справа № 179/913/17
провадження № 2/179/277/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2018 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Хорольській І.П.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про виключення суми боргу по кредитному договору, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», в якому прохає виключити суму нарахованого боргу по кредитному договору.

Позивач посилався на те, що в 2005 році отримував платіжну картку ПАТ КБ «ПриватБанк». По закінченню строку дії однієї платіжної картки банк замінював її на іншу.

В 2015 році позивачеві була видана відповідачем платіжна картка № 233403, на яку банком був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 1100 грн.

06 серпня 2016 року невідомими особами в он-лайн режимі був збільшений кредитний ліміт до 10 000 грн., і з 06.08.2016 року по травень 2017 року з кредитної картки позивача невідомими особами здійснювалися зняття коштів шляхом грошових переказів на інші картки та сплату за надані послуги.

Позивач вважає, що невідомими особами було здійснено незаконне заволодіння грошовими коштами на суму 10 000 грн., а відповідачем здійснюється нарахування заборгованості по кредитній картці - процентів і штрафів за прострочення платежів. Станом на 13.05.2017 року залишок по кредитній картці становив 33 570,42 грн., із яких 10 000 грн. основний борг, 23 570,42 грн. штрафні санкції. Тому позивач просить виключити нарахований банком основний борг та штрафні санкції.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Крім того, представник позивача в судовому засіданні зазначив, що кредитними коштами в розмірі 10 000 грн. позивач не користувався, їх використовувала інша особа, без його відома. Про вказані неправомірні дії позивач повідомляв в правоохоронні органи.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову, зазначивши, що кошти з кредитної картки були використані, у звязку із повідомленням позивачем інших осіб конфіденційних даних. У звязку із чим прохав відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_3 укладено договір про надання та використання платіжної картки за яким банк надав ОСОБА_3 міжнародну платіжну картку (а. с. 26).

За загальним правилом зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання. Відсутність своєї вини доводить особа.

Пунктом 2.1.1.2.20 Правил використання платіжних карток Банку ПАТ КБ «Приватбанк» клієнт несе повну відповідальність за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами, в разі якщо його дії або бездіяльність призвели до втрати електронного платіжного засобу, розголошенню ПІНа або іншої інформації, яка дає можливість ініціювати платіжну операцію.

Відповідно до виписки по картці на імя ОСОБА_3 від 08.08.2016 року по кредитній картці № 233403 було збільшено кредитний ліміт до 10 000 грн., та на протязі періоду 06 серпня 2016 року по 13 травня 2017 року здійснювалося зняття коштів (а. с. 7-13).

Позивач, 07 серпня 2016 року звернувся до Магдалинівського відділення Новомосковського ВП ГУ НП в Дніпроперовській області, у звязку із викраденням грошей з кредитного рахунку, що підтверджується довідкою (а. с. 6).

На а. с. 4-5 є відповідь ПАТ КБ Приватбанк на заяву позивача про скасування нарахованого боргу і штрафних санкцій. Таким чином ОСОБА_3 як клієнтом банку з моменту виявлення крадіжки приймалися всі можливі заходи щодо сповіщення банку та правоохоронних органів про несанкціоноване зняття коштів.

До матеріалів справи приєднано фотознімки особи, яка здійснювала несанкціоноване зняття коштів (а. с. 37-41).

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦПК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Одним із документів, що підтверджує дійсність та наявність права грошової вимоги до боржника і який є обов'язковим для пред'явлення під час примусового стягнення заборгованості боржника за кредитом в судовому порядку, є оригінали відповідних заяв або електронних звернень.

Заперечуючи проти позову, відповідач, наполягаючи на наявність у ОСОБА_3 оспорюваного боргу, не надано доказів про надання позивачем заяви (письмової чи електронної) про збільшення кредитного ліміту, у звязку із чим відбулося здійснення банківських операцій без відома позивача.

Згідно ч. 1 ст. 81ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1ст. 76ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оскільки представником позивача не доведено, що під час проведення операції зі зняття спірних грошових коштів із карткового рахунку позивача як позичальника зчитувалась магнітна смуга та вводився ПІН-код, тому суд дійшов до висновку про те, що у відповідача відсутні підстави для нарахування, як основного боргу так і штрафних санкцій.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 628, 629, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10-13, 81, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Виключити борг, нарахований публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1, по платіжній картці № 233403 в сумі 33 570,42 грн., що включає 10 000 грн. основного боргу та 23 570,42 грн. - штрафні санкції;

Стягнути із публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (01001, вул. Грушевського, 1-Д, м. Київ, ) на користь держави:

-судовий збір в сумі 640 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 05 березня 2018 року.

Суддя Т.А.Ковальчук