Провадження № 2/369/3792/18
РІШЕННЯ

Іменем України

12.12.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Бугайовій М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства «Страхова компанія «Добробут та Захист» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року позивач ОСОБА_3 «Страхова компанія «Добробут та Захист» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу. Свої вимоги мотивував тим, що 07 грудня 2016 року між ОСОБА_3 «Страхова компанія «Добробут та Захист» та ОСОБА_4 було укладено Договір №17-1-1001189 добровільного страхування наземного транспортного засобу. Згідно зазначеного договору було застраховано майновий інтерес щодо наземного транспортного засобу автомобіля марки Hyundai Accent, державний номерний знак якого АА 5382 МІ. Відповідно до умов договору страхування, страховик повинен відшкодувати шкоду, що трапилась в результаті страхового випадку, а саме - пошкодження, втрата або знищення транспортного засобу або додаткового обладнання внаслідок ДТП. 14 вересня 2017 року о 20 годині 10 хвилин на Брест-Литовському шосе в напрямку м. Житомир на 1-му повороті на с. Чайка Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням його власника ОСОБА_5, та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2. ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_2, порушив правила дорожнього руху та здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, через що автомобілю НОМЕР_1, були завдані механічні пошкодження.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі укладеного Договору страхування, заяви про виплату страхового відшкодування та відповідно Страхового акту позивач виплатив належне страхове відшкодування в розмірі 109623 грн., тому набув право вимоги до винної особи.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, який керував автомобілем НОМЕР_2, на момент ДТП була забезпечена Полісом №АМ/0884444, що виданий ОСОБА_1 акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО».

ТДВ СК "ДОБРОБУТ ТА ЗАХИСТ" звернулось до ОСОБА_3 «СК «ВУСО» з претензією (вих. №448 від 17.11.2017р.) на суму сплаченого страхового відшкодування.

За наслідками розгляду зазначеної претензії ОСОБА_3 «СК «ВУСО» здійснило часткову виплату страхового відшкодування на рахунок ТДВ "СК "ДОБРОБУТ ТА ЗАХИСТ" в сумі 69 280,35 ( шістдесят девять тисяч двісті вісімдесят гривень 35 копійок.)

Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 суму збитків у порядку регресу у розмірі 40342,65 грн. та судові витрати.

У судове засідання представник позивача не зявився. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

У судове засідання відповідач не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

У зв'язку з чим суд з урахуванням заяви представника позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до положень ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 81 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено, що 14 вересня 2017 року о 20 годині 10 хвилин на Брест-Литовському шосе в напрямку м. Житомир на 1-му повороті на с. Чайка Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням його

власника ОСОБА_4, та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2.

ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_2, порушив правила дорожнього руху та здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, через що автомобілю НОМЕР_1, були завдані механічні пошкодження.

Відповідно до Довідки Управління Національної поліції в місті Києві громадянин ОСОБА_2, порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2017 року у справі № 759/14277/17 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та стягнуто штраф в розмірі 340,00 (триста сорок) гривень.

Відповідно договору №17-1-1001189 добровільного страхування наземного транспортного засобу Стандарт від 07 грудня 2016 року, страховиком є ОСОБА_3 «Страхова компанія «ДОБРОБУТ ТА ЗАХИСТ», страхувальником ОСОБА_5.

Згідно зазначеного договору було застраховано майновий інтерес щодо наземного транспортного засобу автомобіля марки Hyundai Accent, державний номерний знак якого АА 5382 МІ.

За договором страхування, страховик повинен відшкодувати шкоду, що трапилась в результаті страхового випадку, а саме: пошкодження, втрати або знищення транспортного засобу або додаткового обладнання внаслідок ДТП (дорожньо-транспортної пригоди) за участю транспортного засобу.

Відповідно до умов даного Договору загальний термін дії договору становить по 09 грудня 2017 року включно.

15 вересня 2017 року до ОСОБА_3 «СК «Добробут та Захист» звернувся ОСОБА_5 із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

Виконуючи зобовязання за укладеним Договором страхування, ТДВ "СК "ДОБРОБУТ ТА ЗАХИСТ" сплатило суму страхового відшкодування за проведення відновлювального ремонту застрахованого автомобіля у сумі 109 623,00 (сто дев'ять тисяч шістсот двадцять три) гривні, що підтверджується платіжними дорученнями № 698 від 19.10.2017р„ №718 від 02.11.2017р. та №758 від 10.11.2017р.

Суму матеріального збитку розраховано відповідно до умов Договору страхування, Звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу №343/2215 від 25.09.2017р. та рахунку ФОП ОСОБА_6 №151 від 02.10.2017 року

Зазначена вище подія була визнана страховою, про що 18 жовтня 2017 року було складено Страховий акт №022/10/17, відповідно до якого вартість страхового відшкодування склала 109623,19 грн.

Цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент ДТП була застрахована в ОСОБА_3 «СК «Перша» за Полісом № АІ/6196765.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, який керував автомобілем НОМЕР_2, на момент ДТП була забезпечена Полісом № АМ/0884444, що виданий ОСОБА_1 акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО».

ТДВ СК "ДОБРОБУТ ТА ЗАХИСТ" звернулось до ОСОБА_3 «СК «ВУСО» з претензією (вих. №448 від 17.11.2017 року) на суму сплаченого страхового відшкодування.

За наслідками розгляду зазначеної претензії ОСОБА_3 «СК «ВУСО» здійснило часткову виплату страхового відшкодування на рахунок ТДВ "СК "ДОБРОБУТ ТА ЗАХИСТ" в сумі 69 280,35 грн. ( шістдесят девять тисяч двісті вісімдесят гривень 35 копійок.)

Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно статті 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У добровільному порядку ОСОБА_2 не відшкодував збитки.

Відповідно до вимог п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. ст. 440, 450 ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно статті 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст.1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до вимог п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» оскільки в силу ст. 452 ЦК України особа, яка відповідає за шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, не буде суперечити закону пред'явлення за вибором потерпілого вимог про відшкодування шкоди безпосередньо до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої і особи, яка за неї відповідає, однакові. З винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах. Регресна вимога може бути пред'явлена протягом трьох років, з дня виконання зобов'язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо).

У зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхова компанія «Добробут та Захист» набула прав вимоги про відшкодування збитків, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, щодо ОСОБА_2, як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка зобовязана сплатити потерпілому фактично заподіяну шкоду.

Тому, дослідивши всі матеріали справи, надавши належну оцінку наданим доказам, а також виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 «СК «Добробут та Захист» про стягнення з ОСОБА_2 стягнення збитків в порядку регресу у розмірі 40342, 65 грн. - підлягають задоволенню у повному обсязі.

За правилами ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Страхова компанія «Добробут та Захист».

Керуючись ст.ст. 81,141, 247, 258, 263-265, 280-282 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 акціонерного товариства «Страхова компанія «Добробут та Захист» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства «Страхова компанія «Добробут та Захист» суму страхового відшкодування в розмірі 40342,65 грн. (сорок тисяч триста сорок дві гривні шістдесят пять копійок) та судові витрати в розмірі 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

Інформація про позивача: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Добробут та Захист» , код ЄДПОУ 21647131, юридична адреса: м. Київ, вул. Михайлівська, 24/11-13В.

Інформація про відповідача: ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня винесення заочного рішення суду.

Суддя Л.М.Ковальчук