Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3840/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

23.01.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі :

головуючого судді Кашуби А.В.,

за участю секретаря Чернянчук К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В :

08 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 13 вересня 2014 року у відділі ДРАЦС Виноградівського РУЮ у Закарпатській області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2, про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №139. Від даного шлюбу у них народилась одна дитина: дочка ОСОБА_3 (05.01.2016 р.н.). Сімейне життя в них не склалось, через розбіжність у поглядах, у зв'язку з чим вони останні місяці хоч і проживають разом, однак шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться, сімя фактично розпалась. Відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має на це змогу. У зв'язку з цим позивачка просила суд розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1500 грн. на місяць, починаючи з дня подання позову.

В судове засідання відповідач не з'явився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, а тому суд вирішив проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, про що постановив ухвалу, оскільки на проведенні розгляду наполягав позивач.

В судове засідання позивачка та її представник не зявилися, однак надали письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримали, обставини справи підтвердили. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечували.

Дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про достатність підстав для задоволення позову ОСОБА_1

Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу та утримання дитини, які врегульовані Сімейним кодексом України.

Під час судового слідства встановлено, що дійсно між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 13 вересня 2014 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане відділом ДРАЦС реєстраційної служби Виноградівського районного управління юстиції у Закарпатській області, й зроблений в книзі реєстрації актів запис за №139 (а.с.6). В шлюбі народилась одна дитина: дочка ОСОБА_3 (05.01.2016 р.н.), що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом ДРАЦС Виноградівського РУЮ у Закарпатській області від 13.01.2016 року серії 1-ФМ №340646 (а.с.7).

Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній, спору, щодо місця проживання дитини немає, дитина залишаються проживати з матірю. З цього приводу спір відсутній.

З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивачка звернулася з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України.

Саме той факт, що сторони хоч і проживають разом, однак спільного господарства не ведуть, сімя фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування та шкодить їх інтересам та інтересам малолітньої дитини. При ухваленні рішення судом враховано бажання ОСОБА_1 швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими.

Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення, у звязку з чим шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Відповідно ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейним кодексом України, а саме в ч. 1 ст. 182, також визначено, які обставини враховуються судом при визначенні розміру аліментів, серед яких: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи вказані обставини суд приходить до висновку про необхідність призначення аліментів на утримання малолітньої дитини відповідно до ст. 184 СК України з визначенням їх розміру у твердій грошовій сумі із заробітку батька.

При визначенні розміру аліментів судом враховані положення ч.2 ст. 182 СК України щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину, згідно якого такий розмір не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку.

Так, згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 21.12.2016 року №1801-VІІІ, прожитковий мінімум для дитини віком від до 6 років становить з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень.

Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини судом не встановлено. Про них не зазначили і сторони в справі.

У зв'язку з наведеним вище суд вважає, що розмір аліментів на утримання малолітньої дитини, а саме: дочки ОСОБА_3 (05.01.2016 р.н.), слід визначити в розмірі 1500 грн. із доходів ОСОБА_2 щомісячно з моменту подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття.

Судові витрати у справі в частині позовних вимог про стягнення аліментів, а саме суму судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп., які підлягають покладенню на відповідача, відповідно до ч.1, 6 ст.141 ЦПК України, - слід стягнути з ОСОБА_2 на користь держави, оскільки позивачка звільнена від їх оплати. Судові витрати при розірванні шлюбу, а саме суму судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп. відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України покласти на відповідача, оскільки позов ухвалено на користь позивача. При цьому розмір судового збору визначений судом на підставі Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд зобовязаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110-112, 141, 180 183, 191 СК України, ст.ст. 2, 4, 76-81, 89, 133, 141, 210, 259, 263-265, 273, 280-282, 430, п.15.5 п.15 ч.1 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований 13 вересня 2014 року у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Виноградівського РУЮ у Закарпатській області, запис в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу №139.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 та проживає: ІНФОРМАЦІЯ_5), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_1, яка проживає: ІНФОРМАЦІЯ_7, Конституції, 11, аліменти на утримання малолітньої дитини: дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, в розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.12.2017 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 та проживає: ІНФОРМАЦІЯ_5) на користь держави суму судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Судові витрати, а саме 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. судового збору - слід стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 та проживає: ІНФОРМАЦІЯ_5), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_1, яка проживає: ІНФОРМАЦІЯ_7, Конституції, 11), оскільки остання оплатила їх при поданні заяви до суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його оголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ГоловуючийОСОБА_4