Справа № 310/6107/18
2-о/310/321/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2018 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересована особа Бердянський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення факту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, в якій вказали, що перебувають у шлюбі з 23.07.2011 року. 06.06.2017 року в м. Харцизьк Донецької області в них народилась донька ОСОБА_3 Крім доньки мають ще сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказала, що в червні 2018 року вони приїхали на відпочинок до м. Бердянська, але їм стало відомо, що виїхати до місця проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2 вони не зможуть, оскільки в них немає державного документа про народження дитини. Вони подали заяву до Бердянського міського відділу ДРАЦС для державної реєстрації народження дитини, однак 31.07.2018 року їм було відмовлено та запропоновано звернутись із заявою до суду про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України. Підставою для відмови було те, що ними надані документи, які видані на території де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказали, що встановлення факту народження дитини необхідно їм для отримання свідоцтва про народження дитини державного зразка та вільного пересування з дітьми по території України. Просили встановити факт народження у м. Харцизьк Донецької області Україна дитини жіночої статі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у матері громадянки України, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, Україна, та у батька громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Україна ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, Україна.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не зявились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали до суду заяви про розгляд справи в їх відсутність.

Представник заявників ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Представник Бердянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Згідно копії паспорту серія ВК №833527 ОСОБА_1 є громадянкою України (а.с. 5).

Згідно копії паспорту серія ВК №086934 ОСОБА_2 є громадянином України (а.с. 6).

На підтвердження факту народження дитини заявники надали суду копію обмінної карти №462 та копію дубліката лікарського свідоцтва про народження №175/124 від 05.07.2018 року, яке видано органами на території м. Харцизьк Донецької області.(а.с. 8-12).

Відповідно до «Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України №1085-р від 7 листопада 2014 р., на території міста Харцизьк Донецької області органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Аналізуючи докази, які підтверджують факт народження дитини, суд бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey». «Cypms v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic о f Moldova and Russia». «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій територій треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Згідно ч. 1 ст. 144 СК України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась із заявою про реєстрацію народження дитини, але 31.07.2018 року Бердянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження, оскільки надані заявником документи не є підставою для державної реєстрації народження (а.с. 15)

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Судом встановлено, що заявники не мають можливості отримати документ, що підтверджує факт народження дитини, а зібрані по справі докази вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про встановлення факту народження у них 06 червня 2017 року дитини жіночої статі ОСОБА_3, яка народилась у м. Харцизьк Донецької області.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 315-319, 354 ЦПК України, «Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1085-р від 7 листопада 2014 р., суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1), ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце реєстрації: АДРЕСА_2) про встановлення факту, заінтересована особа Бердянський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області задовольнити.

Встановити факт народження в м. Харцизьк Донецької області Україна 06 червня 2017 року дитини жіночої статі ОСОБА_3, матірю якої є громадянка України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка м. Харцизьк Донецької області, Україна, батьком якої є громадянин України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

На підставі п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя