Справа № 567/239/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.18 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Самолюк А.В.

з участю

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Острозького району Рівненської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями

встановив:

ОСОБА_2 звернулася в Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_3 сільської ради Острозького району Рівненської області, в якому просить визнати за нею як спадкоємцем за законом першої черги після смерті чоловіка ОСОБА_4 і як членом колишнього колгоспного двору, право власності на садибний житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с. Почапки Острозького району Рівненської області по вул.Набережна, 15.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідно до погосподарської книги за її чоловіком ОСОБА_4 рахується садибний житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в с.Почапки Острозького району по вул.Набережна, 15. Вказує, що дане будинковолодіння відносилось до типу колгоспного двору та станом на 15.04.1991 року у ньому були зареєстровані та проживали: ОСОБА_5 (голова сімї) та вона сама, а тому їх частка як членів колгоспного двору становила по Ѕ частині даного житлового будинку з надвірними будівлями за кожним.

Зазначає, що її чоловік ОСОБА_4, який помер 08.08.2003 року, заповітів за життя не складав, а тому вона є спадкоємцем першої черги після його смерті та прийняла спадщину, оскільки на день смерті чоловіка проживала разом з ним у зазначеному будинковолодінні та фактично вступили в управління спадковим майном.

Вказує, що за її заявою було заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_4 №463 від 19.10.2011 року та 31.03.2012 року державним нотаріусом їй видано свідоцтва про право на спадщину за законом на інше спадкове майно, зокрема на майновий пай та земельну ділянку. Зазначила, що у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок їй було відмовлено, оскільки на даний час відсутній правовстановлюючий документ на імя її чоловіка ОСОБА_4

Зазначаючи, що їй належить право на Ѕ частину вказаного житлового будинку як члену колгоспного двору та на Ѕ частину, як спадкоємцю за законом першої черги після смерті чоловіка ОСОБА_4, просить позов задоволити та визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с.Почапки по вул. Набережна, 15 Острозького району Рівненської області.

Позивач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не зявилася, в поданій до суду заяві, позовні вимоги підтримала повністю та розгляд справи просила проводити без її участі.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Острозького району Рівненської області в підготовче судове засідання не зявилася, в поданому до суду відзиві, позовні вимоги визнала в повному обсязі, підтверджуючи обставини, викладені позивачем та розгляд справи просила проводити без представника сільської ради.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За правилами ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд з врахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову та ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження, в порядку ст.ст. 200, 206 ЦПК України, виходячи з наступного.

Представник позивача в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та пояснила, що для чоловіка позивачки ОСОБА_4 належав житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в с.Почапки по вул.Набережна, 15, який станом на 1991 рік відносився до типу колгоспного двору.

Зазначила, що для ОСОБА_2 належить право на Ѕ частину вказаного житлового будинку як для члена колгоспного двору, оскільки вона була зареєстрована та проживала в ньому разом із чоловіком станом на 15.04.1991 року.

Одночасно зазначає, що 08.08.2003 року помер чоловік позивачки ОСОБА_4, який заповітів за життя не залишав, а тому його дружина ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом першої черги після його смерті та вона фактично прийняла спадщину, яка відкрилася на день його смерті, оскільки вступила в управління спадковим майном.

Зазначає, що за заявою позивачки КП Рівненське ОБТІ Рівненської обласної ради виготовлено технічний паспорт на садиибний (індивідуальний) житловий будинок №15 по вул.Набережна в с.Почапки Острозького району на імя ОСОБА_4

Вказує, що ОСОБА_4 за життя не зареєстрував за собою право власності на житловий будинок, не виготовив необхідної технічної документації та свідоцтва про право власності на нього, що перешкоджає реалізації прав позивача на дане майно, оскільки у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на будинковолодіння, приватним нотаріусом Острозького районного нотаріального округу ОСОБА_6 08.12.2017 року було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом для ОСОБА_2 Тому, просить позов задоволити та визнати за ОСОБА_2 як членом колгоспного двору та як спадкоємцем за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 право власності на садибний житловий будинок по вул.Набережна, 15 в с.Почапки Острозького району Рівненської області.

З досліджених в судовому засіданні письмових доказів судом встановлено наступні обставини.

В судовому засіданні з пояснень представника позивача та виписки з погосподарської книги №01 за 2017 рік, встановлено, що житловий будинок №15 по вул.Набережна в с.Почапки Острозького району Рівненської області рахується за ОСОБА_4, який помер 08.08.2003 року.

З технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок №15 по вул.Набережна в с.Почапки Острозького району Рівненської області, виготовленого на імя ОСОБА_4, вбачається, що даний житловий будинок (А1) складаться з: коридору 1-1, кухні 1-2, передпокою 1-3, житлової 1-4, житлової 1-5, загальною площею 56,6 кв.м., житловою площею 31,7 кв.м. та господарсько-побутових будівель: прибудова а, ганок а1, літня кухня Б, господарської будівлі Б, гаража В, погріба Г, колодязя Д.

Відповідно до довідок ОСОБА_3 сільської ради Острозького району Рівненської області №97 від 20.02.2018 року, №184, №185 та №186 від 05.05.2017 року, станом на 15.04.1991 року ОСОБА_4 (голова двору), який помер 08.08.2003 року та його дружина ОСОБА_2 були зареєстровані та проживали у вказному житловому будинку, який відносився до типу колгоспного двору.

Оскільки до правовідносин, які виникли до моменту введення в дію Закону України "Про власність" необхідно застосовувати діюче на той час законодавство, то при вирішенні питання про власність колгоспного двору необхідно керуватись нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст.123 ЦК УРСР, розмір частки члена двору встановлюється з рівності часток усіх членів двору, а отже станом на 15 квітня 1991 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в рівних долях належав житловий будинок з надвірними будівлями в с.Почапки Острозького району по вул.Набережна, 15, а саме по Ѕ частині кожному.

З пояснень сторін та досліджених матеріалів спадкової справи №463/2011, зокрема свідоцтва про смерть серії 1-ГЮ №130896 встановлено, що ОСОБА_4 помер 08.08.2003 року (актовий запис №9), а заповіти за його життя, згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), не складалися та від його імені не посвідчувалися.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до норм ст.1261, 1262 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В судовому засіданні з пояснень представника позивача встановлено, що спадкоємців за законом першої черги після смерті ОСОБА_4, крім позивачки, немає, що узгоджується з матеріалами справи. Одночасно, ОСОБА_2 відповідно ст. 1268 ЦК України, прийняла спадщину, що залишилася після смерті її чоловіка, оскільки на день його смерті проживала з ним спільно однією сімєю, що підтверджується довідкою ОСОБА_3 сільської ради Острозького району №185 від 05.05.2017 року.

Таким чином, ОСОБА_2 як спадкоємиці за законом після смерті ОСОБА_4 належить Ѕ частини житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в с.Почапки по вул.Набережна, 15 Острозького району Рівненської області та інша спадщина, що відкрилася після смерті її чоловіка. Зокрема, на імя ОСОБА_2 видано свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, зареєстровані за №629 від 31.03.2012 року та №631 від 31.03.2012 року, на земельну ділянку, площею 3,56 га, що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Острозького району та на майновий пай в загальному пайовому фонді ТОВ Кремінь.

У спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до гл. 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомим майном виникає в нього з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 зазначеного Кодексу).

Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється зі смертю власника, що перешкоджає реєстрації за ОСОБА_4 права власності на житловий будинок з надвірними будівлями.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_2, яка у встановленому порядку прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління спадковим майном, а заяв про прийняття чи відмову від спадщини після смерті ОСОБА_4 від інших осіб не надходило, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами спадкової справи №463/2011. Однак реалізувати свого права на спадщину на зазначений житловий будинок позивач не може, так як за життя її чоловік не зареєстрував за собою право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та не виготовив свідоцтво про право власності на нього, що неможливо зробити зараз, у звязку з його смертю.

Вказані докази по справі повністю узгоджуються з позовною заявою.

СВідповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В судовому засіданні встановлено, що після звернення позивачки до приватного нотаріуса Острозького районного нотаріального округу ОСОБА_6 за видачею свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 на будинок №15 по вул. Набережна в с.Почапки Острозького району Рівненської області, їй було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1043/02-14, винесеної 08.12.2017 року приватним нотаріусом Острозького районного нотаріального округу ОСОБА_6

Окрім того, беручи до уваги те, що позивач була членом колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року не втратила права на частку в його майні, суд вважає, за можливе визнати за ОСОБА_2 як членом колгоспного двору право власності на Ѕ частину садибного житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в с.Почапки Острозького району по вул.Набережна 15 та на Ѕ частину вказаного будинковолодіння як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті чоловіка ОСОБА_4, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст. 123 ЦК УРСР, Закону України "Про власність", керуючись ст.ст. 2-4,10, 12, 200, 206, 258, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_2 (с.Почапки, вул.Набережна, 15 Острозького району Рівненської області, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_3 сільської ради Острозького району Рівненської області (с.Почапки, вул.Незалежності, 5 Острозького району Рівненської області, ) про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 (с.Почапки, вул.Набережна, 15 Острозького району Рівненської області, РНОКПП НОМЕР_1) як спадкоємцем за законом першої черги після смерті чоловіка ОСОБА_4, який помер 08 серпня 2008 року та як членом колгоспного двору право власності на садибний житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с.Почапки, вул.Набережна, 15 Острозького району Рівненської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18.05.2018 року.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_7