Постанова

Іменем України

08 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 752/16374/13-ц.

провадження № 61-8987св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Пророка В. В., Штелик С. П. (суддя-доповідач)

учасники справи:

позивачі: товариство з обмеженою відповідальністю «Поряд.Ок. Управління та експлуатація нерухомості», ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_1, товариство з обмеженою відповідальністю «Поряд.Ок. Управління та експлуатація нерухомості»,

треті особи: спільне підприємство фірма «Київ-Донбас», Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дипломат Хол»,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва в складі судді Мирошниченко О. В. від 25 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва в складі суддів: Левенця Б. Б., Ратнікової В. М., Борисової О. В., від 02 листопада 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (далі - Цивільний процесуальний кодекс України), у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У вересні 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю «Поряд.Ок. Управління та експлуатація нерухомості» (далі - ТОВ «Поряд.Ок. Управління та експлуатація нерухомості») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є власником квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1, а також машиномісця НОМЕР_1 у будинку АДРЕСА_1.

Позивач є балансоутримувачем та виконавцем житлово-комунальних послуг в будинку АДРЕСА_1 на підставі договору №35 від 23 грудня 2005 року, укладеного між ТОВ «Поряд.Ок. Управління та експлуатація нерухомості» та спільним підприємством фірма «Київ-Донбас» (забудовник житлового комплексу).

01 квітня 2006 року між позивачем та відповідачем були укладені договори ДХ520Ж-04/06 та ДХ401Ж-04/06 відносин власника приміщення житлового комплексу та управителя, за умовами яких позивач зобов'язався надати відповідачеві послуги з управління неподільним та загальним майном житлового комплексу, забезпечити відповідні умови користування ними, належну його експлуатацію, якісне та своєчасне надання житлово-комунальних послуг, а відповідач в свою чергу зобов'язався частково сплачувати послуги позивача стосовно житлового комплексу в цілому та сплачувати повністю послуги з обслуговування належних йому приміщень.

Посилаючись на те, що оплата за отримані житлово-комунальні послуги: утримання будинку та прибудинкової території, послуги з опалення, холодного та гарячого водопостачання, здійснювалась відповідачем несвоєчасно, тому ТОВ «Поряд.Ок. Управління та експлуатація нерухомості» просив стягнути на свою користь з ОСОБА_1 заборгованість: - по квартирі АДРЕСА_1 за період з 01.01.2010 року по 31.12.2015 року - 50100,79 грн., а також інфляційне збільшення та 3 % річних за період з 01.06.2013 року по 31.12.2015 року - 27399,79 грн.; - по квартирі АДРЕСА_2 за період з 01.01.2010 року по 31.12.2015 року - 50144,38 грн., а також інфляційне збільшення та 3 % річних за період з 01.06.2013 року по 31.12.2015 року - 28078,11 грн.; - по оплаті послуг з утримання машиномісця НОМЕР_1 у будинку АДРЕСА_1 за період з 01.01.2010 року по 31.12.2015 року - 17132,46 грн., а також інфляційне збільшення та 3 % річних за період з 01.06.2013 року по 31.12.2015 року - 9066,27 грн.

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ТОВ «Поряд.Ок. Управління та експлуатація нерухомості» про визнання недійсними договорів та стягнення безпідставно отриманих коштів.

Вимоги зустрічного позову обґрунтовано тим, що договір ДХ520Ж-04/06 від 01 квітня 2006 року він не підписував, договори ДХ520Ж-04/06 та ДХ401Ж-04/06 від 01 квітня 2006 року не відповідають вимогам типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, крім того ТОВ «Поряд.Ок. Управління та експлуатація нерухомості» не є балансоутримувачем, або уповноваженою ним особою, управителем чи виконавцем житлово-комунальних послуг в будинку АДРЕСА_1.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд: - визнати недійсним з моменту підписання договір № 35 від 23 грудня 2005 року, укладений між спільним підприємством фірмою «Київ-Донбас» та ТОВ «Поряд.Ок. Управління та експлуатація нерухомості» про передачу експлуатуючій організації новозбудованого житлового будинку з вбудовано-прибудованими житловими приміщеннями та підземним паркінгом по АДРЕСА_1; - визнати недійсним з моменту підписання договір від 17 липня 2012 року про надання послуг з управління будинком АДРЕСА_1 та його експлуатацію, укладений між ОСББ «Кондомініум Дипломат Хол» та ТОВ «Поряд.Ок. Управління та експлуатація нерухомості»; - визнати недійсними договори № ДХ401Ж-04/06 від 01 квітня 2006 року та ДХ520Ж-04/06 від 01 квітня 2006 року, укладені між ТОВ «Поряд.Ок. Управління та експлуатація нерухомості» та ОСОБА_1; - стягнути з ТОВ «Поряд.Ок. Управління та експлуатація нерухомості» на користь ОСОБА_1 безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 66501,21 грн. та судові витрати.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25 липня 2017 року позов ТОВ «ПОРЯД.ОК. Управління та експлуатація нерухомості» до ОСОБА_1, треті особи: Спільне підприємство фірма «Київ-Донбас», ОСББ «Дипломат Хол» про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задоволено.

В задоволені зустрічного позову ОСОБА_1 до ТОВ «ПОРЯД.ОК. Управління та експлуатація нерухомості», треті особи: Спільне підприємство фірма «Київ-Донбас», ОСББ «Дипломат Хол» про визнання недійсними договорів та стягнення безпідставно отриманих грошових коштів відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ПОРЯД.ОК. Управління та експлуатація нерухомості» заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг по квартирі АДРЕСА_1 за період з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2015 року в розмірі 50 100,79 грн., а також інфляційне збільшення та 3% річних за період з 01 червня 2013 року по 31 грудня 2015 року в розмірі 27 399,79 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ПОРЯД.ОК. Управління та експлуатація нерухомості» заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг по квартирі АДРЕСА_2 за період з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2015 року в розмірі 50 144,38 грн., а також інфляційне збільшення та 3% річних за період з 01 червня 2013 року по 31 грудня 2015 року в розмір 27 078,11 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ПОРЯД.ОК. Управління та експлуатація нерухомості» заборгованість по оплаті послуг з утримання машиномісця НОМЕР_1 у будинку АДРЕСА_1 за період з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2015 року в розмірі 17 132,46 грн., а також інфляційне збільшення та 3% річних за період з 01 червня 2013 року по 31 грудня 2015 року в розмірі 9 066,27 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ПОРЯД.ОК. Управління та експлуатація нерухомості» сплачений судовий збір у розмірі 2 517,30 грн.

Рішення суду першої інстанції в частині вирішення позову ТОВ «ПОРЯД.ОК. Управління та експлуатація нерухомості» мотивовано тим, що належні відповідачу ОСОБА_1 квартири та паркомісце знаходяться у багатоквартирному будинку, надання житлово-комунальних послуг в якому здійснює позивач. Відповідач не спростував фактичне отримання від позивача наданих комунальних послуг, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про часткову сплату ОСОБА_1 боргу за отримані послуги, тому, з огляду на положення укладених між учасниками справи договорів та вимог закону, які регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність між учасниками справи договірних зобов'язань та підстав для задоволення позову ТОВ «ПОРЯД.ОК Управління та експлуатація нерухомості».

Рішення суду першої інстанції в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_1 мотивовано тим, що оспорений останнім договір № 35 від 23 грудня 2005 року про передачу експлуатуючій організації новозбудованого житлового будинку з вбудовано-прибудованими житловими приміщеннями та підземним паркінгом по АДРЕСА_1, який був укладений між спільним підприємством фірмою «Київ-Донбас» та ТОВ «ПОРЯД.ОК. Управління та експлуатація нерухомості», відповідає вимогам законодавства, що встановлені для договорів даного виду. Позивач за зустрічним позовом не довів належними та допустимими доказами того, що договір від 17 липня 2012 року про надання послуг з управління будинком АДРЕСА_1 та його експлуатацію, який укладений між ОСББ «Кондомініум Дипломат Хол» та ТОВ «ПОРЯД.ОК. Управління та експлуатація нерухомості» був укладений внаслідок зловмисної домовленості (стаття 232 ЦК України). Зазначено, що скасування постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 вересня 2009 року пункту 2 розпорядження Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації від 23 грудня 2005 року не може бути єдиною підставою недійсності правочину, укладеного між замовником будівництва багатоквартирного будинку та експлуатуючою організацією, враховуючи те, що позивач за зустрічним позовом не довів порушення його прав внаслідок укладення такого правочину. Крім того, позивачем не доведено наявності передбачених законодавством підстав визнання недійсними договорів № ДХ401Ж-04/06 від 01 квітня 2006 року та ДХ520Ж-04/06 від 01 квітня 2006 року, укладених між ТОВ «ПОРЯД.ОК.Управління та експлуатація нерухомості» та ОСОБА_1. У зв'язку із чим суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог зустрічного позову ОСОБА_1.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25 липня 2017 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону, обставини справи встановлені повно, а доводи апеляційної скарги не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують висновків суду першої інстанції.

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2017 рокудо Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що у висновках судів попередніх інстанцій не враховано практику розгляду судами справ указаної категорії. ТОВ «ПОРЯД.ОК. Управління та експлуатація нерухомості» не є балансоутримувачем та управителем будинку. Скаржник не укладав з останнім договір про надання житлово-комунальних послуг, а тарифи на оплату послуг є необґрунтованими та не затверджені в установленому законом порядку.

У березні 2013 року ТОВ «ПОРЯД.ОК. Управління та експлуатація нерухомості» та ОСББ «Дипломат Хол» подали відзиви на касаційну скаргу, посилаючись на те, що обставини справи судами попередніх інстанцій встановлені повно та відповідають фактичними обставинам, які склалися між учасниками даної справи. У відзивах на касаційну скаргу заявники просили відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити оскаржувані рішення без змін, посилаючись на їх законність і обґрунтованість.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

В частині вирішення судами попередніх інстанцій позову ТОВ «Поряд.Ок. Управління та експлуатація нерухомості» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг колегія суддів Верховного Суду виходить з наступного.

Оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами є обов'язком споживача таких послуг згідно пункту 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до пункту 10 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов'язаний сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно статті 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Статтею 179 ЖК України визначено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюються з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24 січня 2006 року, власники квартир зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги.

Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, власник житлового приміщення несе також обов'язок з витрат на утримання будинку та прибудинкової території.

Згідно статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до частини першої статті625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1, а також машиномісця НОМЕР_1 у будинку АДРЕСА_1.

Розпорядженням Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації від 23 грудня 2005 року прийнято в експлуатацію закінчений будівництвом будинок по АДРЕСА_1. Цим же розпорядженням експлуатуючою організацією будинку доручено ТОВ «ПОРЯД.ОК. Управління та експлуатація нерухомості» прийняти на баланс вказаний будинок та визначено цю організацію виконавцем житлово-комунальних послуг.

За договором від 23 грудня 2005 року № 35 про передачу новозбудованого житлового будинку з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями та підземним паркінгом, укладеним між спільним підприємством фірма «Київ-Донбас» та ТОВ «ПОРЯД.ОК. Управління та експлуатація нерухомості», актом про передачу новозбудованого житлового будинку, який оформлено додатком № 3 до вказаного договору, останньому передано на балансоутримання будинок за адресою: АДРЕСА_1.

22 травня 2006 зареєстровано ОСББ «Кондомініум Дипломат Хол». На підставі протоколу загальних зборів членів ОСББ «Кондомініум Дипломат Хол» від 18 лютого 2010 року № 4 ТОВ «ПОРЯД.ОК. Управління та експлуатація нерухомості» було визначено балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 та виконавцем послуг.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 вересня 2009 року розпорядження Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації від 23 грудня 2005 року скасовано в частині визначення ТОВ «ПОРЯД.ОК. Управління та експлуатація нерухомості» як експлуатуючої організації, яка здійснює обслуговування жилого будинку по АДРЕСА_1.

Також установлено, що 01 квітня 2006 року між ТОВ «ПОРЯД.ОК. Управління та експлуатація нерухомості» та ОСОБА_1 укладено договори ДХ520Ж-04/06 та ДХ401Ж-04/06 відносин власника приміщень житлового комплексу та управителя.

Відповідно до пунктів 1.1 та 1.2 указаних договорів ТОВ «ПОРЯД.ОК Управління та експлуатація нерухомості» зобов'язався надати послуги з управління будинком, забезпечити умови користування ним, належну експлуатацію, якісне та своєчасне надання комунальних послуг, а ОСОБА_1 зобов'язався сплачувати послуги.

Відповідно до пункту 3.1 цих договорів вони мають наступні додатки, кожен з яких складає невід'ємну частину договору, зокрема: характеристика житлового приміщення та перелік щомісячних платежів до сплати; тарифи на базові послуги управителя; тарифи на додаткові послуги управителя; типові умови договору відносин власника житлових і нежитлових приміщень та управителя.

Згідно з додатком № 1 до кожного із цих договорів станом на 01 квітня 2006 року сторонами погоджено розмір плати за 1 кв.м загальної площі житлового приміщення у розмірі 5 грн 25 коп., враховуючи загальну площу житлового приміщення. У додатку № 2 до указаних договорів відносин власника приміщень житлового комплексу та управителя, визначено тарифи на базові послуги управителя з 01 квітня 2006 року, у якому зазначено також тариф на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 5 грн 25 коп. за 1 кв.м. загальної площі житлового приміщення. Договори та додатки до нього підписано сторонами.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги, позивач забезпечує надання послуг зокрема з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій, з холодного водопостачання та водовідведення, з гарячого водопостачання та водовідведення, з опалення, відповідно до чинного законодавства за тарифами, затвердженими органом місцевого самоврядування.

Також ТОВ «ПОРЯД.ОК. Управління та експлуатація нерухомості» надає додаткові послуги і здійснює нарахування до резервного фонду за тарифами відповідно до рішень загальних зборів членів ОСББ «Дипломат Хол».

Заборгованість за спожиті комунальні послуги ОСОБА_1 сплачувалася частково.

Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_1 у період з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2015 року за житлове приміщення АДРЕСА_1 наявна заборгованість - 50 100 грн 79 коп., на яку позивачем у порядку частини другої статті 625 ЦК України нараховано інфляційне збільшення та 3 % річних у сумі 27 399 грн 79 коп., за житлове приміщення АДРЕСА_2 наявна заборгованість за період з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2015 року - 50 144 грн 38 коп., а також інфляційне збільшення та 3 % річних у сумі 28 078 грн 11 коп., з оплаті послуг з утримання машиномісця НОМЕР_1 у будинку АДРЕСА_1 за період з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2015 року - 17 132 грн 46 коп., а також інфляційне збільшення та 3 % річних у сумі 9 066 грн 27 коп.

Судами попередніх інстанцій зазначено про відповідність вказаних нарахувань тарифам установленим Київською міською державною адміністрацією та рішенням загальних зборів членів ОСББ «Дипломат Хол».

Судом апеляційної інстанції наведено також розрахунок пені за несвоєчасне виконання ОСОБА_1 його обов'язку з оплати наданих позивачем житлово-комунальних послуг.

Заперечуючи проти позову ТОВ «ПОРЯД.ОК. Управління та експлуатація нерухомості» вказало, що ОСОБА_1 належним чином не спростував указаний позивачем розмір заборгованості, не зазначив розмір тарифу, який підлягає застосуванню до нарахування плати за надані йому комунальні послуги та не довів належними та допустимими доказами свої заперечення проти позову ТОВ «ПОРЯД.ОК. Управління та експлуатація нерухомості», що є його процесуальним обов'язком згідно вимог ЦПК України.

Установивши, що ОСОБА_1 є власником квартир АДРЕСА_2, АДРЕСА_1 та машиномісця НОМЕР_1 у будинку АДРЕСА_1, який отримав надані ТОВ «ПОРЯД.ОК. Управління та експлуатація нерухомості» послуги з утримання будинку та прибудинкової території та ухиляється від оплати наданих послуг, суди дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову ТОВ «ПОРЯД.ОК. Управління та експлуатація нерухомості» та стягнення з боржника нарахованої суми боргу за житлово-комунальні послуги, розмір якої відповідає вимогам закону, що не спростовано відповідачем.

В частині вирішення судами попередніх інстанцій зустрічного позову ОСОБА_1 до ТОВ «Поряд.Ок. Управління та експлуатація нерухомості» про визнання недійсними договорів та стягнення безпідставно отриманих коштів колегія суддів Верховного Суду виходить з наступного.

Відповідно до частин першої - п'ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно частин першої та другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - и третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Судами попередніх інстанцій установлено, що 23 грудня 2005 року між Спільним підприємством фірмою «Київ-Донбас» та ТОВ «ПОРЯД.ОК. Управління та експлуатація нерухомості» укладено договір № 35 про передачу експлуатуючій організації новозбудованого житлового будинку з вбудовано-прибудованими житловими приміщеннями та підземним паркінгом по АДРЕСА_1.

Указаний договір було укладено до набуття ОСОБА_1 права власності на квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 у спірному будинку у листопаді 2007 року та машиномісця НОМЕР_1 у листопаді 2010 року.

01 квітня 2006 року між ТОВ «ПОРЯД.ОК. Управління та експлуатація нерухомості» та ОСОБА_1 укладено договори ДХ520Ж-04/06 та ДХ401Ж-04/06 відносин власника приміщень житлового комплексу та управителя.

За клопотанням представника відповідача ОСОБА_1, судом першої інстанції неодноразово призначалась судова почеркознавча експертиза указаних договорів, яка за повідомленням експертних установ не була проведена з причин невиконання клопотання про надання оригіналу договору та документів, які містять зразки почерку та підписів ОСОБА_1, виконані з 01 січня 2006 року по 01 липня 2006 року, а також у зв'язку із несплатою проведення такої експертизи.

17 липня 2012 року між ОСББ «Кондомініум Дипломат Хол» та ТОВ «ПОРЯД.ОК. Управління та експлуатація нерухомості» укладено договір про надання послуг з управління будинком АДРЕСА_1 та його експлуатацію.

Установивши, що ОСОБА_1 не довів належним чином обставини, на які він посилався, обґрунтовуючи вимоги свого зустрічного позову, а саме того, що оспорений договір № 35 від 23 грудня 2005 року порушує його права, а оспорений договір від 17 липня 2012 року про надання послуг з управління будинком АДРЕСА_1 та його експлуатацію був укладений його сторонами внаслідок зловмисної домовленості та врахувавши відсутність доказів на підтвердження факту не підписання договорів ДХ520Ж-04/06 та ДХ401Ж-04/06 від 01 квітня 2006 року, суди першої та апеляційної інстанції дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав, передбачених положеннями статей 203, 215 ЦК України, для визнання недійсними оспорених ОСОБА_1 договорів.

Вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ «Поряд.Ок. Управління та експлуатація нерухомості» на його користь безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 66 501 грн 21 коп. суди попередніх інстанцій також визнали необґрунтованими, вірно зазначивши, що підставою сплати позивачем за зустрічним позовом спірних коштів є оплата послуг за надані житлово-комунальні та інші передбачені договорами та законом послуги.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх тими доказами, які надані учасниками справи та які оцінено судами на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв'язку, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позову ТОВ «Поряд.Ок. Управління та експлуатація нерухомості» та відмову у задоволенні вимог зустрічного позову ОСОБА_1.

Доводи касаційної скарги про те, що ТОВ «ПОРЯД.ОК. Управління та експлуатація нерухомості» не є балансоутримувачем та управителем спірного будинку спростовуються дослідженими судами матеріалами справи, змістом укладених між учасниками справи договорів та обґрунтованими висновками судів першої та апеляційної інстанції.

Доводи касаційної скарги про не укладення скаржником оспорених ним договорів, неврахування судами попередніх інстанцій практики розгляду судами справ указаної категорії, а також про те, що тарифи на оплату послуг є необґрунтованими та не затверджені в установленому законом порядку зводяться до переоцінки доказів, невірного розуміння скаржником вимог чинного законодавства та власного тлумачення характеру спірних правовідносин.

Доводи, викладені у касаційній скарзі оцінені судом першої інстанції, були предметом перегляду судом апеляційної інстанції та не знайшли свого підтвердження.

Згідно вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня

2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Пономарьов проти України» та «Рябих проти Російської Федерації», у справі «Нєлюбін проти Російської Федерації») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

З огляду на обставини, які встановлені судами попередніх інстанцій на підставі поданих сторонами доказів, колегією суддів касаційного суду не встановлено допущених судами попередніх інстанцій фундаментальних порушень при застосуванні норм права, які регулюють спірні правовідносини.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені судові рішення постановлено без додержанням норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

У зв'язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 141, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: А. О. Лесько

С.Ю. Мартєв

В. В. Пророк

С. П. Штелик