Справа №573/2002/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Терещенко О. І.
Номер провадження 22-ц/788/65/18 Суддя-доповідач - Собина О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року м. Суми

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Собини О. І. (суддя-доповідач), Левченко Т. А. , Ткачук С. С. за участю секретаря - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6

на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 31 жовтня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до Сергіївської сільської ради Білопільського району Сумської області, треті особи: ОСОБА_8, приватний нотаріус Білопільського районного нотаріального округу Сумської області Бойко Оксана Іванівна про продовження строку на прийняття спадщини, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2017 році ОСОБА_5 звернувся з позовом до Сергієвської сільської ради Білопільського району Сумської області і свої вимоги обґрунтовував тим, що з 17 листопада 1970 року його батьки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 перебували у зареєстрованому шлюбі та мали також сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 його батько ОСОБА_10 помер. У 1979 році у ОСОБА_11 народився син - ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_11 померла і після її смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшло право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,44 га, яка розташована на території Сергіївської сільської ради Білопільського району (а. с. 12).

У вересні 2017 року позивач, як спадкоємець першої черги, звернувся до нотаріусу із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, утім йому було відмовлено у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини.

Тому просив суд продовжити йому строк для прийняття спадщини після смерті матері, посилаючись при цьому на те, що він не знав про наявність земельної ділянки та постійно працює та проживає в м. Миколаєві і має обмежені матеріальні можливості.

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 31 жовтня 2017 року у задоволенні вказаного позову відмовлено

В апеляційній скарзі представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6, ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про задоволення позову, з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Крім того зазначала, що суд безпідставно не урахував зазначені у позові поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини.

В судове засідання учасники справи не з'явились, представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6, відповідач та треті особи повідомлені належним чином, від ОСОБА_5 повернулась розписка за закінченням терміну зберігання, а оскільки його представник належним чином повідомлений, тому і апелянт вважається повідомленим про день та час слухання справи відповідно до вимог передбачених ч.5 ст.130 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено судом і убачається з матеріалів справи ОСОБА_11 є матір'ю позивача та ОСОБА_12., ОСОБА_8 (а. с. 8, 9-10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_11 померла (а. с. 11).

Згідно з довідкою відділу в Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру в Сумській області від 21 вересня 2017 року, на підставі рішення VI сесії 23 скликання Сергіїської сільської ради від 28 квітня 1999 року ОСОБА_11 був виданий державний акт серії НОМЕР_1 від 17 травня 1999 року на право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,44 га, яка розташована на території Сергіївської сільської ради Білопільського району (а. с. 12).

Відповідно до довідок Сергіївської сільської ради Білопільського району від 25 листопада 2016 року № 216, 217 ОСОБА_11 постійно і на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована та проживала в с. Миколаївка-Тернівська Білопільського району. Заповіт від імені ОСОБА_11 виконкомом Сергіївською сільської ради не посвідчувався (а. с. 29).

Зі спадкової справи, заведеної 27 березня 2017 року після смерті ОСОБА_11 вбачається, що 14 березня 2017 року ОСОБА_8 направив до приватного нотаріуса Білопільського районного нотаріального округу Бойко О.І. заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_11, у визначений йому рішенням Білопільського районного суду Сумської області додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю в три місяці (а. с. 24, 25, 29, 30, 31).

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 14 вересня 2017 року вказане рішення Білопільського районного суду Сумської області від 28 грудня 2016 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні заяви ОСОБА_8 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_11 відмовлено (а. с. 16-17).

18 вересня 2017 року ОСОБА_5 звернувся до приватного нотаріуса Білопільського районного нотаріального округу Бойко О.І. із заявою про прийняття спадщини, з пропуском передбаченого законом шестимісячного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У відповідності з ч. 1 ст. 550 ЦК УРСР строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року, «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», яка діяла на час виниклих правовідносин, але втратила чинність 30.05.2008 року, було роз'яснено, що передбачений ст.549 ЦК УРСР шестимісячний строк для

прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою

заінтересованої особи при доведеності поважності причин його

пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або

володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав

вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про

продовження пропущеного строку.

Таким чином, суд вирішуючи питання про продовження строку для прийняття спадщини повинен досліджувати поважність причини його пропущення. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З огляду на викладене, ураховуючи, що після смерті матері позивача пройшло більше 18 років, суд першої інстанції вірно визнав зазначені у позові причини пропуску передбаченого законом строку для прийняття спадщини, зокрема, необізнаність щодо наявності спадкового майна, проживання та робота у Миколаївській області і обмежені матеріальні можливості - неповажними

Крім того, усупереч положенням ст. 81 ЦПК України позивач не надав належних та допустимих засобів доказування на підтвердження того, що він протягом тривалого часу після смерті матері мав обмежені матеріальні можливості.

Доводи заявника щодо не урахування зазначених у позові обставин, на які ОСОБА_5 посилався, як на підставу своїх вимог, є безпідставними, оскільки суд першої інстанції надав оцінку їм та навів з цього приводу, як того вимагає ч. 4 ст. 265 ЦК України, відповідні мотиви.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги з посиланням на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 28.12.2016 року яким були задоволені аналогічні вимоги третьої особи у справі - ОСОБА_8, оскільки дане рішення місцевого суду було оскаржене в апеляційному порядку самим апелянтом ОСОБА_5 і скасоване рішенням Апеляційного суду Сумської області від 14 вересня 2017 року, а в позові ОСОБА_8 відмовлено.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, справа розглянута в межах позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Рішення Білопільського районного суду Сумської області від 31 жовтня 2017 року у даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і з цього часу на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складене 16 січня 2018 року.

Суддя- доповідач -

Судді -