Справа № 438/1148/17
Провадження № 2-о/438/6/2018
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 січня 2018 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області у складі: головуючого-судді Хемич О.Б.,

за участю секретаря судового засідання Гадубяк О.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Бориславський міський сектор ГУ ДМС України у Львівській області, про встановлення факту, що має юридичне значення (в порядку окремого провадження ЦПК України),

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що він, ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н.), постійно проживав в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року.

В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року в місті Бориславі Львівської області, що підтверджується Свідоцтвом про народження від 19.08.2014р. серія НОМЕР_1, і з 08.07.1983р. постійно проживав разом зі своїми батьками - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до 21.08.2003р. в АДРЕСА_1, що підтверджується зокрема: Будинковою книгою для прописки громадян, проживаючих в будинку АДРЕСА_1, довідкою ДКП «Житлово-експлуатаційна контора №3» від 06.12.2017р. №2356.

Позивач навчався в середній школі №3 м. Борислава Львівської області, яку закінчив в 1993 році, що підтверджується Атестатом про повну загальну середню освіту серія НОМЕР_2, який був виданий йому 12.06.1993р. В 1998 році закінчив Дрогобицький державний педагогічний інститут ім. Івана Франка за спеціальністю «Трудове навчання», що підтверджується Дипломом спеціаліста серія НОМЕР_3, який був виданий йому 01.07.1998р. В 2002 році закінчив інститут післядипломної освіти Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу, що підтверджується Дипломом про перепідготовку серія НОМЕР_4. Після досягнення повноліття, в 1999 році позивачеві було видано паспорт громадянина України, який він здав в 2005 році перед виїздом в Федерацію на роботу та постійне проживання. Перебуваючи в Російській Федерації на роботі та проживаючи там він змушений був отримати громадянство Російської і в 2014 році йому було видано паспорт громадянина Російської Федерації.

З 2005 року позивач часто приїжджає на Україну до своїх батьків. Однак, починаючи з 2013 року виникають труднощі при перетині кордону з Україною через відсутність відповідних документів щодо належності позивача до громадянства України.

Станом на сьогодні паспорта громадянина України чи іншого документу, що підтверджує громадянство України позивач не має.

Заявник в судове засідання не з'явився, від його представника до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, просить заяву задоволити.

Представник заінтересованої особи Бориславський міський сектор Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області у судовому засіданні не з'явився, надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалось через неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Наведений у ч. 1 ст. 315 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним і відповідно до ч. 2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року в місті Бориславі Львівської області (свідоцтво про народження, видане повторно серія НОМЕР_5 від 19.08.2014 року).

Позивач навчався в середній школі №3 м. Борислава Львівської області (атестат про повну загальну середню освіту серія НОМЕР_6 від 12.06.1993р.)

В 1998 році позивач закінчив навчання в ДДПІ ім. Івана Франка за спеціальністю «Трудове навчання» (диплом спеціаліста серія НОМЕР_7 від 01.07.1998р.)

В 2002 році закінчив навчання в Інституті післядипломної освіти Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу (диплом про перепідготовку серія НОМЕР_4 від 23.12.2002 р.)

Згідно з довідкою, виданою ДКП «ЖЕК № 3» від 06.12.2017 року № 2356, ОСОБА_1 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 в період з 08.07.1983 р до 03.03.1993 р.,з 03.03.1993р. по 12.03.1999р. та з 03.03.1999 р. до 21.08.2003 р.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у 2005 році виїхав на роботу в Російську Федерацію та отримав там паспорт громадянина Російської Федерації.

В листопаді 2017 року прибув на територію України, щоб у законний спосіб набути громадянство Україна або встановити належність до громадянства України, аби в подальшому відмовитися від громадянства Російської Федерації.

Відповідно до п.10 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України «Щодо питань організації виконання Закону України «Про громадянство України» від 27.03.2001 №215/2001, для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про громадянство України» належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію свідоцтва про народження та в)один із таких документів, зокрема судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні станом на 13 листопада 1991 року.

Згідно з п.2 ст.3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є, особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Відповідно до ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 293, 315 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 задоволити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, постійно проживав в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хемич О.Б.