Номер провадження: 22-ц/785/1533/18
Номер справи місцевого суду: 520/1708/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

10.01.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2017 року ОСОБА_3 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування посилаючись на те, що 31.08.2014 року померла мати позивача ОСОБА_4, актовий запис №8917, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби ОМУЮ від 01 вересня 2014 року, свідоцтво про смерть серія І-ЖД №401068.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на 1/3 частину АДРЕСА_1.

1/3 частина квартири галежала матері позивача на підставі Свідоцтва про право власності на житло №4-15088 від 24.02.1999 року, виданого КЄЧ Одеського району, зареєстрованого у КП «ОМБТІ та РОН» у книзі 326 пр на стор.38, реєстровий №3049 від 30.05.2006 року.

2/3 частини квартири належить ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на житло №4-15088 від 24.02.1999 року, виданого КЄЧ Одеського району, зареєстрованого у КП «ОМБТІ та РОН» у книзі 326пр на стор. 38, реєстровий №3049 від 30.05.2006 року та Свідоцтва про право на спадщину рр№291, 294 від 10.03.2010 року.

Вказана квартира знаходиться на пятому поверсі 10-ти поверхового будинку та складається з двох кімнат, житловою площею 30,8 кв.м., загальною площею 53,4 кв.м.

Спадкоємцями 1/3 частини квартири є позивач та ОСОБА_2

У встановлений законодавством строк позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак, отримала письмову відмову, яка вмотивована відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру.

ОСОБА_2 не визнає право власності позивача на спадкове майно, утримує у себе правовстановлюючі документи на квартиру та відмовляється надати до нотаріуса, тобто перешкоджає в оформленні права на спадщину.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21 червня 2017 року позовні вимоги задоволено, визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину АДРЕСА_2, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, померлої 31.08.2014 року. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати 1600,18 грн.

Вважаючи рішення суду незаконним ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 червня 2017 року та ухвалити нове рішення яким позовні вимоги залишити без задоволення.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 суд обгрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що позивач є рідною дочкою, а отже спадкоємцем першої черги, згідно вимог ст.1261 ЦК України, після смерті ОСОБА_4, що померла 31.08.2014 р. Після смерті останньої відкрилася спадщина на 1/3 частину АДРЕСА_3 і м. Одесі, яка належала останній на підставі свідоцтва про право власності №4-15088 від 24.02.1999 р., виданого КЕЧ Одеського району.

Позивач прийняла спадщину, у спосіб, визначений ст.1268 ЦК України шляхом подачі заяви 26.01.2015р. до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5

21.12.2016р. позивачці нотаріусом повідомлено з посиланням на п. 4.15. гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що у зв'язку із відсутністю оригіналу свідоцтва на право власності на вищевказану квартиру, їй відмовлено у видачі свідоцтва та запропоновано звернутися до суду із позовом про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №78906434 від 26.01.2017р. ОСОБА_4 на підставі приватної спільної часткової власності належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_4, дата внесення запису про державну реєстрацію 30.05.2006р.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1296 ч. 3 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За таких обставин суд обгрунтовано вважав, що позов підлягає задоволенню.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Посилання автора апеляційної скарги на неповне з`ясування судом обставин щодо ненадання відповідачем нотаріусу правовстановлюючих документів на спірний обєкт, неправильну оцінку судом спірного майна, неврахування судом правової позиції судів вищих інстанцій при розгляді аналогічних спірних правовідносин, як на підстави для скасування оскаржуваного рішення є необгрунтованими, оскільки спростовані дослідженими судом обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст. 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: Р.Д. Громік

ОСОБА_6