Справа № 690/414/18
Провадження № 2/690/245/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 грудня 2018 року м. Ватутіне
Ватутінський міський суд Черкаської області
у складі: головуючого судді Здоровила В.А.
за участю секретаря Мельник С.В.
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, Ватутінський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання батьківства,
позивач та його представник просять суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та внести зміни до актового №60 про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, вчиненого Ватутінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, вказавши в графі «по батькові» Євгенійович замість Артурович, та вказати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 посилаючись на те, що ОСОБА_2, приблизно з 2016 року мав близькі стосунки з ОСОБА_6 від яких у них народився син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. 18.05.2018 року він та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб у Ватутінському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 взяла прізвище Шарова. На даний час вони разом не проживають, малолітній ОСОБА_5 проживає разом з позивачем. З 18.06.2015 року ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, який було розірвано рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 25.10.2017 року. У звязку з тим, що на момент народження ОСОБА_5, не пройшло 10 місяців після припинення шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, позивач не зміг здійснити реєстрацію сина на своє імя, а тому юридично, батьком ОСОБА_7 є ОСОБА_3 Вирішити питання батьківства в добровільному порядку немає можливості, оскільки місцезнаходження відповідача йому невідоме, а тому він і змушений звернутися до суду із вказаним позовом.
Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.48), а тому суд вважає, що відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин та вважає за можливе розглядати справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказів, при цьому виносить заочне рішення. Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не подав, жодних заяв чи клопотань не надіслав.
Начальник Ватутінського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника, проти задоволення позову не заперечують.
ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, про день час і місце розгляд у справи повідомлена завчасно та належним чином, що підтверджується відміткою на поштовому відправленні.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.
Частиною 2 ст.124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 18.05.2018 року зареєстрували шлюб у Ватутінському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 взяла собі прізвище Шарова, вказане підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5).
15.03.2018 року, до реєстрації шлюбу з ОСОБА_2, у ОСОБА_4 народився син, що підтверджується копією медичного свідоцтва про народження №34(а.с.8).
ОСОБА_4 з 18.06.2015 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 Вказаний шлюб розірвано 25.10.2017 року, що підтверджується копією заочного рішення Ватутінського міського суду Черкаської області (а.с.25).
Відповідно до копії актового запису про народження №60 від 04.10.2018 року батьком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначений ОСОБА_3
Вказаний запис було здійснено на підставі ст.122 СК України, оскільки ОСОБА_5 народився до спливу десяти місяців після припинення шлюбу ОСОБА_6 та ОСОБА_3
Відповідно до ст.122 СК України подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір'ю дитини заяви про визнання батьківства.
Однак зареєструвати ОСОБА_2 батьком малолітнього ОСОБА_5, в порядку, передбаченому ст.122 СК України не має можливості, оскільки місце знаходження ОСОБА_3 не відоме.
На даний час позивач та ОСОБА_4 разом не проживають, малолітній ОСОБА_5 проживає разом з позивачем, він піклується про нього, забезпечує матеріально. Вказане у судовому засіданні підтвердили свідки: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11
Стаття 51 Конституції України вказує, що сім`я, дитинство, материнство та батьківство охороняються державою.
Відповідно до ст.121 СК України, права та обов`язки метрі, батька та дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.122 та 125 СК України.
Частина 2 ст.122 СК України зазначає, що дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.
Частина 2 ст.125 СК України вказує, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: - за заявою матері та батька дитини; - за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини; - за рішенням суду.
Відповідно до ст.133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини.
Частина 3 ст.128 СК України регламентує, що позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
Особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. (ст.129 СК України)
Згідно ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у ст.126 і 127 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.
Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»визначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст.129 СК Українизазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.
Згідно роз'яснень Верховного Суду України, викладених в постанові №3 від 15.05.2006 "Про застосування окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.
Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть.
Реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону (ч.3,4 ст.49 Цивільного кодексу України).
Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки позивач є батьком дитини, даний факт підтверджується показами свідків та письмовими доказами, а тому необхідно визнати позивача батьком малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини.
На підставі ст. 121, 122, 125, 128, 129, 133-134 СК України, керуючись ст. 2-4, 10-13, 18, 76, 81, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 287, ЦПК України, суд, -
позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, Ватутінський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання батьківства - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 батьком малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.
Внести зміни до актового запису №60 про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, вчиненого Ватутінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, вказавши в графі «по батькові» Євгенійович замість Артурович, та вказати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий В.А. Здоровило
Повний текст рішення складено та підписано 21 грудня 2018 року.