Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №300/545/18

23.07.2018 смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі судді

ОСОБА_1А., з участю секретаря судового засідання Балецького С.М., розглянувши у підготовчому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 02.07.2018 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивував тим, що сімейне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на шлюб та сім"ю, шлюб існує лише формально, тому просить такий розірвати, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на вихованні матері.

Позивач у підготовче засідання не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, не заперечує проти постановлення рішення у підготовчому засіданні.

Відповідачка ОСОБА_3 на виклик суду не з'явилася, надала заяву про слухання справи за її відсутності, позов визнає, просить після розірвання шлюбу прізвище не змінювати, не заперечує проти ухвалення рішення на підготовчому засіданні.

Згідно з вимогами ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав.

Судом встановлено, що між сторонами укладено шлюб 06.10.2012 року у виконкомі Нижньоворітської сільської ради Воловецького району Закарпатської області, актовий запис №11 (а.с.3).

Від даного шлюбу в сторін народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Згідно з ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Сторони не змогли створити міцної сім'ї, сімейне життя у них не склалося, проживають окремо, їх шлюб існує лише формально, а тому враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими і це суперечило б інтересам сторін та інтересам малолітньої дитини.

Прізвище відповідачці ОСОБА_3 після розірвання шлюбу слід залишити ОСОБА_3.

Сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 слід залишити на вихованні у матері ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст.24, 110, 112-114 Сімейного Кодексу України, ст.ст.141, ч.ч.3, 4 ст.200, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб, зареєстрований 06.10.2012 року у виконкомі Нижньоворітської сільської ради Воловецького району Закарпатської області, актовий запис №11 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - розірвати.

Малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на вихованні у матері ОСОБА_3.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідачці ОСОБА_3 залишити "Левинець".

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Суддя: Софілканич О. А.