Справа № 500/2983/17
Провадження № 2/500/551/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 січня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючий суддя Грубіян Л.І.,
при секретарі Івановій Л.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття з реєстрації, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зняття з реєстрації. Уточнивши позовні вимоги, остаточно просив визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є власником домоволодіння яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 згідно договору дарування частини житлового будинку від 17.10.2013 року посвідченого Приватним нотаріусом Ізмаїльського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_3
Приймаючи в дар частину житлового будинку не помітив того, що за адресоюАДРЕСА_2 зареєстрована громадянка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. З моменту коли позивач став власником частини житлового будинку ОСОБА_2, жодного дня не проживала у ІНФОРМАЦІЯ_3.
Оскільки відповідач зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, то у нього виникають додаткові витрати щодо оплати комунальних послуг, та він не може вільно на власний розсуд користуватися, розпоряджатися та володіти своїм майном, яке йому належить на праві власності.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 уточненні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягали на їх задоволенні, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, у зв'язку з чим зі згоди представника позивача та на підставі ч.1 ст.280, ст. 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів.
Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.
В даному разі з вини відповідача права позивача обмежені.
Відповідно до ст.317, ч.1 ст.319, ч.1 ст.321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце
проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Частиною 1 ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди.
Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-ІV від 11.12.2003 року, реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. За змістом ст.7 даного Закону України зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення прав власності та житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою), свідоцтва про смерть тощо.
Так, в судовому засіданні встановлено, що на підставі договору дарування від 17.10.2013 року ОСОБА_1 прийняв у дар 1/8 частини житлового будинку з надвірними спорудами за адресою :АДРЕСА_3 (а.с.5) .
Оцінивши вищенаведені зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1, а тому позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.71,72 ЖК України, ст.ст.16,316,317,319,321,358,383,405 ЦК України, ст.ст. 12,13,81,89,141,280-283 ЦПК України, ст.ст.3,7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття з реєстрації - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії КК 942268 виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області, 13.06.2002 року, РНОКПП НОМЕР_1) такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.
Вказане рішення є підставою для зняття з реєстраційного обліку: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (паспорт серії КК 942268 виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області, 13.06.2002 року, РНОКПП НОМЕР_1), яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: ОСОБА_5