АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1038/18 Справа № 204/3226/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Нізік О. В. Доповідач - Ткаченко І.Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Єлізаренко І.А., Пищиди М.М.

при секретарі - Кравцовій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" про заміну сторони виконавчого провадження

по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

22 червня 2017 року ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" звернулася до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки 26 вересня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» укладено договір факторингу № 2016-3АБ/ДГ, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 490061341 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (а.с.1-2).

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2017 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», ОСОБА_2 про заміну сторони - задоволено.

Замінено сторону у виконавчому провадженні з Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у справі № 204/3226/2013-ц (а.с.36-38).

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про її скасування (а.с.43-44).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2015 року по справі № 204/3226/16-ц було стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» суму заборгованості у розмірі 369 365 грн. 31 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 170 619 грн. 54 коп.; по відсоткам - 38 415 грн. 50 коп.; пеня - 160 330 грн. 27 коп. та судовий збір у розмірі 3 441 грн. (а.с.13-168).

Вказане рішення суду скасоване не було та набрало законної сили 05 травня 2016 року.

26 вересня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», відповідно до чинного законодавства України, був укладений Договір факторингу № 2016-3АБ/ДГ, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі, і за Кредитним договором № 490061341 від 01.04.2008 року, що був укладений між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 (а.с.8-10), що підтверджується актом приймання-передачі Реєстру Боржників від 26.09.2016 року до Договору факторингу № 2016-3АБ/ДГ від 26.09.2016 року (а.с.11); та Витягом з Реєстру Боржників 1-1 від 26.09.2016 року (а.с.12).

22 червня 2017 року ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" звернулась до суду із заявою про заміну сторони у справі та просила замінити стягувача - ПАТ «Альфа-Банк» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у справі № 204/3226/2013-ц, у зв'язку з укладенням 26.09.2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ПАТ «Альфа - Банк» договору факторингу № 2016-3АБ/ДГ, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № перейшло до ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія".

Також вбачається, що на час розгляду справи виконавче провадження ще не відкривалось.

Задовольняючи заяву про заміну стягувача, суд 1 інстанції виходив із того, що до ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" перейшли права кредитора за вимогами до ОСОБА_2, відповідно до договору від 26.09.2016 року про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами. У зв'язку зі заміною кредитора відбувається заміна й сторони виконавчого провадження і надання належному кредитору статусу сторони виконавчого провадження, що на думку суду 1 інстанції, відповідає змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 15 ЗУ "Про виконавче провадження" й ст. 378 ЦПК України (в редакції чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали).

Із вказаними висновками суду 1 інстанції колегія судді погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України, суд в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Вбачається, що заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження, а саме шляхом відступлення права вимоги. Згідно ст. 378 ЦПК України (в редакції чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали), у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, за поданням державного виконавця або за заявою сторони, суд змінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Правонаступник отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження. Тому, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Такі ж висновки висловленні в правовій позиції Постанови Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року по справі №6-122цс13.

Доводи апелянта щодо спірності існуючої заборгованості та її розміру, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки дані обставини не встановлюються при розгляді процесуального питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Посилання апелянта на той факт, що заявник не є юридичною особою, що включена до державного реєстру фінансових установ, а тому не може бути стороною у договорі факторингу, спростовується матеріалами справи (а.с. 60).

Наявні у матеріалах справи докази та наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції, а тому відсутні підстави для скасування ухвали суду.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-383,442 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Судді: