Справа № 527/2246/17
провадження 2/527/75/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2018 року м.Глобине
Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Левицької Т.В.,
при секретареві судового засідання - Папенко Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Глобинської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просить: - позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щодо малолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2; - стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 всіх заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
В обґрунтування вимог позову позивач зазначила, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 2004 року, від якого народилася дочка ОСОБА_4. Сімейні відносини між ними були дуже складними. Кожен з них мав діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач почав вживати наркотичні засоби та сім'я йому стала непотрібна. Також він перестав займатися вихованням доньки. З літа 2006 року стали проживати окремо. 21.05.2008 року шлюб між ними розірвано. Із того часу як відповідач проживає окремо, жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні доньки, не сплачує аліментів на утримання доньки та не несе жодних додаткових витрат. 26.08.2014 року позивач уклала шлюб із ОСОБА_5. Всі питання щодо виховання доньки ОСОБА_2 вирішуються позивачем та її нинішнім чоловіком без участі та підтримки з боку відповідача.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 не з'явилися, надали до суду заяви, в яких просили справу розглядати за їх відсутності та вказали, що позовні вимоги підтримують повністю, не заперечують проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_3 повторно в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, через оголошення, надруковане в газеті «Зоря Полтавщини» від 05.01.2018. Про причини неявки відповідач не повідомив, не звертався до суду з клопотанням про розгляд справи без його участі, тому відсутні поважні причини неявки в судове засідання.
Частина 3 ст. 211 ЦПК України передбачає, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідно до ст. ст.223, 280-281 ЦПК України суд ухвалив судове засідання провести у відсутності сторін, в порядку заочного розгляду, на підставі наявних в справі доказів.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
В порядку п. 9 ч. 1 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що батьками неповнолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 є: батько - ОСОБА_3, мати - ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини НОМЕР_2 від 03.06.2005 року.
21 травня 2008 року шлюб між позивачем, ОСОБА_1, та відповідачем, ОСОБА_3, було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_3.
26.08.2014 позивач уклала шлюб із ОСОБА_5.
Відповідач ОСОБА_3 ухиляється від виконання батьківських обов'язків, а саме: не виявляє бажання до спілкування з донькою ОСОБА_2, не приймає участі у її вихованні, не турбується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання та підготовку до самостійного життя, не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов до отримання нею освіти. Крім того, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини.
Згідно довідки виконкому Глобинської міської ради № 671-06-13 від 25.10.2017 року, ОСОБА_2, 2005 року народження проживає разом з матір'ю - ОСОБА_1, 1985 року народження, її чоловіком - ОСОБА_5, 1985 року народження, братом ОСОБА_8, 2010 року народження та сестрою ОСОБА_9, 2015 року народження за адресою: АДРЕСА_2.
З акту обстеження житлово - побутових умов за вказаною адресою від 04.12.2017 року вбачається, що у будинку створені умови для нормального розвитку дитини.
Як вбачається з довідки- характеристики ОСОБА_2 від 18.10.2017 року № 252/01-31, виданої директором Глобинської ЗОШ 1-ІІІ ступенів № 5, за час навчання ОСОБА_2 в школі, батько ОСОБА_3 не цікавився навчанням і вихованням доньки.
Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона , він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» від 12.06.1998 року № 16, складання письмових висновків органів опіки і піклування та їхню участь у судових засіданнях покладено на відділи й управління освіти районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій і виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад.
Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Згідно із абз.2 п.16. постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожний окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Оскільки судом встановлено, що відповідач жодної уваги дитині протягом тривалого часу не приділяє, суд вважає доведеною належними доказами ту обставину, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.
Зазначене відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставною для позбавлення його батьківських прав.
Задовольняючи позов суд також враховує той факт, що жодних доказів чинення відповідачу ОСОБА_3 перешкод у спілкуванні з дитиною з метою сприяти її духовному та фізичному розвитку, цікавитись життям та здоров'ям доньки, приймати участь у її становленні як особистості, суду не надано, що свідчить про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками.
За таких обставин, в інтересах дитини, суд вважає за необхідне постановити рішення про позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_3 щодо його неповнолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7.
Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Згідно вимог ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина
Пунктами 1-3 ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.
Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Враховуючи відсутність інформації щодо майнового стану відповідача, стан здоров'я дитини та те, що особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання спільної дитини щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, але не не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до повноліття, починаючи з дня подачі позову до суду.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь держави з відповідача має бути стягнено судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів у розмірі 640,00 грн. Також за розгляд вимоги про позбавлення батьківських прав суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 640,00 грн.
На підставі викладеного, ст. ст. 141, 150, 164, 165, 166, 180, 181, 182, 183, 191, 193 СК України, ст. 11 ЗУ «Про охорону дитини», керуючись ст. ст. 4-5, 12-13, 76, 81, 133, 141, 263-265, 280, 281 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Глобинської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1, позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженки м. Глобине Полтавської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 26 жовтня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя Т. В. Левицька