Єдиний унікальний номер 226/1655/17 Номер провадження 22-ц/775/212/2018
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2018 року м. Бахмут Справа № 226/1655/17

Апеляційний суд Донецької області у складі:

суддів Кішкіної І.В. (доповідач), ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря Ротар Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Димитровського міського суду Донецької області від 07 грудня 2017 року (суддя Петунін І.В.),

в с т а н о в и в :

18 вересня 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 16 вересня 2011 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, за умовами якого банк надав відповідачу грошові кошти в кредит в сумі 2000 грн. зі сплатою 30% річних. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, однак позичальником зобовязання за кредитним договором належним чином виконані не були, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 30 червня 2017 року складає 32570,63 грн., з яких: 1746,82 грн. - заборгованість за кредитом, 25296,64 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 3500 грн. - пеня, штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 1527,17 грн. (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість за кредитним договором та понесені витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Димитровського міського суду Донецької області від 07 грудня 2017 року провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором зупинено.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що у провадженні Димитровського міського суду Донецької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання дій щодо підвищення процентної ставки протиправними та зобовязання провести перерахунок, результат розгляду якої повязаний з цією справою так як ПАТ КБ «Приватбанк» просить стягнути заборгованість з ОСОБА_3 з врахуванням підвищених процентних ставок.

З вказаною ухвалою не погодився позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» та оскаржив її в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та направити справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції в порушення вимог цивільного процесуального законодавства, зазначивши конкретну іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, не проаналізував предмети спорів у справі і не вказав обставини, які б давали підстави для висновку про те, що наявність спору у справі про визнання дій щодо підвищення процентної ставки протиправними та зобовязання провести перерахунок включає можливість на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді даної справи наявність обставин, якими ОСОБА_3 обґрунтував свої вимоги, та можливості встановити законність (протиправність) дій банку щодо підвищення процентної ставки.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання апеляційного суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, згідно якої просить справу розглянути за відсутності представника, апеляційну скаргу задовольнити.

ОСОБА_3 в судове засідання апеляційного суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Судом першої інстанції встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 16 вересня 2011 року. Ухвалою суду від 02 жовтня 2017 року у справі відкрито провадження (а.с.2-3,42).

23 листопада 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів, визнання незаконною підвищення процентної ставки. Провадження у справі відкрито 27 листопада 2017 року (а.с.61,62).

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 201 ЦПК України (що діяв на момент ухвалення рішення) суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 203 ЦПК України (що діяв на момент ухвалення рішення) передбачено, що провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п.4 ч.1 ст. 201 ЦПК України до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Ця підстава для зупинення провадження у справі виникає у процесі тоді, коли ухвалення рішення можливе після підтвердження фактів, що мають преюдиційне значення для справи, в іншій справі, що розглядається в порядку цивільного судочинства.

Суд зобовязаний зупинити провадження у справі у випадках, передбачених статтею 201 ЦПК, а за наявності підстав, визначених статтею 201 ЦПК, має право як на зупинення, так і на відмову в задоволенні такої заяви.

Визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обовязковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Факти встановлені під час розгляду позову про визнання незаконною підвищення процентної ставки не будуть мати преюдиціального значення для справи стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у спосіб, визначений законом або договором, та у судовому засіданні суд відповідно до доводів та заперечень сторін має перевірити законність нарахування процентів за вказаним кредитним договором у справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Крім того, згідно із ч.ч. 1, 2 статті 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

На підставі викладеного, апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх передчасними, та такими, що не відповідають дійсним обставинам та дослідженим матеріалам справи, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та тому апеляційний суд приходить до висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до помилкового вирішення питання про зупинення провадження по справі.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. 382 ЦПК України, п. 9 ч. 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк задовольнити.

Ухвалу Димитровського міського суду Донецької області від 07 грудня 2017 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді І.В. Кішкіна

ОСОБА_1

ОСОБА_2

Повний текст постанови складено 17 січня 2018 року

ОСОБА_4Кішкіна