КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/1363/17
Провадження № 2/534/53/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 лютого 2018 року Комсомольський міський суд Полтавської області
в складі: головуючого судді при секретарі Крикливого В.В. Клімовій С.І.
з участю:позивачаОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Горішні Плавні справу за цивільним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу,
Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із згаданим позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з ОСОБА_4 борг за договором позики в розмірі 9000 грн., проценти за користування позикою в сумі 750 грн., інфляційні збитки в сумі 8617,10 грн., витрати на правову допомогу в сумі 2500 грн., сплачу суму судового збору та завдану моральну шкоду в сумі 3000 грн. Позовні вимоги мотивовані позивачем тим, що 02.09.2013 року між ним та відповідачем в усній формі було укладено договір позики, згідно з яким позивач передав відповідачеві ОСОБА_4 у власність грошові кошти в сумі 9000 грн., які останній зобов'язався повертати по 500-1000 грн. щомісячно. На підтвердження укладення договору позики та отримання коштів відповідач склав відповідну розписку, проте взяті на себе зобов'язання не виконав, що стало підставою для звернення до суду.
Ухвалою суду від 27 вересня 2017 року за згаданим позовом відкрито провадження у справі (а.с.28).
Відповідно до п.9 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року, яка набрала чинності 15.12.2017 року), справи в суді першої інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
В судовому засіданні позивач заявлені ним вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини.
Відповідач ОСОБА_4 до суду не з'явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений у відповідності до положень п. 11 ст.128 ЦПК України. Правом надання відзиву з викладенням заперечень проти позову відповідач не скористався, причини неявки суду не повідомив, з огляду на зо суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
З'ясувавши фактичні обставини справи, заслухавши пояснення позивача та дослідивши приєднані до справи матеріали, суд зазначає про наступне.
Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною 1 ст.1047 ЦК України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Відповідно до копії розписки, даної відповідачем ОСОБА_4 02 вересня 2013 року, останній позичив у ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 9000 грн. та зобов'язався сплачувати борг щомісячно в розмірі 500-1000 грн. (а.с.6 ).
Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позивачем на адресу відповідача 21.07.2017 року надсилалася вимога про повернення коштів, від отримання якої відповідач відмовився (а.с.8-10).
Крім того, відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За приписами ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або до інших вимог, що звичайно ставляться.
Оскільки в розписці, даній відповідачем про отримання в позику грошових коштів відсутні зазначення розміру процентів, цивільно-правова відповідальність за порушення грошового зобов'язання настає на підставі ч. 2 ст.625 ЦК України, відповідно до якої, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже до стягненню з відповідача підлягають 9000 грн. основного боргу, 750 грн. процентів за користуванням позикою та 8617,10 грн. інфляційних збитків.
Разом із тим, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки стягнення моральної шкоди за невиконання зобов'язання у даних договірних відносинах не передбачено законодавством, а може мати місце лише у випадку, якщо така компенсація передбачена сторонами у договорі.
Питання про розподіл судових витрат вирішене судом у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України. За змістом ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних із розглядом справи, до кола яких законодавцем віднесені й витрати на професійну правничу допомогу.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст.141 ЦПК). За таких обставин, на користь позивача підлягає стяганню понесені ним судові витрати в частині сплати судового збору за вимогу майнового характеру.
Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно довідки №35/015 від 20.08.2017 року позивачем ОСОБА_3 в рахунок надання юридичної допомоги (консультування, складання претензії та позовної заяви) було оплачено 2500 грн. (а.с.14), які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526,1040,1047,1049 ЦК України, ст. ст. 259,263-265, 268,280-285 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 борг за договором позики в розмірі 9000 гривень, проценти за користування позикою в сумі 750 гривень, 8617,10 гривень інфляційних збитків, 2500 гривень витрат на правову допомогу та 640 гривень понесених судових витрат.
У задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди ОСОБА_3 - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_3, адреса: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1

відповідач: ОСОБА_4, адреса: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2.

Суддя В.В. Крикливий

Повний текст виготовлено 26.02.2018 року.