Справа № 461/1980/17 Головуючий у 1 інстанції: Лялюк Є.Д.
Провадження № 22-ц/783/5892/17 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Мікуш Ю.Р.,

суддів: Павлишина О.Ф., Приколоти Т.І.

секретар Бохонко Е.Р.

З участю: представника ЛМР Шевченко М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 07 серпня 2017 року у справі за позовом Львівської міської ради до Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Загвойської Наталії Ігорівни, ОСОБА_3, третіх осіб: Управління комунальної власності ЛМР, ЛКП «Центральне», ФОП ОСОБА_5, про витребування майна та скасування державної реєстрації права власності,-

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваною ухвалою заяву Львівської міської ради про вжиття заходів забезпечення позову задоволено частково.

Заборонено вчинення будь-якими особами будь-які реєстраційні дії щодо передачі, продажу, дарування, реєстрації, перереєстрації або у будь-який інший спосіб відчуження або дій пов'язаних з користуванням та/або розпорядженням об'єктом нерухомості - нежитловими приміщеннями площею 19,7 кв.м. та приміщення під індексом 16-1 площею 10,5 кв.м., загальна площа 30,2 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 101.

Ухвалу суду оскаржив відповідач ОСОБА_3 В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з ухвалою, вважає її такою, що порушує його конституційне право на вільне користування та розпорядження нерухомим майном до вирішення спору по суті. Суд не звернув увагу, що предметом спору є витребування майна, таким чином заборона користування істотно позбавляє апелянта його експлуатувати та використовувати при тому, що ним сплачуються всі житлово-комунальні послуги. Постановляючи ухвалу, суд порушив вимоги закону щодо непорушності права власності. Просить ухвалу в частині заборони користування нежитловими приміщеннями скасувати, в іншій частині ухвалу залишити без змін.

Відповідачі по справі в судове засідання не з»явилися, хоч належним чином були повідомлені про день і час слухання справи, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням.

Заслухавши пояснення представника Львівської міської ради Шевченко М.І. на заперечення доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення.

Матеріалами справи встановлено, що у провадженні Галицького районного суду м.Львова знаходиться на розгляді позовна заява Львівської міської ради до ОСОБА_3, з участю третіх осіб про витребування майна та скасування державної реєстрації права власності.

З метою забезпечення позову та при його позитивному вирішенні з метою реального виконання рішення суду, позивач подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне приміщення.

Відповідно до ст.149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред»явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з»ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Задовольняючи частково заяву ЛМР, суд відмовив у накладенні арешту на спірне приміщення, однак правомірно визначив заборону вчиняти будь-якими особами будь-які дії, що призводять до відчуження спірного нежитлового приміщення площею 19,7 кв.м та приміщення під індексом 16-1 площею 10,5 кв.м загальна площа 30,2 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна: 101.

Колегія суддів погоджується із постановленою судом першої інстанції ухвалою. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, оскаржуваною ухвалою не порушуються права відповідача, оскільки такий може використовувати нежитлове приміщення за призначенням до вирішення спору по суті.

Відповідно до ст.374 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374,375, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 07 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку визначеному ст.. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 19 січня 2018 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: О.Ф.Павлишин

Т.І. Приколота