УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року

м.Суми

Справа №576/599/17-ц

Номер провадження 22-з/788/35/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Ткачук С.С. (суддя-доповідач),

суддів: Левченко Т.А., Собини О.І.,

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

представники позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

представники відповідачів: ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про виправлення описки в постанові Апеляційного суду Сумської області від 30 січня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Апеляційного суду Сумської області від 30.01.2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 03.08.2017 року скасовано та ухвалено нове. Позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 у відшкодування вартості грошових коштів в розмірі 43040,00 євро, переданих на зберігання, 1504952 (один мільйон п'ятсот чотири тисячі дев'ятсот п'ятдесят дві) гривні 18 коп. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 фактично понесені судові витрати по сплаті судового збору 5461 грн. 93 коп. за розгляд справи в суді першої інстанції, 6008 грн. 12 коп. - в суді апеляційної інстанції, та 1706 грн. 85коп. витрат на професійну правничу допомогу. У задоволені позову до ОСОБА_5 відмовлено.

27.03.2018 року на адресу апеляційного суду надійшла заява від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3, у якій просила виправити допущену в постанові Апеляційного суду сумської області від 30.01.2018 року, а саме в резолютивній частині описку (арифметичну помилку) та зазначити замість суми 43040,00 євро суму 63040,00 євро.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що 04.04.2017 року позивач звернулась до суду із позовом у якому просила, зокрема, стягнути з відповідачів на її користь у солідарному порядку безпідставно набуте майно в сумі 94 530,00 євро. 10.07.2017 року було подано заяву про уточнення позовних вимог, у якій зменшено суму до 63040,00 євро, а саме зменшено суму позовних вимог на 11490,00 євро - суму, яку отримав ОСОБА_4 до дати укладання шлюбу з ОСОБА_5 30.08.2006 року, 20000,00 євро - суму, яку ОСОБА_4 повернув ОСОБА_1 у серпні 2016 року, коли вона повернулась до України. Вказує, що суд апеляційної інстанції у своїх розрахунках повторно відняв суму 20000,00 євро, що вже була врахована позивачем при зменшенні позовних вимог, або помилково не врахував платіж позивача у сумі 20000,00 євро, саме ту суму, яка була повернута ОСОБА_4 матері, коли вона повернулась в Україну.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримала та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення заяви.

ОСОБА_5 у листі до суду просила розглянути заяву без її участі.

Відповідно до п. 3 розділу ХIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VII «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних суддів у відповідних апеляційних округах.

Дослідивши цивільну справу, колегія суддів вважає, що заява про виправлення описки (арифметичної помилки) не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Відповідно до частин 1, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, що 10.07.2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулась до суду з позов в якому у кінцевому варіанті просила стягнути з відповідачів у солідарному порядку на користь ОСОБА_1 безпідставно набуте майно в сумі 63040 євро, що еквівалентно 1847576,10 грн., вирішити питання розподілу фактично понесених нею судових витрат, які складаються з 8 000,00 грн. судового збору та 2 500,00 грн. витрат на правову допомогу (т. 1 а.с. 112-114).

В уточненій позовній заяви від 17.10.17 представник позивача зазначила, що уточнює позовні вимоги, виклавши мотиви тим, що оскільки шлюб між відповідачам укладено 30.09.2006р., тому зменшує вимоги на суму 11490 євро, які перевела на рахунок сина ОСОБА_4 у період з 04.03.2003 по 05.06.2006 і вказує, що в подальшому у період з 28.06.2006 по 15.10.2013 позивачем було перераховано 63040 євро, якими відповідачі розпоряджалися на свій власний розсуд. Після повернення в Україну у серпні 2016р. ОСОБА_4 частину грошей в сумі 20000 євро повернув, а тому вважає, що відповідачі набули і зберігають у себе гроші в сумі 63040 євро без достатньої правової підстави і просила стягнути ці грошові кошти на її користь.

У своїй заяві про виправлення арифметичної помилки представник зазначає, що суд допустив арифметичну помилку через неправильний підрахунок решти коштів, які залишилися не повернуті заявникові, оскільки фактично позивачем було перераховано 94530 євро, а сума 63040 євро, це різниця після відрахування із 94530 євро грошової суми 11490 євро, на яку вона зменшила суму позову, та 20000 євро, які були їй повернуті.

Заслухавши пояснення представника позивача, апеляційний суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до змісту постанови Апеляційного суду від 30.01.2018р. скасовуючи рішення суду першої інстанції і частково задовольняючи позову, апеляційним судом на підставі матеріалів справи та представлених сторонам доказів, було встановлено в судовому засіданні, що розмір грошової суми, яка була перераховано на рахунок ОСОБА_4 у період з вересня 2006 року по жовтень 2013 року склала 63040 євро, з якої після її повернення в Україну у вересні 2016 року сином було повернуто 20000 євро.

Отже клопотання представника позивача щодо допущення апеляційним судом при проведені розрахунку залишкової суми, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_4 є помилковим.

В силу положень ч.1 ст.13 та ч.6 ст. 367 ЦПК України, розгляд справи відбувся в межах заявлених позовних вимог, а зазначені у заяві про виправлення помилки обставини не були предметом розгляду в судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи викладене відсутні підстави для задоволення заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про виправлення описки в постанові Апеляційного суду Сумської області від 30.01.2018 року.

У разі незгоди з вказаною постановою апеляційного суду, учасники справи можуть оскаржити її в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Керуючись ст.ст. 260, 269, 389 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про виправлення описки в постанові Апеляційного суду Сумської області від 30 січня 2018 року залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 травня 2018 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: Т.А. Левченко

О.І. Собина