УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді СЕМІРЯД І.В.

при секретарі РОМАНОВІЙ О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дзержинського районного суду міста Харкова заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває зазначена цивільна справа.

22.01.2018 представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи з забезпечення позову та накласти арешт на належне на праві власності відповідачу майно, а саме: на ? частину житлового будинку літ. «М-2» по вул. Дербентській, 103 у м. Харкові та на ? частину житлового будинку літ. «Н-2» по вул. Дербентській, 103 у м. Харкові, що належать на праві власності відповідачу ОСОБА_3

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30 вересня 2016 року відповідач позичив у позивачки грошові кошти в сумі, що еквівалентна 17 160,00 доларам США, та зобовязався повернути суму, еквівалентну 17 160,00 доларам США в строк до 01.11.2016 року, але свої зобовязання не виконав. Також відповідач, як позичальник, повинен сплатити позивачці проценти від суми позики в розмірі, що визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Отже станом на день подання позову за курсом НБУ позичена відповідачем у позивачки сума дорівнює 454 346,69 гривень, проценти за користування позиченими грошовими коштами дорівнюють 68 378,71 гривень, а загальна сума зобовязань відповідача перед позивачкою складає 539 999,85 гривень. Крім того, заявник зазначає, що у відповідача є значні грошові зобовязання перед іншою особою, а через відсутність коштів відповідач здійснює дії з продажу належного йому на праві власності нерухоме майно. На думку заявника за відсутності у відповідача коштів задоволення вимог позивача можливе лише за рахунок майна відповідача, але його відчуження може привести до ускладнення чи неможливості виконання рішення суду по цій справі.

Крім того, заявник вказує, що у справі № 638/17003/16-ц з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_4О 1 562 940 грн. Відповідно до відомостей з Інформаційної довідки № НОМЕР_1 від 21.01.2018 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна станом на 21.01.2018 р. майно ОСОБА_3 обтяжено в інтересах ОСОБА_5 на підставі ухвали Дзержинського районного суду міста Харкова по справі № 638/17003/16-ц від 28.10.2016 р., що може свідчити про невиконання відповідачем станом на 21.01.2018 р. його зобовязань перед ОСОБА_5

Також відповідач виставив на продаж житловий будинок за адресою: м. Харків, вул. Дербентська, 103 на сайті з продажу нерухомого майна «dom.RIA» підтверджується.

Суд, дослідивши зміст та вимоги заяви про забезпечення позову, додані до неї документи, зміст та вимоги позовної заяви, приходить до наступного висновку.

Заяву про забезпечення позову, подану після відкриття провадження по справі, подано до суду з дотриманням порядку, встановленого ч.1 ст.152 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Згідно з Конвенцією про захист прав і основних свобод людини (ст.1) високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені у розділі 1 цієї конвенції.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Так, згідно п. 43 рішення ЄСПЛ по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п.п. 1, 2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом, зокрема, накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, заборони вчинення певних дій.

Відповідно до ч.ч. 5-7 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та вирішує питання про зустрічне забезпечення.

Відповідно до Інформаційної довідки № 111213642 від 21.01.2018 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна станом на 21.01.2018 відповідачу на праві власності належить ? частина житлового будинку літера «Н-2» та ? частина житлового будинку літера «М-2», розташованих за адресою: м. Харків, вул. Дербентська, 103.

Враховуючи, що позивачем заявлені вимоги про стягнення грошових коштів з відповідача у розмірі 539 999,85 грн., враховуючи також намагання відповідача відчужити належне йому на праві власності майно, суд вважає, що вимоги заяви про забезпечення позову є співмірними з ціною позову, та, з урахуванням того, що до вирішення справи по суті необхідно вжити заходи щодо збереження цього майна, тому суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст. 2, 150-153, 157, 260-261, 353, 354, ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити:

Накласти арешт на ? частину житлового будинку літ. «М-2» по вул. Дербентській, 103 у м. Харкові, що належить на праві власності ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: 61045, м. Харків, вул. Дербентська, 103, ідентифікаційний номер 4).

Накласти арешт на ? частину житлового будинку літ. «Н-2» по вул. Дербентській, 103 у м. Харкові, що належить на праві власності ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: 61045, м. Харків, вул. Дербентська, 103, ідентифікаційний номер 4)..

Копію ухвали направити для негайного виконання до департаменту реєстрації Харківської міської ради (61200, м. Харків, пл. Конституції, 7, 6-й пов.) та Шевченківський відділ державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи,5, Держпром, 6-й під`їзд, 10 поверх)

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень, з негайним повідомленням суду про наслідки виконання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом 15-ти днів з дня її з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, протягом 15 днів з дня вручення їй копії ухвали суду.

Суддя: І.В. Семіряд