Справа № 172/1316/17
Провадження № 2/172/90/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2018 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді - Битяка І.Г. за участі:

секретаря судового засідання - Голубенко Т.В.

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Лисенка К.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в сел. Васильківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Васильківська центральна районна лікарня «Дніпропетровської обласної ради» про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з позовом про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Позовні вимоги мотивував тим, що з 1 серпня 1986 року він прийнятий на роботу лікарем-хірургом Васильківської ЦРЛ Дніпропетровської області, яка у грудні 2011 року перейменована у КЗ «Васильківська ЦРЛ «ДОР». З 3 січня 2012 року по день звільнення працював на посаді лікаря-хірурга хірургічного відділення. 23 серпня 2017 року керівництвом закладу прийнято рішення про скорочення у штатному розписі з 23 жовтня 2017 року однієї посади лікаря-хірурга хірургічного відділення. Наказом від 23 жовтня 2017 року його звільнено з посади у зв'язку зі скороченням чисельності та штату працівників. Вважає дане рішення незаконним та просить скасувати наказ, поновивши його на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги. Пояснив, що під час звільнення з наведених підстав роботодавцем не було дотримано вимоги ст. 42 КЗпП України щодо переважного права на залишення його на роботі як інваліда війни 3 групи та особи, яка віднесена до 1 категорії громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, щодо завчасного попередження працівника про звільнення, щодо отримання згоди первинної профспілкової організації. Вважає, що наказ про його звільнення винесено не уповноваженою особою так як головний лікар звільнений з посади 9 липня 2017 року, зміни штатного розпису не погоджені у встановленому порядку.

Представник відповідача проти позову заперечував, наполягав на тому, що звільнення позивача відбулося з повним дотриманням всіх вимог чинного законодавства України. Скорочення штату та чисельності працівників є правом керівника закладу.

Заслухавши сторони та вивчивши матеріали справи суд встановив таке.

1 серпня 1986 року ОСОБА_1 призначений на посаду лікаря хірурга Васильківської ЦРЛ Дніпропетровської області, яка 29 грудня 2011 року перейменована у Комунальний заклад «Васильківська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» та 3 січня 2012 року переведений на посаду лікаря-хірурга хірургічного відділення даного закладу.

23 жовтня 2017 року позивач звільнений з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням чисельності та штату працівників.

Про заплановане звільнення з ініціативи власника працівника ОСОБА_1 попереджено 23.08.2017 року, тобто за два місяці до цього відповідно до вимог ст. 49-2 КЗпП України про що свідчить його підпис про ознайомлення з наказом № 264 від 23.08.2017 року про скорочення лікаря хірурга хірургічного відділення КЗ «Васильківської ЦРЛ «ДОР».

Про майбутнє звільнення позивач письмово попереджений 23.08.17 та йому запропоновано переведення на посаду лікаря-хірурга консультативно-діагностичного відділення від якого той відмовився.

Відповідно до вимог ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктом 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації) статті 40 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Стаття 43-1 Кодексу передбачає випадки розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), серед яких і звільнення працівника, який не є членом первинної профспілкової організації, що діє на підприємстві, в установі, організації.

З листа голови ППО КЗ «Васильківська ЦРЛ «ДОР» від 09.11.17 встановлено, що ОСОБА_1 не є членом первинної профспілкової організації, а тому на нього не розповсюджуються наведені вище додаткові гарантії у випадку звільнення з роботи.

Наказами голови обласної ради № 42-кп від 07.07.17, № 53-кп від 01.08.17, № 59-кп від 31.08.17 та № 74-кп від 11.10.17 головного лікаря КЗ «Васильківська ЦРЛ» ДОР» звільнено з посади та призначено виконуючим обов'язки головного лікаря щоразу на місяць. Зазначені обставини спростовують твердження позивача про те, що рішення з кадрових питань у ЦРЛ з 07.07.17, у тому числі щодо його звільнення, вирішувались не повноважною особою.

Не може суд погодитись і з твердженням позивача про переважне право на залишення на роботі у разі звільнення оскільки відповідно до штатного розпису до 01.11.17 у хірургічному відділенні існувала лише одна посада лікаря-хірурга та одна посада завідувача відділенням, який також є лікарем-хірургом та займається іншим працівником на постійній основі, а скороченню підлягала саме посада лікаря-хірурга хірургічного відділення.

Зміни до штатного розпису внесені шляхом складання нового штатного розпису, який затверджено головою Васильківської районної державної адміністрації відповідно до вимог п. 35 постанови Кабінету Міністрів України № 228 від 28.02.2002 року «Про затвердження Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ».

При цьому у штатному розписі станом на 01.11.17 у хірургічному відділенні відсутня посада лікаря-хірурга, а наявна лише посада завідувача відділенням та загальна кількість посад цього відділення зменшена на одну ставку лікаря.

Оскільки у КЗ «Васильківська ЦРЛ» ДОР» наглядова рада, наявність якої передбачено у статуті, власником закладу не створена, то відсутня й об'єктивна можливість її діяльності.

Таким чином, у судовому засіданні доводи позивача не знайшли свого об'єктивного підтвердження, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40, 43, 43-1, 49-2 КЗпП України, 12, 13, 81, 89, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального закладу «Васильківська центральна районна лікарня «Дніпропетровської обласної ради» про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Васильківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя І.Г. Битяк