Справа №560/1814/18
У Х В А Л А

18 грудня 2018 року суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Сидоренко З.С., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Управління праці та соціального захисту населення Дубровицької районної державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою та просить встановити факт встановлення нею причинного зв'язку хвороби та інвалідності з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС до настання вісімнадцятирічного віку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Європейський суд з прав людини наголошує, що п. 1 ст. 6 гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов'язків; таким чином, пункт передбачає "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору.

Відповідно до ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частини 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. За положенням ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено ст. 15 ЦК України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану, при цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Зі змісту ст. 12 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" вбачається, що причинний зв'язок між захворюванням, пов'язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я.

Неповнолітнім дітям, зазначеним у статті 27 цього Закону, в разі захворювання причинний зв'язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи встановлюється відповідно до частини першої цієї статті.

Спірні правовідносини регулюються Положенням про систему експертизи по встановленню причинного зв'язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (далі Положення), затвердженим наказом Міністерства охорони здоров'я і Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 30.05.1997 року № 166/129 (з подальшими змінами та доповненнями).

Як передбачено Положенням, основною метою системи експертизи є з'ясування причин та обставин виникнення захворювань та ускладнень їх перебігу та наявності можливого впливу іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС на їх розвиток та прогресування, обґрунтоване підтвердження такого зв'язку у осіб, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (п. 1.3).

Для з'ясування причин та обставин виникнення та особливостей перебігу численних хвороб, що призводять до інвалідності і смерті серед осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в Україні було створено експертні комісії (Центральну та регіональні міжвідомчі експертні комісії, Центральну та обласну дитячі спеціалізовані лікарсько-консультативні комісії) для встановлення причинного зв'язку таких хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Експертні комісії здійснюють свою діяльність на базі спеціалізованих закладів охорони здоров'я, що надають медичну допомогу постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, шляхом здійснення розгляду медичних справ постраждалих.

Згідно пунктів 5.6, 5.8 Положення, розгляд медичної документації повинен здійснюватись експертною комісією з урахуванням результатів повного та всебічного (у динаміці) медичного обстеження постраждалого, проведення необхідних досліджень, визначення клініко-функціонального діагнозу.

Експерти консультативної групи експертної комісії проводять експертизу документів медичної справи, визначають основну хворобу, обґрунтовують можливий її зв'язок (чи його відсутність) з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, надають письмові висновки та рекомендації на засідання експертної комісії.

Члени експертної комісії після розгляду медичної справи та шляхом проведення голосування приймають рішення про наявність (відсутність) зв'язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

На підставі прийнятого рішення про наявність (відсутність) зв'язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС експертною комісією надається експертний висновок, який підписується головуючим на засіданні експертної комісії та засвідчується печаткою комісії.

Таким чином, вказані висновки експертних комісій є актами, які породжують правові наслідки у вигляді надання пільг, тобто встановлюють обов'язки для установ, що здійснюють на виконання наданих державою повноважень щодо реалізації прав громадян на встановлені пільги на підставі актів експертних комісій.

Із змісту даної заяви вбачається, що заявник має захворювання з діагнозом: рак щитоподібної залози, у зв'язку з чим 10 липня 2018 року була прооперована. Після чого, 26 липня 2018 року їй було надано статус дитина-інвалід.

В подальшому, 31 липня 2018 року медичною установою Дубровицька ЦРЛ було направлено до Рівненської дитячої обласної спеціалізованої ЛКК її медичну документацію на предмет встановлення причинного зв'язку хвороб та інвалідності з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Як зазначає у заяві заявник, вказана медична документація була розглянута та 25 серпня 2018 року Рівненська дитяча спеціалізована лікарсько-консультативна комісія винесла відповідний експертний висновок

З долучених до заяви матеріалів вбачається, що заявником, на підтвердження вказаного, додані як доказ медичний висновок №171 на дитину, що стала інвалідом внаслідок аварії на ЧАЕС в віці до 16 років від 25.08.2018 року, виданий Рівненською дитячою обласною спеціалізованою ЛКК по встановленню причинного зв'язку захворювань та інвалідності з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, експертний висновок від 25.08.2018 року, виданий Рівненською дитячою обласною спеціалізованою ЛКК по встановленню причинного зв'язку захворювань та інвалідності з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС та експертний висновок №60 Центральної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв'язку захворювань та інвалідності з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 23.10.2018 року.

Вказаними вище експертними висновками встановлено, що захворювання, яке наявне у заявника, пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС.

Отже, на даний час, визначеними законодавством уповноваженими експертними комісіями уже встановлений причинний зв'язок хвороби заявника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, що, у свою чергу, виключає можливість встановлення цього факту в судовому порядку за правилами окремого провадження.

Слід зазначити, що з аналізу вимог заявника слідує те, що спірні відносини виникли лише у зв'язку з відмовою заінтересованої особи Управління праці та соціального захисту населення Дубровицької районної державної адміністрації у видачі вкладки до посвідчення потерпілого внаслідок аварії на ЧАЕС, що позбавляє її можливості користуватися належними їй пільгами.

З листа - відповіді Управління праці та соціального захисту населення Дубровицької районної державної адміністрації, долученого як доказ до заяви, вбачається, що Управлінням не оспорюється факт, який заявник просить суд встановити.

Тому, у разі незгоди з вищевказаним рішенням Управління, заявник не позбавлена можливості оскаржити його у порядку адміністративного судочинства

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Окрім того, ч. 4 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 186, 315, 352, 354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Управління праці та соціального захисту населення Дубровицької районної державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п. 15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду Сидоренко З.С.