Справа № 515/25/18
Провадження № 2/515/363/18
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 січня 2018 року Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Семенюк Л.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до визнання підвищення процентної ставки кредитного договору в односторонньому порядку неправомірним, зобовязання здійснити перерахунок відсотків згідно з кредитним договором від 27.09.2010 року за період з 01.04.2015 року по 28.02.2017 року,

В С Т А Н О В И В:

05 січня 2018 року позивачка ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до визнання підвищення процентної ставки кредитного договору в односторонньому порядку неправомірним, зобовязання здійснити перерахунок відсотків згідно з кредитним договором від 27.09.2010 року за період з 01.04.2015 року по 28.02.2017 року.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам статтей 175, 177 ЦПК України.

При вирішенні питання про відкриття провадження по справі, ознайомившись із матеріалами позову, дійшла наступного висновку.

Позовна заява не відповідає вимогам пп.3,5,6,9 ч.3 ст. 175 ЦПК України, а саме: в ній відсутній обґрунтований розрахунок сум, що оспорюються; не зазначені докази, що підтверджують вказані обставини; відсутні відомості щодо вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводились; відсутній попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку з розглядом справи Також не надано суду підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, як цього вимагає п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України.

Крім того, позивачка ОСОБА_1 вказує в позові, що нею не сплачено судовий збір за подання позовної заяви до суду з посиланням на ч. ч. 1, 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та п.6 абзацу другого Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 12.04.1996 року «Про практику застосування цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», відповідно до якого споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що повязані з порушенням їх прав.

Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його оплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір», який регулює питання розміру судового збору, порядок його оплати, повернення і звільнення від сплати.

Суд вважає, що Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правові засади справляння збору, встановлює платників, обєкти та розміри ставок, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

Згідно п.7 ст.5 Закону України «Про судовий збір» в редакції Закону № 3674-VІ від 01.11.2011 року, від сплати судового збору звільнялись державні органи, підприємства, установи, організації, громадські організації та громадяни, які звернулися у випадках, передбачених законодавством, із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб, а також споживачі за позовами, що повязані з порушенням їхніх прав. Однак, Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», який набрав чинності з 1 вересня 2015 року, були внесені відповідні зміни до Закону України «Про судовий збір», якими суттєво змінено ставки судового збору (ст.4 ЗУ «Про судовий збір») та одночасно значно скорочено перелік субєктів, які звільняються від сплати судового збору (ст. 5 ЗУ «Про судовий збір»). Із вказаного п.7 ст.5 - виключено, як субєктів, звільнених від сплати судового збору - споживачів за позовами, що повязані з порушенням їх прав, що є підставою для сплати позивачем ОСОБА_1 судового збору при подачі вказаної заяви.

Оскільки, відповідно до ст. 4 Закону України Про судовий збір, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімум для працездатних осіб, встановленої законом з 01 січня календарного року (з 01.01.2018 року - 1762 грн.), в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі та розмір ставки судового збору за подання до суду заяви немайнового характеру встановлюється у розмірі 0,4 розміру прожитого мінімуму для працездатних осіб, позивачу слід сплатити судовий збір у розмірі 704 грн.80 коп.

Перелічені недоліки позовної заяви унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження по справі, подальший розгляд справи і ухвалення законного та обґрунтованого рішення та є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення цих недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Одночасно суд розяснює позивачу, що протягом наданого судом строку слід подати до суду позовну заяву, яка б відповідала вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України, з усуненням вказаних в даній ухвалі суду недоліків та сплатити зазначений судом судовий збір. Інакше позовна заява буде вважатися не поданою та буде йому повернута.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.175,177, 185 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до визнання підвищення процентної ставки кредитного договору в односторонньому порядку неправомірним, зобовязання здійснити перерахунок відсотків згідно з кредитним договором від 27.09.2010 року за період з 01.04.2015 року по 28.02.2017 року залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позову, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз'яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, у строк, встановлений судом, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення лише в частині визначення розміру судових витрат.

Суддя Семенюк