Справа № 500/6950/17
Провадження № 2/500/1268/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 лютого 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді Пащенко Т.П.,
при секретарі Топтигіній О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання дійсним договору міни нерухомого майна та визнання права власності, -
12.12.2017 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з позовними вимогами до ОСОБА_6, якими просять визнати дійсним договір міни нерухомого майна №574/575 від 03.05.1995 року, а саме, квартири №36, що розташована за адресою: Одеська область, м.Ізмаїл, вул.Нахімова,405, укладений між ОСОБА_7, яка діяла по довіреності №2/2741 від 16.08.1994 року від імені ОСОБА_6 та ОСОБА_1, яка діяла по довіреності №3-463 від 08.02.1994 року від імені ОСОБА_2, неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за згодою Ради опіки та піклування виконавчого комітету м.Ізмаїл, посвідчений Одеською товарною біржею, визнати за ними право власності на зазначену квартиру. Свої вимоги мотивують тим, що відповідно до даного договору вони придбали у відповідача квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, та стали її власниками. Позивачі вказують, що мають намір зареєструвати дане майно в належному порядку в реєстраційній службі, для чого їм необхідно подати вищезазначений договір, який не є посвідченим нотаріально. Таким чином, вони позбавлені можливості у повній мірі розпоряджатися своєю власністю. Враховуючи викладене, позивачі просять суд визнати дійсним договір міни нерухомого майна №574/575 від 03.05.1995 та визнати за ними право власності на квартиру №36, що розташована за адресою: Одеська область, м.Ізмаїл, вул.Нахімова,405.
Позивачі в судове засідання не зявилися, сповіщені належним чином, представник позивачів ОСОБА_8 надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні, просив розглядати справу у його відсутність та відсутність позивачів, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не зявився, сповіщений про час та дату судового розгляду належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечення проти позовних вимог не надав, тому суд відповідно до ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи представника позивача.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.
Судом встановлено, що згідно Договору міни нерухомого майна №574/575 від 03.05.1995 року а саме, на квартиру №36, що розташована за адресою: Одеська область, м.Ізмаїл, вул.Нахімова,405, укладеного між ОСОБА_7, яка діяла по довіреності №2/2741 від 16.08.1994 року від імені ОСОБА_6 та ОСОБА_1, яка діяла по довіреності №3-463 від 08.02.1994 року від імені ОСОБА_2, неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за згодою Ради опіки та піклування виконавчого комітету м.Ізмаїл в представництві Одеської товарної біржі в м.Ізмаїлі Одеської області, власниками вказаної квартири є ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
Всі зобовязання за договором сторонами виконані в повному обсязі, а саме, відповідно до п.5 сторони претензій до кількості та якості майна, яким вони обмінялися, не мають.
На теперішній час вказаний договір не оскаржений та не скасований.
Договір міни нерухомого майна №574/575 від 03.05.1995 року посвідчений Одеською товарною біржею, право власності зареєстровано КП «Ізмаїльське МБТІ», про що свідчить реєстраційний напис.
Згідно довідки КП «Ізмаїльське МБТІ» від 01.02.2018 року №156, відповідно до матеріалів інвентарної справи на обєкт нерухомості по вул.Нахімова,405 в м.Ізмаїлі Одеської області станом на 31.12.2012 року власниками квартири №36 зареєстровані ОСОБА_2 (1/5 частка), ОСОБА_1 (1/5 частка), ОСОБА_3 (1/5 частка), ОСОБА_4 (1/5 частка), ОСОБА_5 (1/5 частка) на підставі договору міни нерухомого майна №574/575 від 03.05.1995 року, посвідченого Одеською товарною біржею, зареєстрований в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за №66б/47 від 10.05.1995 року.
Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК 2003 року передбачено, що положення зазначеного Кодексу застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.
Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК 2003 року положення цього Кодексу застосовується до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.
Оскільки правовідносини виникли до набрання новим Кодексом чинності, так як договір купівлі-продажу нерухомого майна був укладений до вступу в законну силу Цивільного Кодексу України в редакції 2003 року, і не мають подовжувального характеру, тому суд при розгляді справи керується положеннями ЦК 1963 року.
Згідно ст.ст. 128,224,227,241,242,328, 334, 655, 657 ЦК УРСР (1963 рік), діючого на час розгляду справи, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності визнається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону або договору. За договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує. Застосування до договору міни правил купівлі-продажу. До договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін.
За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває у податковій заставі.
Відповідно до роз'яснень, даних в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.04.78 р., із змінами від 25.05.98 р. «Про судову практику у справах про визнання угод недійсними» угоди купівлі-продажу (зокрема при придбанні на біржових торгах) житлового будинку (квартири) або його (її) частини підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню.
При цьому, якщо така угода виконана повністю або частково однією із сторін, а інша сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК на вимогу сторони, що виконала угоду має право визнати її дійсною.
На час укладення зазначеного договору діяла ст.15 Закону України «Про товарну біржу», згідно якої не вимагалось подальше нотаріальне посвідчення угоди, укладеної на біржі.
Відповідно до пунктів 1.1., 1.4., 1.7., 1.9 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, які знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету України з житлово-комунального господарства від 09.06.98 року № 121, Інструкція визначала порядок здійснення державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна в Україні. Державній реєстрації в бюро технічної інвентаризації підлягають об'єкти нерухомості, розташовані на всій території України. Реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна здійснюється на підставі правовстановлюючих документів за рахунок коштів власників нерухомого майна. Пунктом 2 Інструкції визначений порядок здійснення державної реєстрації, підпунктом 2.1.д) якого зазначено, що на оригіналі правовстановлюючого документу робиться реєстраційний напис.
Додатком 1 до вказаної Інструкції визначений перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких здійснюється державна реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна. Відповідно до пункту 9 Переліку зазначено: «Договори купівлі-продажу, обміну, зареєстровані біржею».
Відповідно до п.49 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 року і чинної на момент укладення договору між сторонами (03.05.1995 року), - договір купівлі - продажу, зареєстрований на біржі є документом, що підтверджує право власності на квартиру, що відчужується.
Згідно зі ст.220 ч.2 ЦК України якщо сторони домовились відносно всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне чи часткове виконання договору, проте одна зі сторін ухиляється від нотаріального його посвідчення, суд може визнати цей договір дійсним. В цьому разі подальше нотаріальне посвідчення договору не потрібне.
При укладенні договору всі вимоги, передбачені ст.15 Закону України «Про товарні біржі», між сторонами виконано належним чином, про що свідчить сам договір.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що реєстрація за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 права власності на квартиру №36, що розташована за адресою: Одеська область, м.Ізмаїл, вул.Нахімова,405 здійснена відповідно до діючого на той час законодавства.
З оглядом на вищевказане, враховуючи, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, суд визнає вищевказаний договір дійсним.
Право власності таким чином за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 встановлюється відповідно до ст.328 ЦК України.
У відповідності зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до вимог ст.ст.12,13,77,78,79,80,81,82 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Керуючись ст.ст.12,13,77,78,79,80,81,82,223,258,259,264,265,280-283 ЦПК України, ст.47, 224,227,241,242 ЦК України в редакції 1963 року, суд
Позов ОСОБА_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України серії КМ697788, виданий Ізмаїльським МВ ГУМВС України в Одеській області 30 грудня 2010 року, індивідуальний ідентифікаційний номер «НОМЕР_1», ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України серії КК 280186, виданий Ізмаїльським МВ ГУМВС України в Одеській області, індивідуальний ідентифікаційний номер «НОМЕР_2», ОСОБА_3, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України серії КК 280201, виданий Ізмаїльським МВ ГУМВС України в Одеській області 21 квітня 1999 року, індивідуальний ідентифікаційний номер «НОМЕР_3», ОСОБА_4, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України серії КК 639381, виданий Ізмаїльським МВ ГУМВС України в Одеській області 23 травня 2001, індивідуальний ідентифікаційний номер «НОМЕР_4», ОСОБА_5, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, паспорт громадянина України серії КМ 335314, виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 07 жовтня 2005 року, індивідуальний ідентифікаційний номер «НОМЕР_5», до ОСОБА_6, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт громадянина України серії КК 941613, виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 06 червня 2002 року, індивідуальний ідентифікаційний номер «НОМЕР_6», про визнання дійсним договору міни нерухомого майна та визнання права власності - задовольнити.
Визнати дійсним договір міни нерухомого майна №574/575 від 03 травня 1995 року, а саме, квартири №36, що розташована за адресою: Одеська область, м.Ізмаїл, вул.Нахімова,405, укладений між ОСОБА_7, яка діяла по довіреності №2/2741 від 16 серпня 1994 року від імені ОСОБА_6 та ОСОБА_1, яка діяла по довіреності №3-463 від 08 лютого 1994 року від імені ОСОБА_2, неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за згодою Ради опіки та піклування виконавчого комітету м.Ізмаїл в представництві Одеської товарної біржі в м.Ізмаїлі Одеської області.
Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 право власності на квартиру №36, що розташована за адресою: Одеська область, м.Ізмаїл, вул.Нахімова,405.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: ОСОБА_9