Справа № 484/2616/17
Провадження № 2/484/85/18
Рішення

іменем України

18 січня 2018 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:головуючого судді Максютенко О.А.

із секретарем судового засідання Завірюха В.Ю.

за участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення кредитного боргу

встановив:

у серпня 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»( надалі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного договору № KGXRRX09870153 від 17.11.2007 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 4800.01 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач своєчасно погашення за кредитним договором не здійснив, у звязку із чим станом на 13.04.2017 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 26781.90 грн., яка складається із наступного: 1516.12 грн. заборгованість за кредитом, 0.94 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 218.40 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 23304.40 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, штрафи: 500 грн. фіксована частина та 1252 грн. процентна ставка, яку представник позивача просить суд стягнути з відповідача та судові витрати.

В судове засідання представник позивача надав заяву про слухання справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити посилаючись на викладене в позові. Щодо заперечень відповідача надані пояснення, де позивач зазначає, що датою 17.10.2008 року в Договорі (заяві) визначено дату виконання позичальником дій щодо повернення кредиту за відсутності порушень по сплаті та простроченої заборгованості, а не кінцевий термін закінчення виконання відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором і припинення зобов'язань в цілому. Вважає, що в даному випадку не підлягає застосування позовна давність.

Відповідач в судовому засіданні надав суду заперечення та пояснив, що дійсно він 17.11.2007 року отримував кредитні кошти у позивача, однак просив застосувати строк позовної давності посилаючись на те, що останній платіж він здійснив 17.06.2009 року.

Суд заслухавши відповідача, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного з ПАТ КБ «Приват Банк» кредитного договору ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 4800.01 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом зі строком на 11 місяців з 17.11.2007 року по 17.10.2008 року.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві.

Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитним лімітом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом та інших витрат.

Відповідач своєчасно погашення за кредитним договором не здійснив, у звязку із чим станом на 13.04.2017 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 26781.90 грн., яка складається із наступного: 1516.12 грн. заборгованість за кредитом, 0.94 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 218.40 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 23304.40 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, штрафи: 500 грн. фіксована частина та 1252 грн. процентна ставка.

Між сторонами виникли правовідносини, стосовно неналежного виконання відповідачем умов укладеного кредитного договору.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Заперечуючи проти позову, відповідач ОСОБА_1 звернулась до суду із клопотанням про застосування наслідків спливу строку позовної давності до вимог позивача.

Згідно матеріалів справи ПАТ КБ «ПриватБанк» відкрито на імя відповідача ОСОБА_1 картковий рахунок та видано карту № НОМЕР_1.

Згідно розрахунку заборгованості за договором № KGXRRX09870153 від 17.11.2007 року останній платіж за кредитною заборгованістю здійснено 16.06.2009 року в розмірі 2585.97 грн.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Сплив позовної давності є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст. 267 ЦК України).

Для обчислення давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

Відповідно до умов договору, укладеного ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 кінцевий термін виконання кредитного зобовязання 17.10.2008 року.

Згідно п.3, п. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як видно з матеріалів справи відповідач звернувся до суду із письмовою заявою про застосування строку позовної давності.

За таких обставин в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 12-13, 141, 259, 263-265 ЦПК України

ухвалив:

в задоволенні позову публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк ( місце знаходження: м. Київ вул.. Грушевського,1Д 01001) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1) про стягнення кредитного боргу за кредитним договором № KGXRRX09870153 від 17.11.2007 року - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя