Справа № 349/1282/17
Провадження № 22-ц/779/59/2018
Головуючий у 1 інстанції Могила Р. Г.
Суддя-доповідач Мелінишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого Мелінишин Г.П.

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.

за участю секретаря Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Рогатинської центральної районної лікарні про стягнення індексації заробітної плати за апеляційною скаргою Рогатинської центральної районної лікарні на рішення Рогатинського районного суду, ухвалене головуючим суддею Могилою Р.Г. 30 жовтня 2017 року в м. Рогатині Івано-Франківської області,

в с т а н о в и в:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до Рогатинської центральної районної лікарні про стягнення індексації заробітної плати.

Позовні вимоги мотивовано тим, що вона перебуває у трудових відносинах з відповідачем, останній здійснює оплату її праці. Однак, всупереч вимог ст. 33 Закону України «Про оплату праці», ст. ст. 2, 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», ст. 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» їй з квітня 2014 року по серпень 2015 року (включно) не нараховано, а відповідно не виплачено, індексацію заробітної плати. Тому просила стягнути з Рогатинської центральної районної лікарні на її користь за цей період невиплачену індексацію заробітної плати в сумі 5 730,69 грн.

Рішенням Рогатинського районного суду від 30 жовтня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з Рогатинської ЦРЛ на користь ОСОБА_1 індексацію заробітної плати за період з квітня 2014 року по серпень 2015 року в сумі 3 714,70 грн.

В апеляційній скарзі на вказане рішення Рогатинська ЦРЛ покликається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Зазначає, що Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року внесено зміни у ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Доповнено її частиною 6, відповідно до якої проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів на відповідний рік. Пунктом 14 Прикінцевих положень цього Закону та п. 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» зобовязано Кабінет Міністрів України затвердити порядок проведення індексації заробітної плати. Оскільки лише 9 грудня 2015 року КМУ прийняв постанову №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», то грошові кошти на виплату індексації заробітної плати їм не виділялись. Відтак, підстави для виплати позивачу в цей період сум індексації були відсутні, на що місцевий суд уваги не звернув.

За наведених обставин апелянт просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Згідно п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

За змістом п.3 ст. 3 ЦПК України (в редакції Закону № 2147 VІІІ від 3 жовтня 2017 року) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У зв'язку з цим апеляційний суд застосовує норми ЦПК України від 18 березня 2004 року, які діяли на час ухвалення оскаржуваного рішення. А справу переглядає в порядку, передбаченому ЦПК України в редакції від 3 жовтня 2017 року.

Враховуючи проведення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження в силу ст. 369 ЦПК України учасники справи в судове засідання не викликалися та не повідомлялись про час і дату розгляду справи.

Вислухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 працює на посаді лікаря-ренгенолога Рогатинської центральної районної лікарні.

Відповідно до ст. 95 КЗпП України та ст. 33 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

З матеріалів справи вбачається, що з квітня 2014 року до серпня 2015 року відповідач не проводив нарахування та виплату їй індексації заробітної плати у звязку з відсутністю запланованого фонду заробітної плати. Згідно довідки-розрахунку Рогатинської ЦРЛ від 9 жовтня 2017 року №11-15/1519 розмір індексації за цей період складає 4 672,58 грн, а з відрахуванням обовязкових платежів 3 714,70 грн (а.с.21).

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив із того, що за спірний період Рогатинською ЦРЛ їй безпідставно не проводились нарахування та виплата індексації заробітної плати, всього у розмірі 3 714,70 грн (із врахуванням відрахувань до бюджету податку на доходи фізичної особи та інші обовязкові платежі). А тому вказану суму необхідно стягнути на користь позивача.

Такий висновок місцевого суду не відповідає вимогам матеріального права, а тому повністю погодитись із ним неможливо виходячи з наступного.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено джерела коштів на проведення індексації грошових доходів населення». Разом з тим, Законом України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» внесено зміни у ст. 5 цього закону. Доповнено її ч. 6, згідно якої проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Відповідно до п. 1 Прикінцевих положень Закону України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII він набирає чинності з 1 січня 2015 року.

Одночасно цим же Законом Кабінету Міністрів України доручено за результатами першого півріччя 2015 року та з урахуванням економічної ситуації затвердити порядок проведення індексації заробітної плати, грошового забезпечення, пенсійних та соціальних виплат (п. 14 Прикінцевих положень).

Згідно п. 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» Кабінетом Міністрів України затверджується особливий порядок проведення індексації грошових доходів населення у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2015 рік.

Проте, рішення про порядок проведення індексації заробітної плати та особливого порядку проведення індексації грошових доходів населення на 2015 рік Кабінетом Міністрів України не приймалося, унаслідок чого грошові кошти на виплату індексації заробітної плати не виділялись.

Постанова № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», що вказане питання регулює, прийнята Кабінетом Міністрів України лише 9 грудня 2015 року. Зокрема, цією постановою внесено зміни до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078. Пункт 6 Порядку доповнено абзацом такого змісту: «Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на відповідний рік». Дана постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 1 грудня 2015 року.

За таких обставин, на думку суду, правові підстави для стягнення індексації заробітної плати за період з січня по серпень 2015 року відсутні зважаючи на проведення індексації грошових доходів населення з 1 січня 2015 року у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Статтею 4 ЦК України до актів цивільного законодавства віднесено також постанови Кабінету Міністрів України.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання вказаним актом чинності і припиняється з втратою ним чинності. Тобто, до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, акти цивільного законодавства діють на майбутній час і не застосовуються до тих відносин, які виникли до набрання ними чинності, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують цивільну відповідальність особи.

Враховуючи вищенаведене невиплата позивачці індексації її заробітної плати за період з квітня 2014 року по грудень 2014 року є обмеженням її прав, які підлягають захисту в судовому порядку в обраний нею спосіб.

Наданою Рогатинською ЦРЛ довідкою-розрахунком підтверджується, що сума індексації заробітної плати ОСОБА_1 за цей період становить 1 020,30 грн (а с. 21).

А тому в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення, а вказану суму (з якої належать до стягнення обовязкові платежі та внески) слід стягнути на її користь з відповідача.

Як передбачено п. 4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відтак, апеляційний суд приходить до переконання, що рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Рогатинської центральної районної лікарні задовольнити частково.

Рішення Рогатинського районного суду від 30 жовтня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Рогатинської центральної районної лікарні (77000 вул. В.Чорновола, 9 м. Рогатин, Івано-Франківської області, ) на користь ОСОБА_1 (вул. Галицька, 82/1, м. Рогатин, Івано-Франківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) індексацію заробітної плати за період з 1 квітня 2014 року по 31 грудня 2014 року в розмірі 1 020,30 грн, з якої підлягає нарахуванню, утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету податок на доходи фізичної особи та інші обовязкові платежі.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: О.В. Пнівчук

ОСОБА_2