Справа № 489/7752/13-ц
Номер провадження 2-зз/489/9/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання Сироватка Т.О.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у вигляді арешту майна по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

02.04.2018 року ОСОБА_1 звернулася із заявою про скасування заходів забезпечення позову. Вказувала, що згідно Ухвали суду від 17.09.2013 року в рамках розгляду вищевказаної цивільної справи накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1. Проте заявник зазначає, що за заявою позивача справу залишено без розгляду, а відтак накладений арешт підлягає скасуванню.

Справа призначена до розгляду в судовому засіданні.

Від заявника до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі.

Дослідивши надані докази, суд встановив таке.

В провадженні Ленінського районного суду м. Миколаєва знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до Ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.09.2013 р. було вжито заходи забезпечення позову по вищезазначеній справі, а саме накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 (після укладення шлюбу - ОСОБА_1) ОСОБА_4 на праві приватної власності.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що підстави для існування накладеного арешту на теперішній час відсутні, оскільки справу за клопотанням позивача залишено без розгляду.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України встановлено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що на теперішній час підстави для тримання спірного майна під арештом відсутні, оскільки позов за клопотанням позивача залишено без розгляду, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151-158 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у вигляді арешту майна по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину задовольнити.

Скасувати арешт накладений, відповідно до Ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.09.2013 р., на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 (після укладення шлюбу - ОСОБА_1) ОСОБА_4 на праві приватної власності, а також заборону здійснення відносно вказаної квартири будь-яких угод, повязаних з її відчуженням (купівля-продаж, міна, дарування і т.п.)..

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом пятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 10.04.2018 року.

Суддя Н.С. Тихонова