Справа № 182/5701/18
Провадження № 2/0182/2962/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08.08.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Скоробогатова А.О.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника заінтересованої особи

Городничого О.Л.

розглянувши у відкритому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, про відібрання дитини та повернення її за попередній місцем проживання, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відібрання дитини та повернення її за попереднім місцем проживання

В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини.

14 лютого 2017 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_4, про що Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 14 лютого 2017 року зроблено відповідний актовий запис за № 67. Від даного шлюбу вони мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Місцем проживання дитини та її є житловий будинок АДРЕСА_2 03 серпня 2018 року відповідач без будь-якої домовленості з нею, викрав їх дитину та зник у невідомому напрямку. Однак, 04 серпня 2018 року він повернувся до неї додому, завдав їй тілесних ушкоджень та знову зник. З даного приводу вона звернулась із заявою до Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області і її звернення було зареєстровано в Журналі єдиного обліку Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області за № 23855. На даний час відповідач уникає зустрічей та на телефонні дзвінки не відповідає. Місцем тимчасового проживання його та дитини є квартира за адресою: АДРЕСА_1. Їх дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 18 липня 2017 року та по теперішній час перебуває під наглядом лікарів КНП «Нікопольський центр первинної медико-санітарної допомоги» НМР амбулаторія № 12. На даний час дитина перебуває під наглядом сімейного лікаря з діагнозом: стан після видалення гематоми правої тім'яної кістки. Крім того, дитина перебуває на грудному вигодовуванні та отримує грудне молоко. Син потребує постійного догляду та піклування, даний факт підтверджується довідкою КНП «НЦПМСД» НМР № 988 від 06 серпня 2018 року. Враховуючи вищевикладені обставини, вважає, що відповідач вчинив протиправні дії, свавільно змінив місце проживання сина без її згоди, чим порушив права дитини в частині місця її проживання, якій наразі 1 рік та 24 дні і яка перебуває на грудному вигодовуванні та потребує постійного догляду та піклування. Тому просить суд відібрати у ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3, дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та повернути їй, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_2 А також стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Суду пояснила, що в дитини лише в 11 місяців почали різатись зубки, він зараз погано спить. Крім того, вона ще годує його грудьми, щоб він краще розвивався. Більш того, дитина перенесла операцію і їй потрібен догляд та материнська турбота. Після того, як відповідач забрав дитину, вона вимушена зціджувати грудне молоко, бо в неї наливаються груди. Відповідач забрав дитину в п»ятницю, вона розгубилась, бо не знала, куди звертатись у вихідні дні. З відповідачем не хотіла спілкуватись, бо боялась його. Він, після того, як забрав дитину, повернувся через деякий час та завдав їй тілесних ушкоджень і виволік за волосся на вулицю. На її щастя повз їх двору проїжджали працівники поліції, яку зупинились і захистили її. В суботу вона пішла в поліцію і повідомила, що чоловік її побив та забрав дитину. Працівники поліції поїхали до нього, але він їм сина добровільно не віддав, а вони без рішення суду силою дитину забирати не стали. Тому вона дочекалась понеділка і побігла до адвоката, яка їй підказала, що робити та написала позов. Додала, що відповідач бив її і коли вони проживали окремо від батьків до офіційного шлюбу і вона була вагітною. Тобто він піднімав руку на неї вагітну. Після цього випадку її мама забрала її додому. Тому вона не хоче більше з відповідачем жити і просить суд повернути їй малолітнього сина за місцем її та його проживання.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог своєї дружини був категорично проти. Суду пояснив, що в п»ятницю 0З серпня цього року позивачка з самого ранку сварилась із своєї мамою, в якої вона з сином зареєстровані і в якої вони всі разом жили. О 17.00 годині він вкладав сина спати, в кімнату зайшла позивачка і стала кричати. Він обурився її поведінкою. Син заплакав. В кімнату вбігла теща, схопила дитину і побігла. Він схопив тещу за плече і відібрав плачущу дитину. Його таке життя з тещею вже дістало і він сказав дружині: «Пішли на зйомну квартиру». Дружина не погодилась. Теща стала його виганяти. Він разом з дитиною пішов до своїх батьків. Вклавши дитину спати, повернувся до дружини і знову став наполягати, щоб вона йшла з ним та збирала речі. Дружина стала кричати, що вона подасть на розлучення і він сплачуватиме аліменти. Тоді він схопив її за барки і поволік з двору, говорячи, що він одружувався з нею, а не з її мамою і хоче жити своєю сім»єю. На вулиці до них під»їхала поліцейська машина і працівники поліції стали розбиратись в ситуації. Вислухавши його, вони поїхали далі. Він не хоче розлучатись з позивачкою, бо хоче, щоб його дитина зростала в повній сім»ї. Однак, він категорично проти того, щоб продовжувати сімейне життя разом з тещею, бо вона пиячить і постійно вмішується в їх сімейне життя та виховання ними свого сина. Можливо він зробив протиправні дії, але інакшого виходу з ситуації, що склалась, не бачить. Теща постійно дає їм вказівки, відноситься до них зверхньо. Він не згоден з актом, який склали працівники третьої особи, бо в позивачки в будинку не дуже гарні умови для дитини. Крізь щілини в підлозі до будинку залазять і павуки, і інші комахи. Крім того, дитина вже не знаходиться на грудному вигодовуванні, він з цим не згодний. Що стосується тієї події, що він вдарив вагітну позивачку, коли вони жили з нею ще до офіційного шлюбу, то він її вдарив за те, що вона не хотіла прибирати в квартирі. Він її б»є лише за це. Вважає, що вони з дружиною повинні проживати окремо від батьків і не хоче ділити свого сина ні з ким, бо це не іграшка.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Нікопольської міської ради Дніпропетровської області Городничий О.Л. в судовому засіданні позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі, посилаючись на довідку Комунального некомерційного підприємства «Нікопольський центр первинної медико-санітарної допомоги» Нікопольської міської ради, в якій зазначено, що дитина знаходиться на грудному вигодовуванні і спостерігається сімейний лікарем з діагнозом: стан після видалення гематоми правої тім»яної кістки. Тому просять задовольнити позов і повернути дитину матері.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов"язків цивільного характеру.

Згідно з ч.1 ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 14 лютого 2017 року зареєстрували шлюб, про що Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис № 67 (а.с.58). Від даного шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6). У відповідності до довідки про реєстрацію місця проживання особи, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та фактично мешкав з 04 вересня 2017 року разом зі своєю матір"ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.7-8, 13). Факт реєстрації та проживання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом зі своєю матір"ю за вищевказаною адресою також підтверджується довідкою, виданою квартальним комітетом № 13 від 07 серпня 2018 року (а.с.16) та копією домової книги, що міститься в матеріалах справи (а.с.10-12). Відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства «Нікопольський центр первинної медико-санітарної допомоги» Нікопольської міської ради, в амбулаторії номер 12 знаходиться під наглядом дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, АДРЕСА_2, з 18.07.2017 року після виписки з пологового будинку і по теперішній час. Спостерігається сімейний лікарем з діагнозом: стан після видалення гематоми правої тім»яної кістки. Дитина на грудному вигодовуванні з народження, в даний час отримує грудне молоко та фізіологічний прикорм за віком (а.с.14). Згідно талону повідомлення № 23855 Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, ОСОБА_1 з приводу подій, що стали підставою для звернення до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровській області, зверталась до Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області (а.с.15).

Відповідно до ст.162 СК України, якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. Дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров'я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам.

Згідно принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, до якої приєдналась і Україна, що, у відповідності до ст.9 Конституції України, є частиною національного законодавства України, дитина для повного і гармонійного розвитку потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю".

В судовому засіданні було встановлено, що виключні обставини, які б давали право позбавити позивачку ОСОБА_1 на проживання з малолітньою дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, -відсутні.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

При ухваленні даного рішення суд також враховує вимоги п.2 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, про те, що дитині повинні бути надані можливості і сприятливі умови, які б дозволили їй розвиватися розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності при найвищому забезпеченні інтересів дитини.

Таким чином, враховуючи вимоги сімейного законодавства України, вік малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ту обставину, що дитина після виписки з пологового будинку та по теперішній час перебуває під наглядом сімейного лікаря з діагнозом: стан після видалення гематоми правої тім"яної кістки, дитина на грудному вигодовуванні з народження та даний час отримує грудне молоко та фізіологічний прикорм за віком, суд дійшов висновку, що відповідач вчинив протиправні дії, свавільно змінивши місце проживання однорічної дитини без згоди її матері, чим порушив права дитини щодо місця її проживання, що в даному випадку дає підстави суду вважати викладені позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.133 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачена сума судового збору у розмірі 704грн.80 коп.

Згідно із ст.430 ЦПК України, суд допускає до негайного виконання рішення суду щодо відібрання дитини і повернення її матері.

У відповідності до ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.141, 150, 151, 161, 162, 165 СК України, ст.ст.12, 13, 81, 133, 258-259, 265, 268, 280-282, 354, 430 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, про відібрання дитини та повернення її за попередній місцем проживання - задовольнити.

Відібрати у ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.Нікополя Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4, дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та повернути матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки м.Нікополя Дніпропетровської області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704 грн. (сімсот чотири грн.) 80 коп., сплачені останньою при подачі позову до суду.

Рішення щодо відібрання у ОСОБА_2 дитини ОСОБА_5 та повернення матері ОСОБА_1 - допустити до негайного виконання.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області (м.Кривий Ріг) до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал