59), а також 21.12.2017 року отримав повний текст рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 грудня 2017 року (а.с. 77). Тобто представник скаржника мав повний текст рішення та, відповідно мав можливість підготовити апеляційну скаргу з дотриманням вимог п.п. 5,6 ч. 2 ст. 356 ЦПК України.

На підставі ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України апеляційну скаргу необхідно залишити без руху і надати апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 грудня 2017 року залишити без руху.

Надати апелянту строк терміном десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали для надання до суду апеляційної інстанції оновленої апеляційної скарги, яка відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України та її копій відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірі 1920грн. на рахунок банківської установи, яка уповноважена на його отримання, попередивши, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута апелянту відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Суддя : С.В. Маловічко