Справа № 357/978/18
У Х В А Л А

30.01.2018 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дубановська І. Д. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

29.01.2018 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, до подачі позовної заяви, згідно якої вона просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежиле приміщення загальною площею 168,9 кв.м. яке знаходиться за адресою: Україна, Київська область, м.Біла Церква, вул.Олеся Гончара, будинок 11, приміщення 90, що належить на праві приватної власності ТОВ «САЛОН-ПЕРУКАРНЯ «ЗОЛУШКА» .

Згідно положень ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи може вжити передбачених статтею 150 цього Кодексузаходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Дослідивши зміст заяви про забезпечення позову, суддя прийшла до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, остання мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливими виконання рішення суду.

Слід зазначити, що згідно роз'яснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльностіюридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд бере до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Так, обмеження можливості господарюючогосуб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише у разі необхідності та бути спів мірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснив оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Так, як вбачається із заяви, предметом майбутнього позову буде стягнення компенсації за невикористану відпустку та за затримку у виплаті заробітної плати до ТОВ «САЛОН-ПЕРУКАРНЯ «ЗОЛУШКА» в розмірі 115 279,07 грн.

Разом з тим, заявником не зазначено, а судом не встановлено обґрунтованих обставин, які б підтверджувалися належними доказами та свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову може, в подальшому, утруднити чи зробити неможливим виконання ймовірного рішення суду про задоволення позову.

Крім того, враховуючи підстави та предмет позову, суд не знаходить співмірними заявлені в майбутньому позовні вимоги ОСОБА_1 та вимоги про накладення арешту на нежиле приміщення загальною площею 168,9 кв.м. яке знаходиться за адресою: Україна, Київська область, м.Біла Церква, вул.Олеся Гончара, будинок 11, приміщення 90, що належить на праві приватної власності ТОВ «САЛОН-ПЕРУКАРНЯ «ЗОЛУШКА», вартість якого, відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно складає 798840 грн.

Відтак, суддя прийшла до висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - накладення арешту на нежиле приміщення загальною площею 168,9 кв.м. яке знаходиться за адресою: Україна, Київська область, м.Біла Церква, вул.Олеся Гончара, будинок 11, приміщення 90, що належить на праві приватної власності ТОВ «САЛОН-ПЕРУКАРНЯ «ЗОЛУШКА» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Київської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя ОСОБА_2