Справа № 489/2619/17
Номер провадження 2/489/246/18
РІШЕННЯ

Іменем України

22 січня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретаря - Сироватки Т.О.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток в праві спільної сумісної власності, визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2017 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 Вказував, що йому, його сестрі - відповідачці, та їх матері - ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1. На теперішній час позивач має намір розпорядитись своєю часткою квартири, проте не має такої можливості, оскільки частки майна у спільній сумісній власності співвласників не визначені, мати померла, відповідач перешкоджає.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд визначити частки в спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 по 1/3 частині кожному із її співвласників, а також визнати за ним право власності на 1/3 частку в квартирі АДРЕСА_1, оскільки у нього відсутній правовстановлюючий документ.

Представник позивача, згідно заяви, просив про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, повідомлялась судом про розгляд справи належним чином. Причини неявки суду не повідомила.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 26.12.1996 р. квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_1, та ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_3 померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді частки у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1.

Згідно Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02.02.2017 р. визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що спірна квартира належала йому, відповідачці та їхній матері на праві спільної сумісної власності.

На теперішній час позивач має намір реалізувати своє право власності на його частку квартири, однак не має можливості розпоряджатись належним йому на праві власності нерухомим майном, оскільки частки співвласників в спірному майні не були визначені, а визначити їх на теперішній час в позасудовому порядку немає можливості.

Крім того, позивач зазначав, що частка матері сторін - ОСОБА_3 вже фактично виділена в розмірі 1/3 частки, оскільки за позивачем та відповідачкою, як спадкоємцями першої черги після смерті матері, визнано право власності на спадкове майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

У відповідності до ст. 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно.

Згідно ст. 370 ЦК України у випадку виділення частки в праві спільної сумісної власності вважається, що частки кожного із співвласників в праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлене за домовленістю співвласників або законом, або рішенням суду.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що співвласники в рівних частках користувались, володіли спільним майном, іншим чином визначити частки сторін у спільному майні неможливо, крім того, у позивача відсутній правовстановлюючий документ, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1 280 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 141-142, 200, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток в праві спільної сумісної власності, визнання права власності - задовольнити.

Визначити, що частки ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 є рівними і складають по 1/3 частині (частка кожного).

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 280 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 22.01.2018 року.

Суддя Н.С. Тихонова