Провадження № 2/750/2727/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2018 року м. Чернігів
Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:
судді Требух Н.В.,
із секретарем судового засідання Будаш М.В.,
до відповідача ОСОБА_2
про припинення права власності на частку у праві спільної часткової власності та визнання права власності
треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
за участі: учасники справи не з»явились
16.10.2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про припинення права власності останньої на 1/21 частку спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 та визнання права власності. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач успадкувала після смерті ОСОБА_8 1/21 частки спірної квартири. Між сторонами виникли неприязні стосунки, відповідач в спірній квартирі не проживає, її утриманням не займається, а оскільки поділити в натурі квартиру неможливо, просить суд припинити право власності відповідача на 1/21 частку спірної квартири з виплатою компенсації.
У судове засідання представник позивача не зявився, просив справу розглянути без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом, про поважні причини неявки до суду відповідач не повідомив, відзив не подав.
Треті особи надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
28 липня 2014 року помер син позивача ОСОБА_8. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/7 спірної квартири АДРЕСА_2.
Після смерті ОСОБА_8 2/3 спадщини, що становить 2/21 частки квартири успадкувала ОСОБА_1 мати померлого, та 1/3 спадщини, що становить 1/21 частки квартири успадкувала дружина померлого ОСОБА_2, з якою у позивача склалися неприязні відносини.
Відповідно до ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.
Аналіз цієї норми свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1 - 3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім'ї, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об'єкта, який є спільним майном. При цьому слід враховувати баланс інтересів всіх співвласників.
Така правова позиція зокрема зазначена в Постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 за результатами перегляду Ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.06.2011 у зв'язку з неоднаковим застосуванням судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права - частини першої статті 365 ЦК України.
В пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 зазначено, що оскільки за чинним законодавством суд вирішує спори учасників спільної власності щодо розпорядження чи користування майном, то не слід розглядати як неправомірне позбавлення права власності присудження грошової компенсації за частку у спільній власності, якщо її неможливо виділити або поділити майно в натурі чи спільно користуватися ним.
Згідно п. 2.24 Державних будівельних норм України (ДБН-В.2.2.-15-2005»Будинки і споруди. Житлові будинки.Основні положення.») мінімальна площа спальні на одну особу за нормою має бути 10 кв.м. Так, спірна квартира має один вхід, є п»ятикімнатною, загальна площа 102 м.кв., житлова площа 67,5 м.кв.). Враховуючи, що частка відповідача складає 1/21 (4,8 м.кв.) виділ її в натурі є неможливим.
Відповідач отримала свою частку у спадок, ніколи ніякої участі в утриманні даної квартири не приймала, не користувалася нею, не проживала. Отже, припинення права власності позивачки на її незначну частку не завдасть істотної шкоди її інтересам. В той же час, родина позивача зареєстрована і постійно проживає у цій квартирі та іншого житла не має.
Отже, враховуючи той факт, що частка відповідача у спірній квартирі є незначною, неможливий ні поділ квартири в натурі між співвласниками, ні виділ частки у спільному майні співвласникам, ні встановлення порядку користування між співвласниками та неможливість спільного користування даним приміщенням, а також те, що відповідач не проживає у квартирі, не утримує її, не вносить коштів в рахунок її ремонту та сплати послуг, суд вважає, що припинення права ОСОБА_2 на частку у спільному майні, яким є вищезазначена квартира, з виплатою їй відповідної компенсації ринкової вартості її частки, не завдасть істотної шкоди її інтересам.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 280-282, 289, 354 ЦПК України, ст..365 ЦПК України суд, -
позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 РНОКПП НОМЕР_2) задовольнити.
Припинити право власності ОСОБА_2 на 1/21 частку у спільній частковій власності на квартиру АДРЕСА_5.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/21 частку у спільній частковій власності на квартиру АДРЕСА_5
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Н.В.Требух