Справа № 346/550/14-ц
Провадження № 88-ц/779/1/2018
Головуючий у 1 інстанції Калинюк О. П.
Суддя-доповідач Бойчук
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Ясеновенко Л.В., Горейко М.Д.,

секретаря Возняк В.Д.,

з участю представника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Краєвид», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ротис», Товариства з обмеженою відповідальністю виробниче комерційне підприємство «Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів» про стягнення заборгованості за кредитним договором за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17 червня 2015 року за нововиявленими обставинами

в с т а н о в и в:

Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17 червня 2015 року скасовано рішення Коломийського міськрайонного суду 30 березня 2015 року та ухвалу цього ж суду від 30 березня 2015 року.

Закрито провадження в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краєвид», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ротис», Товариства з обмеженою відповідальністю виробниче комерційне підприємство «Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Повідомлено ПАТ «БМ Банк» про те, що розгляд такої справи віднесено до юрисдикції господарських судів.

Ухвалено в цій справі нове рішення.

Задоволено частково позов ПАТ «БМ Банк» до ТзОВ «Краєвид» ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором.

Стягнуто в солідарному порядку з ТзОВ «Краєвид» та ОСОБА_1 на користь ПАТ "БМ Банк " 2 353 720 (два мільйони триста п'ятдесят три тисячі сімсот двадцять) гривень 77 копійок заборгованості за кредитним договором № 2011-1/26/" від 20.01.2011 року та додатковими договорами до нього №№1, 2, 3 відповідно від 26.03.2012 року, 27.06.2012 року та 13.09.2012 року.

Стягнуто в солідарному порядку з ТзОВ «Краєвид» та ОСОБА_2 на користь ПАТ "БМ Банк " 2 353 720 (два мільйони триста п'ятдесят три тисячі сімсот двадцять) гривень 77 копійок заборгованості за кредитним договором № 2011-1/26/" від 20.01.2011 року та додатковими договорами до нього №№1, 2, 3 відповідно від 26.03.2012 року, 27.06.2012 року та 13.09.2012 року.

Стягнуто з ТзОВ «Краєвид», ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ "БМ Банк " з кожного по 1218 грн судових витрат.

ОСОБА_1 вважає, що рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17 червня 2015 року підлягає перегляду за нововиявленими обставинами, оскільки існують обставини, що мають істотне значення для справи.

У заяві зазначає, що на виконання рішення суду першої інстанції судом були видані виконавчі листи, які були пред'явлені позивачем до виконання, і зокрема щодо нього.

З метою отримання інформації щодо обсягу виконання судового рішення зі сторони позичальника, 17 листопада 2017 р. заявником був підготовлений лист до ТОВ «Краєвид», позичальника за кредитним договором № 2011-1/26ЦС від 20 січня 2011 р., яким просив надати йому повну інформацію з підтверджуючими документами щодо часу виникнення заборгованості, її фактичного обсягу та розміру погашеного товариством боргу згідно судового рішення.

Із отриманої відповіді на його запит ТОВ «Краєвид», викладеної в листі б/н від 28 листопада 2017 р. йому стали відомі обставини, які є істотними для даної справи, і які не були йому відомі під час розгляду справи та ухвалення вищевказаного судового рішення.

Зокрема, ТОВ «Краєвид» повідомило його, що перша вимога щодо повного та дострокового повернення кредитної заборгованості за кредитним договором № 2011-1/26ЦС від 20 січня 2011 р. була висунута ПАТ «БМ Банк» 1 березня 2013 р., якою зобов'язано боржника повернути кредит в повному обсязі та сплатити нараховані відсотки в загальному розмірі 1 835 494,32 грн. На виконання вимоги було надано 30 днів.

З огляду на зміст вказаної вимоги, строк виконання зобов'язання за кредитним договором настав 1 квітня 2013 року. Однак дана вимога не надсилалася йому, як поручителю, а відповідне зобов'язання не було виконано позичальником у відведений кредитом строк. Слід зауважити, що даною вимогою Банк скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 1050 ЦК України, змінив строк виконання зобов'язання.

З відповідним позовом про стягнення заборгованості, ПАТ «БМ Банк» звернувся в січні 2014 року, тобто через дев'ять місяців після настання кінцевої дати, встановленої для виконання зобов'язання визначеного кредитним договором та вимогою про дострокове повернення кредиту від 1 березня 2013 р.

Дана вимога не надавалася в якості доказу під час розгляду спору ні кредитором/позивачем, ні позичальником/відповідачем, а враховуючи, що ОСОБА_1 не був адресатом даної вимоги, то і не міг знати про її існування до ухвалення судового рішення у даній справі.

Заявник також, вказує на те вказує на те, що банк повторно звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з позовом про стягнення заборгованості з ТОВ «Краєвид», ТОВ «Ротис» ЛТД, ТОВ «Виробничо-комерційне підприємство «Чернівецький завод теплоізоляційних матеріалів».

Господарський суд Івано-Франківської області рішенням від 24 жовтня 2017 р. у справі №909/260/16 припинив провадження у справі в частині позовних вимог ПАТ «БМ Банк» до ТОВ «Краєвид» про стягнення заборгованості за кредитним договором №2011-1/260С від 20січня 2011 р. в розмірі 2 353 720,77 грн. та частково задовольнити позовні вимоги, стягнувши заборгованість в розмірі 1 183 648,89грн, з яких 879 605,19 грн. - заборгованість по відсотках та 304 043,70 грн. - пеня. Вирішено витання судових витрат.

Заявлена банком до стягнення сума заборгованості по тілу кредиту є завищеною на 101 143,97 грн., що тягне за собою неправильне нарахування відсотків і неустойки, а відповідне стягнення такої заборгованості в примусовому порядку призводить до порушення прав та законних інтересів боржників за грошовим зобов'язанням. Крім того, вивчення обсягу зобов'язання у даній справі проводилося судом і учасниками процесу на підставі розрахунку заборгованості та виписок по рахунку, однак не було досліджено інших первинних документів, до яких в заявника, як поручителя, не було і немає фактичного доступу.

Дана обставина стала йому відомою також після ухвалення рішення суду та є достатньою підставою для його перегляду, оскільки суттєво впливає на обсяг зобов'язання боржників у зобов'язанні.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника заявника, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 р. «Про практику перегляду судами у зв'язку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал, і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили», нововиявленими можуть розглядатися обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час постановлення судового рішення, але про них не знали і не могли знати заявник і суд. Не можуть бути визнані нововиявленими нові, тобто такі, що виникли чи змінилися після постановлення рішення обставини, а також обставини, на які посилається особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені судом при вирішенні спору по суті. Також не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами.

Таким чином, нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що у встановленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, а суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини є істотними та впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Із змісту заяви вбачається, що заявник зазначив дві обставини, які вважає нововиявленими, а саме, що банком 01 березня 2013 року була направлено письмову вимогу ТОВ «Краєвид» щоб останній в тридцяти денний строк, тобто до 01 квітня 2013 року, погасив заборгованість за кредитним договором, тому до заявника, як поручителя, минув шестимісячний строк на пред'явлення вимоги, оскільки договір поруки припинив свою дію.

Іншою нововиявленою обставиною зазначив, що Господарський суд Івано-Франківської області рішенням від 24 жовтня 2017 року вирішив спір банку до юридичних осіб, зі змісту якого він дізнався, що заявлена банком до стягнення сума заборгованості по тілу кредиту є завищеною на 101 143,97 грн., що тягне за собою неправильне нарахування відсотків і неустойки, а відповідне стягнення такої заборгованості в примусовому порядку призводить до порушення прав та законних інтересів боржників за грошовим зобов'язанням.

На думку апеляційного суду наведені заявником обставини не можуть вважатися нововиявленими. Доводи щодо припинення договору поруки між банком та заявником були предметом дослідження в суді апеляційної інстанції при постановленні рішення і є одним з доказів, які сторона могла подати до суду як підставу своїх доводів чи заперечень при вирішенні спору по суті, або при оскарженні цього рішення у відповідному порядку.

Також не є нововиявленою обставиною і рішення господарського суду, яке постановлено щодо інших сторін, де досліджувалися заборгованість по кредитному договору за інший період та строк звернення з вимогами до поручителів-юридичних осіб, який став підставою для суду прийти до висновку про припинення договору поруки з іншими поручителями. Встановлення даних обставин в рішенні суду, яке постановлено пізніше, ніж рішення суду, яке заявник просить переглянути, не є нововиявленою обставиною.

Апеляційний суд вважає, що за наведених обставин у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 423, 429 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17 червня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді: І.В. Бойчук

М.Д. Горейко

Л.В. Ясеновенко