Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Л. М. ,

при секретарі - Вангородська О. С.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду №4 м. Біла Церква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 16 вересня 2011 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб від якого мають неповнолітніх дочку ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4. За час перебування у шлюбі не вдалося створити міцну сім'ю, сторонни мають різні погляди на життя та несумісні характери. Зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе, та суперечить їхнім інтересам. Позивачка просила розірвати шлюб та стягнути з відповідача на її користь судовий збір. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «ОСОБА_1».

Позивачка в судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав через канцелярію суду заяву в якій позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 16 вересня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_1. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_2 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_3.

Сторони припинили подружні відносини через відсутність взаєморозуміння та різні життєві погляди. Тривалий час проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, наміру зберігати шлюб не мають.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З'ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини їх життя, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між ними має бути розірваний.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При зверненні до суду з вказаним позовом позивачка сплатила судовий збір у розмірі 640 грн., що підтверджується квитанцією №9 від 08.11.2017 року. Враховуючи, що на час подачі відповідачем заяви про визнання позову розгляд справи по суті не розпочався, суд вважає за необхідне повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту - стягнути на її користь з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 24, 56, 110-113 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 141-142, 206, 258-259, 265, 268, 354-355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 16 вересня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1313, розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище «ОСОБА_1».

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно квитанції №9 від 08.11.2017 року, у розмірі 320 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на корить ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в розмірі 320 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Л. М. Кошель