Справа № 697/1466/18
Провадження № 2/697/633/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Русакова Г.С.

за участю секретаря судового засідання Десятник О.А.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Канів, Черкаської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дитину та дружину,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в подальшому уточненим, до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дитину та дружину, в якому вказала, що з відповідачем вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 03.11.2017. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. З відповідачем проживають окремо з 30.03.2018 по причині, що зароблені ним кошти з друзями пропивав до копійки, а на другий-третій день сімя голодує. Позивачка з дочкою проживає біля своїх батьків, а відповідач в м. Каневі. Позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Відповідач інколи дає 1000-1200 грн., що недостатньо для проживання. ОСОБА_4 фізично здоровий, працює в ПрАТ Миронівський ХПП в с. Степанці, отримує заробітну плату 10000-12000 грн. щомісячно. Добровільної фінансової допомоги не надає, ухиляється від утримання позивачки з часу настання вагітності, а саме з 01.11.2017, чим порушує її права, передбачені ч.4 ст. 84 Сімейного кодексу України. На даний час позивач отримує лише допомогу від держави в розмірі 860 грн., що в теперішніх реаліях взагалі недостатньо для утримання малолітньої дитини та свого існування. Участі у додаткових витратах на дитину зумовлених її віком, а звідси чисельності хвороб, імунізація, щеплення, додаткові ліки, вітаміни, харчування, грудне вигодовування, придбання коляски, гойдалки, чисельні обстеження, фізіотерапевтичні процедури, придбання памперсів, необхідних для розвитку дитини іграшок, книжок, одягу, відповідач у всьому цьому процесі описаному лише на третину від дійсних потреб і витрат взагалі не приймає. Відповідач є фізично здоровим, працездатним, він працює, отримує заробітну плату і тому має реальну змогу сплачувати аліменти. Аліменти на утримання вагітної дружини ОСОБА_1 за вісім місяців починаючи з 01.11.2017 по 20.06.2018 в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно зумовлено тим, що вагітна дружина виношувала дитину, потребувала уваги, додаткових витрат на чисельні обстеження, фізичної та психологічної підготовки до пологів, увага відповідача була відсутня. Утримувати вагітну дружину відповідач відмовлявся. На протязі часу вагітності, пологів відповідач не проживає з позивачем разом. Позивач неодноразово пропонувала відповідачу в добровільному порядку сплачувати аліменти на утримання дитини, аліменти на утримання дружини по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, аліменти на утримання вагітної дружини починаючи з 01.11.2017 по 20.06.2018 в розмірі 1/4 всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно. Відповідач належним чином не реагував, просто відмовлявся допомагати позивачу матеріально у важливий момент вагітності та народження дитини, тобто здійснював активні дії по ухиленню від сплати аліментів.

Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання вагітної дружини за вісім місяців вагітності починаючи з 01.11.2017 по 20.06.2018 в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно; стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 20.06.2018 і до повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; аліменти на утримання дружини до досягнення донькою трьох років в розмірі 1/15 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно починаючи з 20.06.2018 по 20.06.2021; аліменти в розмірі 1/25 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно починаючи з 20.06.2018 по 20.06.2021 як участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо); також стягнути судові витрати понесені позивачем за отримання правничої допомоги в сумі 1500,00 грн.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_3 позовні вимоги визнав частково в частині сплати аліментів на дитини, в іншій частині заперечував та просив відмовити в задоволенні.

Дослідивши письмові докази у справі, вислухавши пояснення учасників процесу, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що відповідач являється батьком дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СР № 258030 (а.с.6). Дитина проживає разом з матірю та знаходяться на її утриманні (а.с.8).

З свідоцтва про шлюб серії І-СР № 130344 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.11.2017 (а.с.5).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Будь-яких доказів щодо матеріального становища відповідача, наявності у нього інших дітей, непрацездатних батьків сторони не надали.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Разом з тим, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України внесено зміни, згідно яких розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частинами 2, 4 статті 84 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Вирішуючи спір про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини та на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку, суд виходить із заявленого позивачем розміру аліментів і визначає аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 25.07.2018 до досягнення дитиною повноліття, та в розмірі 1/15 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дочкою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, трирічного віку з 25.07.2018, на утримання позивачки.

Стосовно позовної вимоги про стягнення аліментів за минулий час, то в цій частині суд не вбачає підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки.

Згідно зі ст. 194 СК України, 1. Аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. 2. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. 3. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. 4. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. 5. Положення частин першої - третьої цієї статті, а також статей 195-197 цього Кодексу застосовуються і до стягнення аліментів іншим особам, які визначені цим Кодексом.

Будь-яких конкретних правових доказів, які б свідчили про наявність обставин, передбачених зазначеною нормою права, які б давали правові підстави для стягнення аліментів за минулий час, позивач суду не надала і судом таких доказів не здобуто.

Позивачем всупереч зазначених вимог не надано жодних доказів в підтвердження обставин щодо вжиття нею заходів для одержання аліментів з відповідача та свідоме ухилення останнього від їх сплати. Тому у задоволенні вимоги про стягнення аліментів за вісім місяців вагітності слід відмовити за недоведеністю.

Щодо стягнення додаткових витрат.

Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

У відповідності до Коментаря до ст. 185 СК України, розмір суми, яка стягується як додаткові витрати, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або припускаючих витрат і, отже, не може бути визначений у частках до заробітку (доходу) відповідача. Додаткові витрати визначаються в твердій грошовій сумі з урахуванням матеріального стану батьків. Таким чином, участь батьків у додаткових витратах на дитину не обов'язково має бути рівною. Додаткові витрати можуть провадитися як одноразово, так і протягом тривалого часу, наприклад, через хворобу чи каліцтво дитини. У зв'язку з цим суд вправі зобов'язати батьків узяти участь як у фактично понесених витратах, так і у витратах, які необхідні в майбутньому.

Як зазначалося раніше, батьки повинні добровільно визначатися, хто, у якій сумі повинен нести додаткові витрати на дитину. У разі спору суд визначає, хто з батьків, в якій твердій грошовій сумі повинен нести ці витрати.

Якщо вимоги про аліменти і додаткові витрати розглядаються одночасно, то в рішенні має бути окремо зазначена частина заробітку (доходу), яка припадає дитині у вигляді аліментів, і сума додаткових витрат, які підлягають стягненню з платника аліментів.

Розмір має бути підтверджений фактично понесеними або припустимими витратами.

У мотивованій частині рішення суд повинен назвати загальну суму додаткових витрат, як вони розподіляються між батьками.

Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові № 3 від 15.05.2006 р. в пункті 18 дав судам такі роз'яснення з приводу застосування статті 185 СК: «Звернути увагу суддів на те, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягувати тільки батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачені витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

У відповідності до Постанови Верховного Суду України від 13.09.2017 року, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобовязаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення.

Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

За таких обставин, враховуючи, що розмір додаткових витрат не може визначатись у частці від доходу відповідача, оскільки розмір додаткових витрат має бути підтверджений фактично понесеними або припустимими витратами, а тому у сенсі розуміння статті 185 СК України та розяснень ВСУ з приводу даного питання, додаткові витрати мають бути визначені тільки у твердій грошовій формі, за таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині задоволені бути не можуть.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати.

Керуючись ст.ст.12,82,89,141,263-265,354 ЦПК України, ст.ст.84,180-184,191 СК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дитину та дружину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення нею повноліття, у розмірі 1/4 частина всіх його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.07.2018.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, на її утримання, до досягнення дочкою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, трирічного віку, у розмірі 1/15 частини всіх його доходів, починаючи з 25.07.2018.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, витрати на правову допомогу в розмірі 750,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь держави судовий збір в сумі 1409,60 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 21.12.2018.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_6

Згідно з оригіналом, який зберігається в матеріалах справи №697/1466/18

Головуючий Г . С . ОСОБА_6