Справа № 2-486/10
провадження № 6/368/5/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2018 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

при секретарі Гребеневич А.І.

з участю представника ДВС ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик цивільну справу за поданням Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортних документів, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року до Кагарлицького районного суду Київської області від старшого державного виконавця Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 надійшло подання про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документу.

В обґрунтування подання зазначено, що на виконанні Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області знаходиться виконавче провадження АСВП № 19908917 з виконання виконавчого листа № 2-486, виданий 18.06.2010 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку кожного місяця на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дитини відповідного віку.

За вказаним виконавчим документом боржником є - ОСОБА_2, дата народження 31.01.1983, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України Про виконавче провадження, виконавцем 22.06.2010 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобовязано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником, ОСОБА_2 нерухомого майна не зареєстровано.

Виконавцем на адресу боржника надсилався виклик щодо явки до виконавця про надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, ОСОБА_2 на виклик зявився, та надав письмове пояснення щодо виникнення заборгованості, яка станом на 31.12.2017 року складає 35 924,68 грн.

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що за боржником рухомого майна не зареєстровано.

ОСОБА_2 на даний момент офіційно не працевлаштований, аліменти сплачує кожного місяця та надає до відділу квитанції, однак станом на 16.01.2018 року заборгованість не погашена.

Враховуючи викладене, до теперішнього часу заборгованість по аліментах не сплачена, а боржник не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Отже, боржником рішення виконано не було, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання.

28.12.2017 року до відділу надійшла заява стягувачки, ОСОБА_5, в якій вона просить надіслати до Кагарлицького районного суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Статтею 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України № 3857-ХІІ у редакції від 10.12.2015 р., встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Відповідно до частини першої статті 377-1 Цивільного процесуального кодексу України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Представник Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області подання підтримує та просила задовольнити.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Вислухавши представника ДВС та вивчивши матеріали подання і долучені до нього документи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Пунктом 5 ст. 6 цього Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження громадянина у праві виїзду за кордон те, що він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням,- до виконання зобов'язань.

Згідно із ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішенням про стягнення періодичних платежів.

Таким чином, ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Тобто, право на звернення до суду із поданням про обмеження боржника у праві виїзду за межі України виникає у державного виконавця.

Матеріалами справи встановлено, що на виконанні у Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області знаходиться виконавче провадження АСВП № 19908917 з виконання виконавчого листа № 2-486, виданий 18.06.2010 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку кожного місяця на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дитини відповідного віку.

22.06.2010 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вищевказаним виконавчим документом.

Боржник ОСОБА_2 рішення суду та законні вимоги державного виконавця не виконує, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 31.12.2017 р. становить 35 924,68 грн. та не погашена.

У звязку з неповним виконанням боржником виконавчого документа у добровільному порядку, державним виконавцем здійснюються заходи з виявлення майна боржника та його подальшої реалізації, але не має можливості провести виконавчі дії у відповідності до вимог чинного законодавства, з метою виконання рішення суду.

Так, в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за ОСОБА_2 відсутні відомості.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотримання таких засад: верховенства права, обовязковість виконання рішень, законність, диспозитивність, справедливість, неупередженість та обєктивність.

У відповідності до п. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачені цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово обмежено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобовязання до виконання зобовязань або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання.

Пунктом 8 статті 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України» встановлено, що на Державну прикордонну службу відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення виїзду з України або вїзду в Україну осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється вїзду в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі, згідно з дорученням правоохоронних органів.

Крім інших, покладених на органи державної прикордонної служби України завдань, вони також мають право, зокрема, зясовувати підстави вїзду в Україну або виїзду з України, не пропускати через державний кордон України осіб без дійсних документів під час одержання зазначених документів, осіб, яким Державною прикордонною службою України за порушення законодавства з прикордонних питань та про правовий статус іноземців чи за мотивованим письмовим рішенням суду та правоохоронних органів не дозволяється вїзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України.

Відповідно до ч. 1 Указу Президента України Про додаткові заходи і підвищення ефективності виконання рішень судів від 24.03.2008 р. № 261/2008 визнається за необхідне вжити додаткових заходів, спрямованих на посилення забезпечення захисту конституційних прав людини щодо належного виконання рішень судів. Згідно з п. 2 ч. 2 цього Указу повинен бути врегульований порядок виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобовязання, покладені на них рішенням судів.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_2 має невиконане зобовязання, покладені на нього рішенням суду, ухиляється від його виконання, а тому вимога, викладена у поданні державного виконавця Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1, про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 - без вилучення паспортного документу є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.. 441 ЦПК України та Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», суд, -

УХВАЛИВ:

Подання поданням Кагарлицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортних документів - задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 до виконання зобов'язань, покладених на нього виконавчим листом № 2-486 виданий 18.06.2010 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку кожного місяця на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дитини відповідного віку.

Ухвалу суду може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду Київської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала суду , що постановлена судом без повідомлення учасників справи, набирає законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя І.І. Шевченко