Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №2-1475/10 Головуючий у 1 інстанції Баруліна Т.Є.
Провадження № 22-ц/778/323/18 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.

Воробйової І.А.

при секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 серпня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_3 про скасування заходів щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2010 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на заставлене майно.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2010 року з метою забезпечення позову обмежено ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань по кредитному договору. Строк пред'явлення ухвали до виконання 3 роки.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 жовтня 2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 21 червня 2017 року, позовні вимоги задоволено.

У липні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про скасування заходів щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 серпня 2017 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою скасувати заходи щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні заяви про скасування заходів щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України суд вірно послався на Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року, який регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для закордонних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Порядок вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України передбачено ст.377-1 ЦПК України (в редакції, що діяла на час постановлення ухвали суду), у відповідності з якою питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Цивільний процесуальний кодекс України не регулює порядок розгляду судом питання про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Так само не передбачено вирішення такого питання судом і Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну громадян України».

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що особа, яка вважає, що її права порушені в зв'язку з тимчасовим обмеженням у праві виїзду за межі України, має право оскаржити в апеляційному порядку лише ухвалу суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Таким чином, тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а скасування обмеження виїзду у зв'язку з виконанням обов'язку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця.

На підставі вищенаведеного суд дійшов правильного висновку щодо відмови в задоволенні заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення питання.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що ухвалу суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення

Ухвалу судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 серпня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 24.01.2018 року.

Головуючий:

Судді: