Справа № 369/1923/15-ц Головуючий у І інстанції Ковальчук Л. М.
Провадження № 22-ц/780/3584/18 Доповідач у 2 інстанції Гуль В. В.
Категорія 46 14.08.2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Верланова С.М., Іванової І.В.,

при секретарі: Удовиченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу бетонного паркану, -

в с т а н о в и л а:

у жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу бетонного паркану, посилаючись на те, що вона є власником земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться по вул. Теремська-Тополева у с. Гатне Києво-Святошинського району Київської області, згідно із договором купівлі-продажу від 03 грудня 2009 року та державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2.

Своєю земельною ділянкою вона тривалий час не користувалася у зв'язку із скрутним матеріальним становищем.

У 2010 році вона дізналася, що частина її земельної ділянки була обнесена капітальним парканом зі сторони земельних ділянок суміжних землекористувачів. Будівництво паркану з нею ніхто не погоджував і дозволу не отримував.

09 лютого 2014 року вона звернулась із заявою до Гатненської сільської ради Київської області з приводу того, що 03 березня 2014 року землевпорядна організація буде виносити її земельну ділянку у натурі та виставляти межові знаки, а також просила повідомити її суміжних землекористувачів, так як вона не знала, хто з нею межує.

03 березня 2014 року землевпорядна організація - товариство з обмеженою відповідальністю «НВФ «Азимут груп» виносила її земельну ділянку в натурі на місцевості і виставляла межові знаки. Було встановлено

тільки чотири межових знаки. Два знаки вони взагалі не змогли встановити, так як точки координат її земельної ділянки були на відстані більше одного метра за бетонним парканом, і один знак поставлено попереду, так як там також був паркан.

Зазначала, що неодноразово зверталася до ОСОБА_3 усно, щоб вона добровільно прибрала паркан з її земельної ділянки і встановила його по межі, але остання не хоче у добровільному порядку звільняти належну їй земельну ділянку.

Враховуючи викладене, ОСОБА_2 просила суд зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні її земельною ділянкою шляхом демонтажу бетонного паркану.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити її позов.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з такого.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 26 липня 2018 року справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2015 року призначено до судового розгляду.

Під час судового засідання встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, ОСОБА_2 не є власницею земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться по вул. Теремська-Тополева у с. Гатне Києво-Святошинського району Київської області, яка є предметом судового розгляду та щодо якої були заявлені права на захист земельних прав.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності.

З викладеного вбачається, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу бетонного паркану, що знаходиться на розгляді апеляційної інстанції, цивільної процесуальної дієздатності позивача не стосується, що є підставою для залишення позову без розгляду.

Згідно з ч.1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених ст.ст. 255,

257 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 257, 367, 374, 377, 381, 382, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2015 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу бетонного паркану - залишити без розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді