Постанова

Іменем України

07 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 2-4313/10

провадження № 61-1231св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Коротуна В. М., Крата В. І., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрссоцбанк»,

відповідачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником - ОСОБА_3, на рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 25 серпня 2010 року у складі судді Журби С. О. та рішення апеляційного суду Черкаської області від 16 листопада 2016 року у складі колегії суддів Подороги В. М., Бородійчука В. Г., Карпенко О. В.,

ВСТАНОВИВ :

У травні 2010 року акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» (далі - АКБ «Укрсоцбанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Позовна заява мотивована тим, що 05 червня 2008 року між банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 895/03-021-095, згідно з умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 10 000 дол. США, зі сплатою 21 % річних строком до 04 грудня 2009 року.

На забезпечення виконання за вищевказаним договором 05 червня 2008 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № ДП 895/03-021-095.

ОСОБА_1 свої зобов'язання із повернення кредиту та сплаті відсотків за вказаним договором не виконувала, тому заборгованість за вказаним кредитним договором склала 4 662,21 дол. США, що за офіційним курсом НБУ становить 36 952 грн 21 коп., яка складається із:

заборгованості із сплати кредиту - 3 891,92 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає 30 846 грн 97 коп.;

заборгованості із сплати відсотків - 770,29 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає 6 105 грн 24 коп.

05 червня 2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір кредиту № 895/03-021-099, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику грошові кошти у сумі 31 000 дол. США зі сплатою 15,5 % на рік, з кінцевим терміном погашення заборгованості до 03 червня 2011 року.

На забезпечення належного виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки від 05 червня 2016 року № ДП 895/03-021-099.

ОСОБА_1 умов вищезазначеного договору не виконала, допустила утворення заборгованості у розмірі 35 634,32 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає 282 434 грн 06 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 23 260,00 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає 184 356 грн 43 коп; заборгованість із сплати відсотків - 4 624,32 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає 36 651 грн 90 коп.; штраф за невиконання умов договору кредиту - 7 750,00 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає 61 425 грн 73 коп.

07 серпня 2008 року між банком та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту № 895/03-021-161, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 27 400,00 дол. США зі сплатою 15,5 % річних строком до 05 серпня 2011 року.

На забезпечення належного виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором від 07 серпня 2008 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № ДП 895/03-021-161.

ОСОБА_1 свої зобов'язання за вказаним кредитним договором не виконала, тому заборгованість за цим договором склала 33 782,78 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає 267 758 грн 94 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 22 988,37 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає 182 203 грн 52 коп.; заборгованість із сплати відсотків - 3 944,41 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає 31 263 грн; штраф за невиконання умов договору кредиту - 6 850,00 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складає 54 292 грн 42 коп.

З урахуванням викладеного банк просив стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь АКБ «Укрсоцбанк» в особі Київської міської філії за договором кредиту від 05 червня 2008 року № 895/03-021-095 у сумі 4 662,21 дол. США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 36 952 грн 21 коп.; від 05 червня 2008 року № 895/03-021-099 в сумі 35 634,32 дол. США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 282 434 грн 06 коп. та від 07 серпня 2008 року № 895/03-021-161 у сумі 33 782,78 дол. США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 267 758 грн 94 коп., а всього - 74 079,31 дол. США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 587 145 грн 20 коп. Стягнути з ОСОБА_1 на користь банка судові витрати.

23 серпня 2010 року рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь АКБ «Укрсоцбанк» в особі Київської міської філії заборгованість за договорами кредиту від 05 червня 2008 року № 895/03-021-095 в сумі 36 952 грн 21 коп., від 05 червня 2008 року № 895/06-03-021-099 в сумі 282 434 грн 06 коп., від 07 серпня 2008 року № 895/03-021-161 в сумі 267 758 грн 94 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення районного суду мотивоване тим, що позичальник ОСОБА_1 умови кредитних договорів від 05 червня 2008 року № 895/03-021-095, від 05 червня 2008 року № 895/06-03-021-099 та від 07 серпня 2008 року № 895/03-021-161 не виконала, допустила утворення заборгованості, яка відповідно до положень статтей 526, 553, 554 ЦК України підлягає стягненню солідарно з боржника та поручителя - ОСОБА_2

16 листопада 2016 року рішенням апеляційного суду Черкаської області апеляційну представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 25 серпня 2010 року змінено в частині стягнення судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АКБ «Укрсоцбанк» по 850 грн судового збору та по 60 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи з кожного. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками районного суду в частині вирішення спору та стягнення солідарно заборгованості за кредитом з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, однак зазначив, що солідарне стягнення судових витрат законом не передбачено, тому змінив рішення районного суду в цій частині.

У грудні 2016 року представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 25 серпня 2010 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 16 листопада 2016 року, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 мотивована тим, що суди не перевірили суму заборгованості за кредитними договорами, не визначилися з характером спірних правовідносин, не застосували положення частини четвертої статті 559 ЦК України, згідно з якими порука є припиненою.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядається спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

12 січня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 1 статті 409 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 05 червня 2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № 895/03-021-095, згідно з умовами якого позивач надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 10 000 дол. США зі сплатою 21 % річних з кінцевим строком повернення кредиту до 04 грудня 2009 року (а. с. 10-12).

Згідно з пунктом 1.1 договору повернення кредиту здійснюється щомісячно рівними частинами в сумі 555,00 дол. США та в сумі 565,00 дол. США згідно з визначеним графіком, який міститься в додатку 1 до даного договору (а. с. 10).

Відповідно до пункту 2.4 договору кредиту ОСОБА_1 зобов'язана сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом, нараховані за поточний місяць, до 05 числа наступного місяця (а. с. 10).

ОСОБА_1 свої зобов'язання за вказаним кредитним договором не виконала, допустила утворення заборгованості, яка станом на 29 квітня 2010 року склала 4 662,21 дол. США, що за офіційним курсом НБУ становить 36 952 грн 21 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3 891,92 дол. США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 30 846 грн 97 коп., заборгованість із сплати відсотків - 770,29 дол. США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 6 105 грн 24 коп.(а. с. 14).

05 червня 2008 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту № 895/06-03-021-099, згідно з умовами якого позивач надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 31 000,00 дол. США зі сплатою 15,5 % річних з кінцевим строком повернення кредиту до 03 червня 2011 року (а. с. 15-18).

Згідно з пунктом 1.1 договору повернення кредиту здійснюється щомісячно згідно з визначеним графіком (а. с. 15).

Відповідно до пункту 2.5 договору кредиту ОСОБА_1 зобов'язана сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом у валюті кредиту щомісячно по 05 число місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, а також в день повернення заборгованості за кредитом у повній сумі (а. с. 15).

Пунктом 4.3 договору кредиту передбачено, що у випадку порушення відповідачем ОСОБА_1 вимог п. п. 3.3.1-3.3.9, 3.3.12-3.3.14 договору кредиту, вона сплачує позивачу штраф у розмірі 5 % від суми наданого кредиту за кожний випадок (а. с. 16).

Згідно з наданим банком розрахунком станом на 29 квітня 2010 року заборгованість за договором становить 35 634,32 дол. США, що за офіційним курсом НБУ складало 282 434 грн 06 коп., з яких: заборгованість із сплати кредиту - 23 260,00 дол. США, що за офіційним курсом НБУ становить 184 356 грн 43 коп., заборгованість із сплати відсотків - 4 624,32 дол. США, що за офіційним курсом НБУ становить 36 651 грн 90 коп., штраф за невиконання умов договору кредиту - 7 750,00 дол. США, що за офіційним курсом НБУ становить 61 425 грн 73 коп.(а. с. 21).

07 серпня 2008 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № 895/03-021-161, згідно з умовами якого позивач надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 27 400,00 дол. США зі сплатою 15,5 % річних строком до 05 серпня 2011 року (а. с. 22-25).

Згідно пунктом 1.1 договору повернення кредиту здійснюється щомісячно згідно з визначеним графіком(а. с. 22).

Відповідно до пункту 2.5 договору кредиту ОСОБА_1 зобов'язана сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом у валюті кредиту щомісячно по 05 число місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, а також в день повернення заборгованості за кредитом у повній сумі (а. с. 22).

Умовами пункту 4.3 договору кредиту передбачено, що у випадку порушення відповідачем ОСОБА_1 вимог пунктів 3.3.1-3.3.9, 3.3.12-3.3.14 договору кредиту, вона сплачує позивачу штраф в розмірі 5% від суми наданого кредиту за кожний випадок (а. с. 23).

Згідно з наданим банком розрахунком станом на 29 квітня 2010 року заборгованість за даним договором кредиту склала 33 782,78 дол. США, що за офіційним курсом НБУ становить 267 758 грн 94 коп., з яких: заборгованість по кредиту - 22 988,37 дол. США, що за офіційним курсом НБУ становить 182 203 грн 52 коп., заборгованість по сплаті відсотків - 3 944,41 дол. США, що за офіційним курсом НБУ становить 31 263 грн, штраф за невиконання умов договору кредиту - 6 850,00 дол. США, що за офіційним курсом НБУ становить 54 292 грн 42 коп.(а. с. 22).

В якості забезпечення належного виконання зобов'язань за вказаними кредитними договорами між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 були укладені договори поруки № 895/03-021-095 від 05 червня 2008 року, № 895/03-021-099 від 05 червня 2008 року та № 895/03-021-161 від 07 серпня 2008 року(а. с. 13, 19-20, 26-27).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за і виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (стаття 553 ЦК України).

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

У разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за основним договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

За умови пред'явлення банком боржнику й поручителю вимог про дострокове виконання зобов'язання з повернення кредиту, змінюється в односторонньому порядку строк виконання основного зобов'язання й порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя протягом шести місяців від зміненої дати виконання основного зобов'язання.

Договорами поруки від 05 червня 2008 року № 895/03-021-095, від 05 червня 2008 року № 895/03-021-099 та від 07 серпня 2008 року № 895/03-021-161 не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цих договорів встановлено, що вони діють до повного припинення усіх зобов'язань боржника за кредитним договором (пункт 6.1 договору поруки від 05 червня 2008 року № 895/03-021-095, пункт 6.2 договору поруки від 05 червня 2008 року № 895/03-021-099 та від 07 серпня 2008 року № 895/03- 021-161).

Судами встановлено, що договір кредиту № 895/03-021-095 укладений на строк до 04 грудня 2009 року, № 895/06-03-021-099 - до 03 червня 2011 року, а № 895/03-021-161 - до 05 серпня 2011 року, тоді як банк звернувся до суду 11 травня 2010 року.

Враховуючи вищевикладене, суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що порука ОСОБА_2 за кредитними договорами укладеними з ОСОБА_1 не припинена, оскільки банк звернувся до суду в межах строку дії вказаних правочинів та в межах шестимісячного строку передбаченого частиною четвертою статті 559 ЦК України.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на правильність судових рішень не впливають.

Статтею 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судами повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційної цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником - ОСОБА_3, залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 16 листопада 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: Н. О. Антоненко
В. М. Коротун
В. І. Крат
В. П. Курило