АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 644/4159/17 Головуючий суддя І інстанції Бугера О. В.
Провадження № 22-ц/790/887/18 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Скарги на дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, що розглядаються в порядку цивільного судочинства
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року м. Харків.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді - Яцини В.Б.

суддів: - Бурлака І.В., Карімової Л.В.,

за участю секретаря - Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Харківводоканал» на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2017 року по цивільній справі за скаргою Комунального підприємства «Харківводоканал» на дії державного виконавця Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Тимошенко Аліни Сергіївни, заінтересована особа ОСОБА_4, ОСОБА_5, про скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу та зобов'язання розглянути питання щодо прийняття до виконання виконавчого документу,

В С Т А Н О В И Л А :

Заявником було подано до суду відповідну скаргу, в обґрунтування якої зазначено наступне. 03.07.2017 року ними було отримано постанову державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Тимошенко А.С. від 16.03.2017 року про повернення виконавчого документу стягувачеві, а саме судового наказу №644/4760/15-ц від 07.05.2015 року виданого Орджонікідзевським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь підприємства суми заборгованості за надані послуги та сплаченого судового збору, що разом складає 3291 гривень 72 копійки, що знаходився в ВДВС на примусовому виконанні на підставі п. 2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Вважали, що дана постанова є незаконною та винесена з порушенням діючого законодавства, оскільки не містить мотивування підстав її винесення, не вбачається, що здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку майна боржника виявились безрезультатними. Державним виконавцем винесено постанову з порушенням ч.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» без складання відповідного акту. Вважали, що державним виконавцем не було вжито усіх заходів для виконання судового рішення. Просили суд визнати дії державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Тимошенко А.С. щодо повернення виконавчого документу стягувачу неправомірними. Скасувати постанову про повернення виконавчого документу винесену державним виконавцем Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Тимошенко А.С. ВП №50026456 щодо виконання судового наказу від 07.05.2015 року по справі №644/4760/15-ц виданого Орджонікідзевським районним судом м. Харкова. Зобовязати Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, розглянути питання щодо прийняття до виконання виконавчого документу, а саме судового наказу від 07.05.2015 року по справі №644/4760/15-ц виданого Орджонікідзевським районним судом м. Харкова.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2017 року скаргу залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі КП «Харківводоканал» просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити їх скаргу.

В обґрунтування скарги зазначено, що вони не погоджуються з висновками суду першої інстанції, та вважають, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального права. Вказали, що Акт державного виконавця від 16.03.2017 не відповідає вимогам п. 8 Інструкції з примусового виконання рішень. Послались на те, що виконавцем не було вчинено дієвих заходів для виконання рішення суду.

Відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 грудня.

Положенням п. 8 Перехідних положень до ЦПК України в редакції від 15.12.2017 передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно п. 9 Перехідних положень до ЦПК України в редакції від 15.12.2017 передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення представника виконавчої служби, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 07.05.2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова було видано судовий наказ у справі №644/4760/15-ц про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь КП «Харківводоканал» суми заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 3169 гривень 92 копійки в солідарному порядку, а також в частковому відношенні судовий збір в розмірі по 60 гривень 90 копійок з кожного.

Відповідно до заяви, що зареєстрована 25.01.2016 року, було відкрито виконавче провадження №50026456, відповідно до постанови від 02.02.2016 року.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

24.10.2016 року було витребувано інформацію щодо ОСОБА_4 з Пенсійного Фонду України, з Державної податкової служби України, будь-яких доходів боржник немає, на обліку не перебуває.

Постановою від 01.11.2016 року було накладено арешт на майно боржника в межах суми заборгованості.

21.02.2017 року було витребувано інформацію щодо ОСОБА_4 з Державної фіскальної служби України, Пенсійного Фонду України, будь-яких доходів боржник немає, на обліку не перебуває.

За інформацією НАІС ДДАІ МВС України транспортні засоби за боржником не зареєстровані. За Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта за відповідачем зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Оскільки розмір стягнення не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, місце реєстрації боржника збігається з зареєстрованим правом власності об'єкту нерухомості, вирішувати питання про звернення стягнення законом не передбачено.

16.03.2017 року було здійснено вихід за місцем проживання боржника та складено акт про відсутність будь-якого майна на яке можливо звернути стягнення. Акт підписаний державним виконавцем та понятими.

Постановою старшого державного виконавця Тимошенко А.С. від 16.03.2017 року виконавчий документ повернуто стягувачу відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними. Копію відповідної постанови отримано заявником поштою 03.07.2017 року.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд виходи з того, що державним виконавцем було вжито всі необхідні заходи щодо розшуку майна та не встановлено будь-якого майна на яке може бути звернуто стягнення, а тому скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками, виходячи з наступного.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зокрема, розділом 7 зазначеного Закону передбачено порядок звернення стягнення на майно боржника.

Так, ч. 8 ст. 48 Закону регламентує, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавче провадження у даній справі було відкрито 02.02.2016.

Проте, вперше з запитами до компетентних органів з метою з'ясування майнового стану боржника державний виконавець Тимошенко А.С. звернулась тільки 24.10.2016.

Повторно аналогічні запити були направлені державним виконавцем 02.02.2017.

Частиною 7 ст. 48 Закону закріплено, що у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов'язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Державним виконавцем 16.03.2017 було здійснено вихід за адресою боржника, про що було складено Акт державного виконавця від 16.03.2017, в якому зазначено, що за адресою боржника майна придатного до реалізації не виявлено.

Згідно п. 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події.

Текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин.

У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові виконавця, підстава для складання акта, особи, які були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт.

У констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції.

У кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються).

Акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка «від підпису відмовився» проставляється напроти прізвища особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта.

До акта можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Акт державного виконавця від 16.03.2017, який був підписаний лише державним виконавцем Тимошенко А.С. та двома понятими, без застереження про те, що хтось з учасників виконавчої дій відмовився від підпису, не містить опису дій, пов'язаних з доступом до житла, що свідчить про те, що таких дій державний виконавець не вчиняв.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України за поданням державного виконавця, приватного виконавця про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, при виконанні судових рішень вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення.

Повноваження у виконавця для звернення до суду з таким поданням передбачені у п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 18 вказаного Закону України виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

Однак виконавець не довів в суді, що він вчиняв передбачені вказаними нормами Закону України заходи для реального доступу до житла боржника з метою виявлення майна боржника, на яке можливо накладення арешту та подальша реалізація для виконання рішення суду.

Отже, суд погоджується з доводами скарги про те, що виконавцем не було вчинено всіх можливих заходів для виконання рішення суду.

З огляду на те, що при постановленні оскаржуваної ухвали районним судом було порушено норми матеріального та процесуального права, доводи скарги спростовують висновки суду першої інстанції, колегія суддів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України задовольняє апеляційну скаргу, скасовує ухвалу суду першої інстанції та задовольняє скаргу.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 381-384, 388-391 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Харківводоканал» - задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2017 року - скасувати.

Скаргу Комунального підприємства «Харківводоканал» задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Тимошенко А.С. щодо повернення виконавчого документу стягувачу неправомірними.

Скасувати постанову про повернення виконавчого документу винесену державним виконавцем Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Тимошенко А.С. ВП №50026456 щодо виконання судового наказу від 07.05.2015 року по справі №644/4760/15-ц виданого Орджонікідзевським районним судом м. Харкова.

Зобов'язати Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, розглянути питання щодо прийняття до виконання виконавчого документу, а саме судового наказу від 07.05.2015 року по справі №644/4760/15-ц виданого Орджонікідзевським районним судом м. Харкова.

Стягнути з Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1600 грн.00 коп. на рахунок апеляційного суду Харківської області: розрахунковий рахунок: 0011; отримувач коштів: УДКСУ в Основ'янському районі м. Харкова; код отримувача: 37999628 ;банк отримувача: ГУ ДКСУ у Харківській області ;код банку отримувача: 851011 ;код бюджетної класифікації: 22030101.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складений 19.01.2018.

Головуючий -

Судді -