Головуючий суду 1 інстанції - Гуцола М.П.
Доповідач -Єрмаков Ю.В.
Справа № 418/691/17
Провадження № 22ц/782/890/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого судді Єрмакова Ю.В.,

суддів - Назарової М.В., Орлова І.В.

за участю секретаря судового засідання Данько Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сєвєродонецьку апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» на рішення Міловського районного суду Луганської області від 09 листопада 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про захист прав споживачів та розблокування карткового рахунку,

в с т а н о в и л а:

В вересні 2017 року ОСОБА_2 (позивач) звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив визнати незаконними дії філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» щодо обмеження його у розпорядженні грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_2, 12/164, яка дійсна до 04/19. Зобов'язати філію - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні йому, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, грошовими коштами, що знаходяться на його гривневому картковому рахунку НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_2, 12/164, яка дійсна до 04/19, в межах залишку, а саме: на суму, яка станом на 17.07.2017 року складає 37685 грн. 50 коп., шляхом негайного розблокування зазначеного карткового рахунку.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначив, що відповідачем 24.04.2017 року без будь-яких законних на те підстав було заблоковано його картковий рахунок, про що йому було повідомлено смс-повідомленням, що надійшло на його мобільний телефон.

Позивачем на адресу відповідача було направлено заяву з вимогою про розблокування даного рахунку, однак в червні 2017 року відповідачем було надано відповідь, якою відмовлено в розблокуванні його карткового рахунку з посиланням на те, що відповідач має право самостійно на власний розсуд розпорядитися грошовими коштами, які знаходяться на зазначеному рахунку.

ОСОБА_2 вважає такі дії неправомірними, та такими, що порушують його права як споживача, а тому був змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом порушених прав, у звязку з чим просив задовольнити позов.

Рішенням Міловського районного суду Луганської області від 09 листопада 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено повністю.

Визнано дії Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» в частині обмеження ОСОБА_3 у розпорядженні грошовими коштами, що знаходяться на гривневому картковому рахунку НОМЕР_1 неправомірними.

Зобов'язано Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні ОСОБА_3 грошовими коштами, що знаходяться на гривневому картковому рахунку НОМЕР_1 в межах залишку, яка станом на 17.07.2017 року складає 37685,50 грн. шляхом розблокування карткового рахунку НОМЕР_1.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Міловського районного суду Луганської області від 09 листопада 2017 року та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Так, відповідно до правил статті 263 ЦПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, адже завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рушення суду таким вимогам відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції послався на положення Конституції України, постанову НБУ №22 від 21 січня 2004 року, ст. 525, 1166, 1074 ЦК України, умови Договору ДКБО та виходив з того, що підстав для зупинення обслуговування позивача, як клієнта банку, а саме блокування карткового рахунку, не було, а тому дійшов висновку про обгрунтованість позову.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом, 04.10.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір №27722 від 04.10.2011 року про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати /пенсії та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою зі змінами, внесеними додатковим Договором від 23.04.2013 року.

В тому числі, згідно п.1.3.3 Договору Банк має право:

-Занести до Стоп-списку усі безконтактні платіжні картки до погашення заборгованості по договору;

-Призупинити операції по рахунку до погашення заборгованості.

Також, за змістом п.п.7.6,7.9 Договору погашення заборгованості за цим Договором , в тому числі за кредитом та процентами, здійснюється шляхом договірного списання коштів з рахунку клієнта. У випадку наявності протягом 3-х місяців перевищення витратного ліміту (овердрафту) або заборгованості за кредитом та непогашення цієї заборгованості клієнтом Банк має право занести картку в електронний Стоп-список та стягнути заборгованість за цим договором в судовому порядку.

22.02.2017 року позивачем подано заяву про приєднання № 516748/220217 від 22.02.17 pоку

до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку (далі - Договір ДКБО).

Крім цього, судом встановлено, що позивачем в рамках цього Договору 22.02.2017 року подано заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії на суму 7200 грн. з максимальним розміром кредиту у 40 000 грн.

Із таблиці визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки слідує, що позивачу не було надано кредит так як, у графі надання кредиту міститься показник "0,00".

Вказана обставина не заперечувалась сторонами у судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи та заперечень відповідача, підставою для блокування карткового рахунку позивача послугувало непогашення останнім заборгованості за іпотечним кредитом № 123/Зд/07 від 22.03.2007 року на суму 9004,36 доларів США, пославшись на п.п.7.1; 7.3;7.12 Договору ДКБО.

Вказані обставини в апеляційній інстанції підтвердив і представник відповідача.

З цього приводу судом першої інстанції був зроблений висновок, з яким погоджується судова колегія, про те, що вказані пункти не можуть бути прийняті до уваги, як такі, що дають підставу для відповідача щодо блокування карткового рахунку, оскільки в них зазначені умови для договірного списання коштів з карткового рахунку, але такого списання не відбулось, як і не відбулось такого списання коштів і на даний час, що не заперечував відповідач в апеляційній інстанції.

Також, відповідач, як в запереченнях на позовну заяву так і в апеляційній інстанції вказував на ті обставини, що Банк мав право призупиняти обслуговування позивача також виходячи з п.17.1.7 Договору ДКБО, за змістом якого незважаючи на інші положення Договору Сторони домовились, що Банк має право в будь-який строк дії цього Договору призупинити обслуговування Клієнта в Системі ДБО.

Проте, згідно цього Договору, а саме п.1.27 та 1.29 Особливої частини підставами для зупинення обслуговування Клієнта в Системі ДБО зокрема є :

-якщо Клієнт не сплатив обов'язковий щомісячний платіж/не погасив заборгованість за Кредитом у визначений розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягала погашенню, наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості, а Платіжна картка при цьому блокується;

-у випадку наявності протягом 1 (одного) місяця перевищення витратного ліміту (Несанкціонованого овердрафту) або простроченої заборгованості за Кредитом, процентами за його користування та непогашення цієї заборгованості Клієнтом Банк має право заблокувати всі Платіжні картки Клієнта.

Але, як було зазначено вище та встановлено судом першої інстанції, позивачу в рамках Договору ДКБО споживчий кредит не надавався, а тому обгрутнованих підстав для застосування п.17.17 Договору ДКБО не вбачається, оскільки цей пункт застосовується в сукупності з п.п.1.27 та 1.29 Особливої частини, як обговорюється в самому Договорі щодо підстав для зупинення обслуговування Клієнта в Системі ДБО.

Відповідно до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк не має права визначати та контролювати напрямки використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно зі ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Таке твердження міститься і в п. 10.1 глави 10 постанови Національного банку України №22 від 21 січня 2004 року «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» згідно якого обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку/ах, відповідно до ст. 1074 ЦК України не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, установлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Виконання банком арешту коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, здійснюється за постановою державного виконавця чи рішенням суду (у тому числі ухвалою, постановою, наказом, виконавчим листом суду) про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, установленому законом.

Отже, враховуючи наведене вище,судова колегія дійшла висновку про те, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову, оскільки підстав вважати, що відповідач, зупиняючи обслуговування позивача, діяв правомірно, ані в суді першої інстанції, ані в апеляційній інстанції, встановлено не було.

Доводи апелянта про неврахування судом положень зазначених вище пунктів Договору ДКБО, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки ці доводи зазначались представником відповідача у запереченнях на позовну заяву, та ним були надані судом першої інстанції відповідні правові оцінки, з якими, як було зазначено вище, судова колегія погоджується в повному обсязі.

Посилання на те, що не враховано положення ДКБО щодо права договірного списання з карткового рахунку у разі наявності заборгованості за іншими договорами, укладеними між Банком і Клієнтом, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, як вже зазначалося вище, такого списання не відбулось, враховуючи те, що блокування картки почалось з квітня 2017 року, про що також було зазначено в апеляційній інстанції..

Також, не можуть бути прийняті до уваги посилання апелянта на п.12 розділу 6 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 № 705 (Положення),оскільки в цьому Положенні зазначені обставини, які не є підставою, за яких було призупинено обслуговування позивача.

Отже, виходячи зі змісту апеляційної скарги та наведених у ній доводів, є підстави вважати, що ці доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, містять у собі суб'єктивне тлумачення обставин справи та вимог закону.

Вирішуючи даний спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному об'ємі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а також поясненнями сторін.

Відповідно до вимог ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Луганської області,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» залишити без задоволення.

Рішення Міловського районного суду Луганської області від 09 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів .

Дата складання повного тексту рішення 26 січня 2018 року.

Головуючий суддя Єрмаков Ю. В.

Судді: Назарова М.В.

Орлов І.В.