СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/331/17
Провадження №6/547/2/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року смт Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді В.Ф.Харченка,

за участі секретаря судового засідання К.А.Вареник,

заявника (стягувача) ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Семенівського районного суду Полтавської області заяву ОСОБА_1 про зміну (встановлення) способу та порядку виконання рішення суду

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою вказавши, що рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 10.05.2017, справа № 547/197/17, визначено спосіб участі ОСОБА_1 (батька дітей), у вихованні дітей дочок ОСОБА_5, ОСОБА_6, та які проживають з матір'ю ОСОБА_7, у такий спосіб: побачення та спільне проведення часу без обмежень у часі, просторі, колі осіб:

1)у липні кожного року тривалістю два тижні;

2)у січні кожного року у період відповідних канікул один тиждень;

3)день народження через рік, з 10 год. 00 хв. 19 серпня по 10 год. 00 хв. 20 серпня, визначивши першим роком 2017 рік;

4)через тиждень кожного місяця, окрім липня і січня, з 18 год. 00 хв. пятниці до 18 год. 00 хв. неділі.

ОСОБА_7 уникає виконання рішення суду, не відповідає на телефонні дзвінки та ОСОБА_8ОСОБА_6. Через очолення батьком відповідача ОСОБА_9 районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області заявник подав заяву до вищестоячого керівника про відвід.

Відтак, посилаючись на ст. 435 ЦПК України, порушено питання зміни способу та порядку виконання згаданого рішення, суду заборонивши ОСОБА_7 чинити перешкоди ОСОБА_1 та зобовязавши ОСОБА_7 безперешкодно надавати ОСОБА_1 брати участь у вихованні дочок у визначений рішенням суду від 10.05.2017 спосіб.

ОСОБА_1 заяву підтримав, пояснив, що через відсутність вказівки у рішенні суду на відповідні обовязки ОСОБА_7 він не може мати побачення з дочками, брати їх у матері тощо.

ОСОБА_2 заяву підтримав, вказав, що ОСОБА_9 РВДВС ГТУЮ у Полтавській області очолює батько відповідача ОСОБА_7. З цих підстав ОСОБА_1 звернувся до ГТУЮ у Полтавській області із заявою про відвід державного виконавця Семенівського РВДВС ГТУЮ у Полтавській області. У відповідь отримано лист, що згідно наданої копії виконавчого листа Семенівського районного суду Полтавської області не передбачено заходи примусового виконання рішень, не подано заяви про відкриття відповідного виконавчого провадження, відсутні відомості про сплату ОСОБА_1 авансового внеску щодо виконавчого провадження.

ОСОБА_7 з вересня 2017 року не передає дітей ОСОБА_1.

Для зміни способу виконання рішення не є обовязковим відкриття виконавчого провадження. Через родинні відносини ОСОБА_7 і начальника ОСОБА_9 РВДВС ГТУЮ у Полтавській області позивач не авансував близько 4000 грн витрат на відповідне виконавче провадження, зробить це після зміни судом порядку виконання рішення суду, яке не містить зобов'язальних положень щодо відповідача.

ОСОБА_7 заперечувала проти заяви, ствердила, що її батько очолює ОСОБА_9 РВДВС ГТУЮ у Полтавській області. Заперечує проти заяви, оскільки ОСОБА_1 конфліктує з нею і дітьми, щодо цього було кілька викликів поліції, діти не бажають спілкуватися з батьком. До вересня 2017 року подібних випадків не траплялося і вона безперешкодно давала дітей, у т.ч. на більший строк, ніж встановлено судом.

ОСОБА_4 заперечував проти заяви, вказав, що можливе задоволення заяви змінить суть рішення суду, що не допускається. Для цього слід звертатися з новим позовом до суду. ОСОБА_1 не ініціював виконавче провадження, не отримував відмови органу ДВС щодо виконання рішення суду, вимоги заяви не доведено.

Начальник ОСОБА_9 РВДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_10 заявою від 24.01.2018 № 375/14.24.34 повідомив, що на 24.01.2018 виконавче провадження щодо виконання рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 10.05.2017, справа № 547/197/17, не відкривалося, а відтак рішення про відводи, самовідводи працівників відділу не приймалися. Виконавче провадження розпочинається на підставі виконавчого документа та за умови сплати стягувачем авансового внеску.

Суд встановив таке.

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 10.05.2017, справа № 547/197/17, яке набрало законної сили, визначено спосіб участі ОСОБА_1, який народився 23.04.1984 (батька дітей), у вихованні дітей дочок ОСОБА_5, яка народилася 19.08.2012, ОСОБА_6, яка народилася 19.08.2012, та які проживають з матір'ю ОСОБА_7, яка народилася 16.10.1993, у такий спосіб: побачення та спільне проведення часу без обмежень у часі, просторі, колі осіб:

1) у липні кожного року тривалістю два тижні;

2) у січні кожного року у період відповідних канікул один тиждень;

3) день народження через рік, з 10 год. 00 хв. 19 серпня по 10 год. 00 хв. 20 серпня, визначивши першим роком 2017 рік;

4) через тиждень кожного місяця, окрім липня і січня, з 18 год. 00 хв. пятниці до 18 год. 00 хв. неділі.

Рішення на вказує не заборону ОСОБА_7 чинити перешкоди ОСОБА_1 у участі у вихованні дітей, не містить вказівки на зобовязання ОСОБА_7 безперешкодно надавати можливість ОСОБА_1 брати участь у вихованні дочок. Вказані вимоги немайнового характеру не були предметом відповідних позовних вимог у цивільній справі.

02.11.2017 на адресу ОСОБА_1 судом надіслано виконавчий лист у справі № 547/197/17.

Із листа ГУТЮ у Полтавській області від 08.12.2017 № 08-29-15136/08/9076 вбачається, що ОСОБА_1 не подано заяви та виконавчий документ на виконання до ОСОБА_9 РВДВС ГТУЮ у Полтавській області, тому звернення розглянуто за правилами Закону України "Про звернення громадян". Відвід державному виконавцю може бути заявлений стягувачем, боржником, а за окремих обставин державний виконавець зобов'язаний завити самовідвід і повідомити про це стягувача. За таких обставин питання про відвід може бути вирішено лише після надходження та реєстрації в Автоматизованій системі виконавчого провадження вказаного виконавчого листа. Державний виконавець розпочинає примусове виконання на підставі виконавчого документа за заявою стягувача про примусове виконання рішення і за умови сплати авансового внеску. Заява не подана, авансовий внесок не сплачено.Виконавчий лист не передбачає заходи примусового виконання рішень, які підлягають виконанню органами державної виконавчої служби.

Щодо останнього висновку суд зазначає, що вказаний лист складено не державним чи приватним виконавцем, не у звязку із вчиненням відповідних владних дій саме як посадовою особою, яка є приватним або державним виконавцем, а у порядку Закону України "Про звернення громадян".

ОСОБА_11ОСОБА_1 не звертався до органу державної виконавчої служби щодо відкриття виконавчого провадження щодо згаданого рішення Семенівського районного суду Полтавської області.

Щодо цього не заперечували і учасники справа та їх представники.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно ч. 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Поняття "спосіб і порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого ст. 16 Цивільного кодексу України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений (постанова Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року № 6-1829цс15).

Пунктом 9 Узагальнення "Про практику розгляду судами процесуальних питань, повязаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" (Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, постанова від 25 вересня 2015 року № 8) повідомлено, що законодавець, надаючи можливість зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення, безпосереднього визначення згаданих правових категорій не наводить, у звязку з чим вони залишаються поняттями оціночними.

Зміна способу та порядку виконання рішення це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обовязки субєктів виконавчого провадження під час їх вчинення. Тобто судом вживаються нові заходи для реалізації рішення суду в разі неможливості його виконання у порядку і спосіб, що встановлені раніше.

Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у ст. 16 ЦК способів захисту цивільних прав. Зокрема, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обовязку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим.

При вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен зясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення.

Під час розгляду заяв про встановлення або зміну способу й порядку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

ЦПК України не повязує суд зі згодою сторони на вжиття передбачених законом заходів. Саме заявники зобовязані довести зазначений локальний предмет доказування.

Як встановлено з матеріалів, надісланих для проведення узагальнення, розглядаючи в порядку ст. 373 ЦПК питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення, суди не перевіряли, чи відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання рішення суду, що є обовязковою передумовою для розгляду заяви згідно зі ст. 373 ЦПК.

Суди повинні враховувати, що неможливо змінити спосіб і порядок виконання судового рішення у немайнових справах, за якими боржник присуджується до вчинення певних дій, оскільки це призведе до зміни самого рішення суду, а згідно з ч. 2 ст. 218 ЦПК після проголошення рішення суд, який його ухвалив, не може сам скасувати або змінити це рішення.

Слід зазначити, що право, передбачене ст. 373 ЦПК, не обмежується на повторне звернення з позовною заявою, якщо воно судом вже розглядалось, якщо змінювались обставини.

Виконання рішення суду є невідємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс. Право на виконання судового рішення є невідємною складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Тобто рішення суду має виконуватися лише у такий спосіб захисту цивільних прав, який застосовано судом відповідно до с. 16 ЦК України.

Суд наголошує, що позовні вимоги ОСОБА_1 у цивільній справі № 547/331/17 не містили вимог стосовно ОСОБА_7 "заборонити чинити перешкоди", "безперешкодно надавати можливість" тощо щодо участі у вихованні ОСОБА_1 їх дочок.

Відповідно до ч. 8 ст. 268 ЦПК України (а також ч. 2 ст. 218 ЦПК України у редакції до 15.12.2017) після проголошення рішення суд, який його ухвалив, не може сам скасувати або змінити це рішення, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Ураховуючи зазначене, суд робить висновок, що ОСОБА_1 не ініційовано у встановленому порядку початок відповідного виконавчого провадження щодо примусового виконання рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 10.05.2017, справа № 547/197/17; порушені у заяві вимоги щодо необхідності зміни (встановлення) способу та порядку виконання рішення суду шляхом заборони ОСОБА_7 чинити перешкоди ОСОБА_1 та зобовязати ОСОБА_7 безперешкодно надавати ОСОБА_1 брати участь у вихованні дочок у визначений рішенням суду від 10.05.2017 спосіб: побачення та спільне проведення часу без обмежень у часі, просторі, колі осіб: 1) у липні кожного року тривалістю два тижні; 2) у січні кожного року у період відповідних канікул один тиждень; 3) день народження через рік, з 10 год. 00 хв. 19 серпня по 10 год. 00 хв. 20 серпня, визначивши першим роком 2017 рік; 4) через тиждень кожного місяця, окрім липня і січня, з 18 год. 00 хв. пятниці до 18 год. 00 хв. неділі покладуть на відповідача ОСОБА_7 нові обовязки немайнового характеру, які не були предметом позовних вимог у відповідній цивільній справі, а, відтак, у разі задоволення вимог заяви ОСОБА_1, суд змінить рішення суду по суті, що заборонено приписам ч. 8 ст. 268 ЦПК України.

Відтак суд відмовляє у задоволенні заяви повністю у зв'язку із необґрунтованістю.

Ураховуючи зазначене, керуючись ст.ст. 12, 13, 257-261, 268, 353, 435 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну (встановлення) способу та порядку виконання рішення суду відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку учасниками справи до Апеляційного суду Полтавської області протягом 15-ти днів з дня її проголошення у порядку, передбаченому ст.ст. 351-355, п.п.п. 15.5 п.п. 15 п. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України.

Суддя В.Ф.Харченко