Справа № 555/869/18
Номер провадження 2/555/330/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2018 року м.Березне

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Собчука А. Ю.

при секретарі Кухарчук Л.В..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березне цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В СТ А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться справа за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обгрунтування позову покликаються на те, що 23.01.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено договір № б/н. Відповідно до договору відповідач отримав кредит у розмірі 1200,00 грн.у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

В порушення договірних зобов'язань позичальником не було проведено погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами у встановлений термін. Своє зобов'язання, щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користуванням кредиту відповідач не виконує, розрахунок за користування коштами не провів.

Станом на 30.04.2018 р. заборгованість відповідача перед банком становить 13815,31 грн., та складається з наступного: заборгованість за кредитом 3232,75 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 7381,61 грн.; 2304.98 заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф ( фіксована частина)250,00 грн., штраф (процентна складова) 645,97 грн.

Просять суд стягнути із ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 13815 грн. 31 коп., за кредитним договором б/н від 23.01.2008 року та кошти за сплату судового збору.

Представник позивача в судове засідання не з'явився. Згідно поданого клопотання просив розглядати справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти постановлення заочного рішення по справі.

Відповідач в судове засіданя не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та відзив на позовну заяву. Згідно поданого відзиву, позовні вимоги не визнав. Просив врахувати, що загальна тривалість позовної давності обмежена 3 роками, як вбачається з матеріалів справи договір між позивачем та відповідачем був укладений 23.01.2008 року, відповідно до умов якого, відповідач отримав від позивача кредит у сумі 1200 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності за зобов'язаннями з визначеним строком виконання починається зі спливом строку виконання. Тому останній день спливу строку дії картки відповідає спливу строку виконання, а отже перебіг зобов'язання починається зі спливом строку дії картки. Терміном закінчення дії картки встановлено січень 2009 року, останній черговий платіж ОСОБА_1 по даному кредиту сплачено ще в березні 2012 року і з того часу жодного платежу відповідач по кредиту не сплачував. Отже, на думку відповідача, оскільки перебіг трирічного строку позовної давності починається після несплати чергового платежу, строк позовної давності по даному позову сплив. Просив відмовити в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 в повному обсязі.

Представник позивача направив на адресу суду відповідь на відзив, в якій просив суд, позовні вимоги задоволити в повному обсязі, рахує їх обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Рахує, що обставини, на які посилається відповідач, не відповідають дійсності? строки позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що 23.01.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено договір № б/н. Відповідно до договору відповідач отримав кредит у розмірі 1200,00 грн.у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ПАТ КБ «Приватбанк» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ КБ «Приватбанк», у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування Позивача з ЗАТ КБ «Приватбанк» на ПАТ КБ «Приватбанк», про що зазначено у п.1.1. Статуту ПАТ КБ «Приватбанк». 17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін ( номер запису в ЄДРПОУ 8006727).

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складають між ним і банком договір.

На виконання умов договору банком відповідачу була надана кредитна картка «Універсальна».

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором.

Станом на 30.04.2018 р. заборгованість за кредитним договором становить 13815,31 грн., та складається з наступного: заборгованість за кредитом 3232,75 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 7381,61 грн.; 2304.98 заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф ( фіксована частина)250,00 грн., штраф (процентна складова) 645,97 грн.

Згідно розрахунку поданого позивачем, борг розраховано за період з 2008р. по 30.04.2018 р.

Відповідно до ст. 261 ЦК України, за загальним правилом перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливість реалізації свого права в примусовому порядку через суд.

Початок перебігу позовної давності розпочався з 26 березня 2012 р., тобто з цього моменту у позивача виникло право звернутися до суду за захистом свого порушеного права, так як вказаною датою було здійснено останній платіж.

Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк.

Строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік), вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця. Після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), видача картки на новий строк можлива при дотриманні клієнтом умов обслуговування картки, передбачених договором (п. п. 3.1.1., 3.1.2).

Відповідно до правил користування платіжною карткою, яка є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки ( ст. 261 ЦК України), а не закінчення строку дії договору.

Вказана правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові від 19 березня 2014 року (справа № 6-14цс14).

Як вбачається із матеріалів справи, термін дії картки, виданої відповідачу та її номер не зазначений. В ході розгляду справи у суді банківська картка суду надана не була, що унеможливлює встановити строк її дії.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що строк дії кредитної карти закінчився в січні 2009 року.

Відповідно до законодавства, що регулює кредитні правовідносини, облік всіх операцій за договором банківського кредиту покладений на кредитора. Отже, саме банк зобов'язаний надати суду документи, в яких встановлено строк дії карти, виданої ОСОБА_1, що банком зроблено не було.

В ході розгляду справи відповідач подав письмову заяву про застосування строку позовної давності, посилаючись на те, що позивач пропустив строк звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Судом встановлено та вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором, що ОСОБА_1 останній платіж здійснив 26 березня 2012 року у розмірі 0,56 коп.

Тобто саме з 26 березня 2012 року у відповідача виникла прострочена заборгованість за кредитом. ПАТ «КБ «ПриватБанк» до суду звернувся з даним позовом, лише 25 травня 2018 року.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що ПАТ КБ «ПриватБанк» пропустив строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом, що згідно з ч.4 ст.267 ЦК України є підставою для відмови у позові. У позовній заяві ПАТ «КБ «ПриватБанк» не ставило питання про поновлення пропущеного строку позовної давності.

Крім того, суд рахує доводи позивача, викладені у відповіді на відзив про те, що ОСОБА_1 отримав кредитну картку зі строком дії до березня 2015 року, не заслуговують на увагу, оскільки жодними належними та допустимими доказами не підтверджуються.

У анкеті-заяві, яку підписав відповідач, є єдина умова договору-це сума бажаного кредитного ліміту 1200 грн. У ній відсутні істотна умова договору-строк дії картки, її номер та дані, що позичальник отримав пам'ятку клієнта, що містить основні умови обслуговування та кредитування, а також тарифи і поставив свій підпис. В анкеті-заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку не вказано наступну істотну умову договору, а саме строк дії картки (а.с.5).

Крім того, як вбачається із п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий строк.

Суд вважає, що умова укладеного кредитного договору, щодо автоматичної пролонгації дії кредитного договору на новий строк, якщо від позичальника не надійшла заява про закриття карткового рахунку, передусім має на меті лише те, щоб при видачі позичальнику кредитної картки із новим строком дії не було необхідності кожен раз укладати новий договір, а тому пролонгація умов кредитного договору на новий строк може мати лише у разі одночасного отримання позичальником кредитної картки із новим терміном дії, оскільки в протилежному випадку останній буде позбавлений можливості здійснювати свої права та обов'язки за цим кредитним договором.

Такі правові висновки узгоджуються не тільки із правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 24 червня 2015 року, справа № 6-738цс15, а із правовою позицією Верховного Суду України, яка міститься у постанові від 23 листопада 2016 року № 308/16549/13.

Отже, до спірних відносин перебіг трьохрічного строку позовної давності розпочався з 26 березня 2012 року та закінчився.

Позивачем не надано доказів, які б вказували на переривання строку позовної давності.

Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Отже враховуючи вищевикладене, наявність клопотання відповідача про застосування строку позовної давності, суд вважає за розумне застосувати в даному випадку строк позовної давності, оскільки позивач ПАТ «ПриватБанк» не подавав суду клопотання про поновлення строку позовної давності, та не навів поважних причин пропуску строку позовної давності, а отже з урахуванням викладеного, суд вважає, що в задоволенні даного позову публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити в повному обсязі, оскільки позивачем пропущено строк позовної давності.

На підставі викладеного, керуючись 258,259,263,264,265,268,272,273,352,354,355 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити повністю за пропуском строку звернення до суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Рівненської області через Березнівський районний суд Рівненської області.

Повний текст рішення виготовлений 21.08.2018 р., о 14:00 год.

Суддя А.Ю. Собчук