Провадження №4-с/760/87/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лазаренко В.В.

за участю секретаря- Каліщук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві Полінського В.А., суд

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2016 року заявник звернулася до суду зі скаргою і просить визнати дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження № 51115605 неправомірними та скасувати постанову про його відкриття.

Посилається в скарзі на те, що постановою Залізничного районного суду м. Києва від 28 квітня 2000 року, на виконання якої був виданий виконавчий лист № 2-1153 від 08 травня 2000 року, з нього стягнуті аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, починаючи з 19 квітня 2000 року і до її повноліття.

Постановою державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Полінського В.А. від 20 травня 2016 року на підставі даного виконавчого листа було відкрито виконавче провадження № 51115605 за заявою ОСОБА_3

З точки зору ч.3 ст.22 Закону України « Про виконавче првоадження» від 21 квітня 1999 року виконавчий лист міг бути пред»явлений до виконання до повноліття доньки, тобто до 10 травня 2016 року.

Стягувачем ОСОБА_3 виконавчий лист був поданий після досягнення донькою повноліття 16 травня 2016 року, а тому не міг бути прийнятий державним виконавцем до виконання.

Виходячи з цього, просить задовольнити скаргу.

Заінтересована особа - державний виконавець Полінський В.А. направив до суду заперечення, в яких посилається на те, що виконавчий лист про стягнення з заявника аліментів був поданий стягувачем ОСОБА_3 на виконання в 2001 році.

Відповідно до діючого на той час Закону України « Про виконавче провадження» державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та складено розпорядження від 19 жовтня 2001 року про проведення стягнення з заробітної плати боржника, яке разом з оригіналом виконавчого листа було направлено для виконання за місцем роботи боржника - ТОВ »Рембиттехніка».

З точки зору закону державний виконавець зобов»язаний тримати на контролі виконавче провадження та здійснювати систематичні перевірки бухгалтерії.

16 травня 2016 року до відділу надійшла заява стягувача ОСОБА_3 про долучення до відкритого виконавчого провадження виконавчого листа, який нею був отриманий в бухгалтерії за місцем роботи боржника, в зв»язку з досягненням дитиною повноліття та наявною заборгованістю.

Виходячи з того, що державний виконавець, на виконанні у якого знаходилося виконавче провадження, не вніс інформації про виконавче провадження до ЄДР »ВП-Виконавець», який почав діяти з 2007 року, виконавче провадження було відсутнє, хоч і не закінчене, з метою захисту прав стягувача та інтересів дитини було відкрито виконавче провадження № 51115605.

Оскільки боржник за викликами державного виконавця не з»являвся, була винесена постанова про звернення стягнення на його заробітну плату.

Виходячи з цього, наявної заборгованості по аліментах на момент досягнення дитиною повноліття, вважає свої дії законними і просить відмовити в задоволенні скарги.

Заявник та заінтересована особа в судове засідання не з»явилися, про час розгляду справи повідомлені належним чином, про причину неявки суд до відома не поставили.

Виходячи з цього, на підставі ч.2 ст.450 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу в їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі ст.1 Закону України « Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судом встановлено, що постановою Залізничного рішенням районного суду м. Києва від 28 квітня 2000 року з заявника стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 19 квітня 2000 року і до її повноліття.

На виконання даної постанови судом 08 травня 2000 року був виданий виконавчий лист № 2-1153, який був пред»явлений до виконання до ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві.

/ т.1, а.с.2 - 3 /

З пояснень державного виконавця вбачається і цього не спростовував заявник, після відкриття виконавчого провадження 19 жовтня 2001 року державним виконавцем було складено розпорядження про проведення стягнення з заробітної плати боржника, яке разом з оригіналом виконавчого листа було направлено для виконання за місцем роботи боржника - ТОВ »Рембиттехніка».

З цього ж пояснення вбачається, яке також не спростовував заявник, на момент досягнення повноліття дитиною бухгалтерією підприємства аліменти були стягнуті не в повному обсязі, існувала заборгованість по виплатах і виконавчий лист був виданий стягувачу без її стягнення.

Постановою державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Полінського В.А. від 20 травня 2016 року на підставі даного виконавчого листа за заявою стягувача ОСОБА_3 було відкрито виконавче провадження № 51115605, яка була направлена на адресу заявника.

Після відкриття виконавчого провадження державним виконавцем був складений розрахунок заборгованості та вжиті заходи для виклику боржника з метою стягнення заборгованості.

Постановою державного виконавця від 19 січня 2017 року було звернуто стягнення на доходи боржника в ТОВ» ЕЛЕКТРОСЕРВІС».

/ т.1, а.с. 4 - 5; 33 - 34; 55 - 75; 77 - 78 /

Відповідно до ч.ч.8, 9 ст.74 Закону України « Про виконавче провадження»/ в редакції на момент виникнення спірних правовідносин / після закінчення строку, передбаченого законом для стягнення аліментів, у разі відсутності заборгованості із сплати аліментів адміністрація підприємства, установи, організації, фізична особа, фізична особа - підприємець, які проводили відрахування, повертають постанову державного виконавця про стягнення аліментів органу державної виконавчої служби з відміткою про перерахування в повному обсязі стягувачу утриманих сум аліментів.

У разі якщо утримані суми аліментів стягувачу не перераховані, державний виконавець письмово повідомляє стягувачу про розмір заборгованості, роз'яснює йому права, встановлені частиною першою статті 87 цього Закону, та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Тобто, з точки зору закону виконавчий документ міг бути повернутий стягувачу, а виконавче провадження підлягало закінченню лише в разі відсутності заборгованості по аліментах.

Заявник при зверненні до суду заборгованості по аліментах не оспорював, як і суму заборгованості, яку до суду не оскаржував.

Відповідно до п.п.7.21. 7.21 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/15 від 02 квітня 2012 року / в редакції на момент виникнення спірних правовідносин /, державний виконавець закінчує виконавче провадження про стягнення аліментів після закінчення передбаченого законом строку їх стягнення за умови, що сума аліментів стягнена в повному обсязі.

Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.

У разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів, її стягнення проводиться у загальному порядку, визначеному Законом.

Заявник заборговані по аліментах при зверненні до суду не спростовував.

Ці обставини підтверджуються і наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості, складеними державним виконавцем 12 вересня 206 року , а також заходами заявника, направленими на врегулювання суми боргу.

/ т.1, а.с.223 - 229 ; т.2, а.с.8 - 13 /

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

В пункті 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснено, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Враховуючи обставини, викладені вище, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця з виконання виданого судом виконавчого листа відповідають вимогам закону, а тому підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст. ст.1,2,11, 74 Закону України « Про виконавче провадження», ст. ст. 447-453 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві Полінського В.А. відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового ухвали складно 22.12.2018.

Суддя В.В.Лазаренко