Справа № 503/464/17
Провадження № 2/503/23/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Сердюк Б.С.,

при секретарі Клемпуш Ю.В.,

з участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Кодимської міської ради Одеської області до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди завданої працівниками,

ВСТАНОВИВ:

Кодимська міська рада Одеської області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди завданої працівниками. Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою Кодимського районного суду Одеської області від 21 липня 2016 року було частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_3 та стягнуто на її користь з Кодимської міської ради Одеської області 4001,97 грн. середнього заробітку за період з 17 листопада по 14 грудня 2015 року за час затримки розрахунку при звільненні з публічної служби та 2000,00 грн. моральної шкоди, завданої несвоєчасним розрахунком при звільненні з посади посадової особи місцевого самоврядування. Позивач вважає, що матеріальна шкода, яку понесла Кодимська міська рада внаслідок вказаних виплат спричинена відповідачами, які перебували в трудових відносинах з Кодимською міською радою Одеської області. ОСОБА_3 працювала в Кодимській міській раді з 15 листопада 2010 року секретарем ради VI скликання та виконувала повноваження міського голови з 29 травня 2013 року по 17 листопада 2015 року. ОСОБА_4 працював заступником міського голови з питань житлово-комунального господарства з 05 червня 2013 року по 23 листопада 2015 року. ОСОБА_6 працювала спеціалістом виконкому міської ради з 31 жовтня 2014 року по 30 листопада 2015 року. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 17 листопада 2015 року на І сесії VII скликання, яка розпочалась о 13:00 годині, було оголошено результати виборів до Кодимської міської ради міського голови ОСОБА_7 та депутатів, в т.ч. і ОСОБА_3, яка до сесії виконувала обовязки міського голови, тобто, ОСОБА_3 вже на сесії знала, що її повноваження закінчились, оскільки були оголошені результати місцевих виборів. По закінченню І сесії розпорядженням міського голови було створено комісію з числа депутатів для прийняття від ОСОБА_3 документації. Після підписання акту прийняття-передачі документації, розпорядженням міського голови № 3 від 17 листопада 2015 року ОСОБА_3 була звільнена із займаної посади. Після оформлення розпорядження № 3 міський голова ОСОБА_7 передав його на виконання спеціалісту міської ради ОСОБА_6, яка виконувала обовязки завідуючої відділом з бюджетних коштів та кредитування виконкому міської ради, для нарахування та перерахування належних ОСОБА_3 виплат відповідно до законодавства про працю та видав ОСОБА_3 належно оформлену трудову книжку. Станом на 17 листопада 2015 року, тобто на день звільнення ОСОБА_3 з посади, право другого підпису в управлінні Державного казначейства належало ОСОБА_6, а право першого підпису було у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Позивач вважає, що саме ці посадові особи 17 листопада 2015 року мали можливість виконати вимоги ст. 116 КЗпП України, здійснити нарахування та виплату належних ОСОБА_3 при звільненні з роботи коштів, оскільки станом на 18 листопада 2015 року Кодимська міська рада залишилась без бухгалтерії так як всі працівники бухгалтерії подали заяви про звільнення й пішли на лікарняний.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві та просили суд їх задовольнити.

Відповідачі позовні вимоги не визнали. ОСОБА_3 зазначила, що на час виникнення спірних правовідносин головою Кодимської міської ради був ОСОБА_7, а тому вважає, що саме він повинен нести відповідальність за проведення несвоєчасного розрахунку з нею.

ОСОБА_4 пояснив, що в день звільнення ОСОБА_3 на робочому місці знаходився новообраний міський голова, який не надавав йому будь-яких вказівок щодо підписання документів.

ОСОБА_6 пояснила, що розпорядження про звільнення ОСОБА_3 вона отримала перед закінченням робочого часу, а тому не могла в цей день провести розрахунок з ОСОБА_3, оскільки управління Державної казначейської служби України у Кодимському районі Одеської області приймає платіжні документи лише до 15:00 год., а наступного дня вона була госпіталізована до лікарні де потім перебувала на стаціонарному лікуванні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 130 КЗпП України визначені умови матеріальної відповідальності працівників, якими є: пряма дійсна шкода; протиправна поведінка працівника; вина в діях чи бездіяльності працівника; прямий причинний звязок між протиправною і винною дією чи бездіяльністю працівника і шкодою, яка настала.

Відсутність однієї з умов матеріальної відповідальності звільняє працівника від обовязку відшкодувати заподіяну шкоду.

Під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти необхідність для підприємства, установи, організації провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обовязків грошові виплати.

Протиправна поведінка працівника це поведінка працівника, який не виконує чи неналежним чином виконує трудові обовязки, передбачені приписами правових норм, трудовими договорами, наказами та розпорядженнями підприємств, установ та організацій.

Обовязковою умовою притягнення працівника до матеріальної відповідальності є його вина.

Трудове законодавство не містить визначення вини, а тому слід використовувати визначення вини, викладене в ст.ст. 23, 25 Кримінального кодексу України, з урахуванням особливостей трудових правовідносин.

Вина працівника це його психічне ставлення до вчинюваної дії чи бездіяльності та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

Причинний звязок між протиправною і винною дією чи бездіяльністю працівника і майновою шкодою, яка сталася, повинен бути прямим (безпосереднім).

Прямий зв'язок це такий, за якого майнова шкода безпосередньо, з неминучістю випливає з дій чи бездіяльності працівника.

Відповідно до ст. 138 КЗпП України, для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду, власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу.

З протоколу № 1 першої сесії Кодимської міської ради Одеської області VII скликання встановлено, що сесія відбулась 17 листопада 2015 року, на якій було оголошено результати виборів Кодимського міського голови та депутатів Кодимської міської ради Одеської області.

Відповідно до розпорядження Кодимського міського голови № 3 від 17 листопада 2015 року ОСОБА_3 була звільнена з посади у звязку із закінченням строку повноважень, а ОСОБА_6 було доручено негайно провести повний розрахунок з ОСОБА_3

Постановою Кодимського районного суду Одеської області від 21 липня 2016 року з Кодимської міської ради Одеської області на користь ОСОБА_3 було стягнуто 4001,97 грн. середнього заробітку за період з 17 листопада по 14 грудня 2015 року за час затримки розрахунку при звільненні з публічної служби та 2000,00 грн. моральної шкоди, завданої несвоєчасним розрахунком при звільненні її з посади.

З матеріалів справи встановлено, що станом на 17 листопада 2015 року в управління Державної казначейської служби України у Кодимському районі Одеської області знаходилась картка із зразками підписів та відбитка печатки, відповідно до якої право першого підпису мали ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а право другого підпису належало ОСОБА_6, які на думку позивача і мають нести матеріальну відповідальність, оскільки саме вони мали право підписати документи, необхідні для проведення розрахунку з ОСОБА_3

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 пояснила, що 25 жовтня 2015 року були проведені вибори депутатів Кодимської міської ради та Кодимського міського голови. 17 листопада 2015 року о 13:00 годині розпочалася перша сесія 7 скликання. Приблизно через півтори години із зали вийшли депутати і ряд депутатів з новоствореної міської ради разом з ОСОБА_3, яка виконувала обовязки міського голови та пройшли до кабінету №7 де вона працювала, і почали робити опис документів. Приблизно о 16:30 год. депутати вийшли з кабінету ОСОБА_3 та зачинили його. ОСОБА_3 вручили трудову книжку. На наступний день 18 листопада їй стало відомо, що в бухгалтерії знаходився тільки економіст ОСОБА_9, а решта працівників знаходяться на лікуванні в терапевтичному відділенні Кодимської лікарні. Оскільки бухгалтер ОСОБА_5 була на лікарняному, для виконання роботи бухгалтера був укладений трудовий договір з ОСОБА_10 і у звязку з тим, що у неї не було повноважень підписувати фінансові документи, міський голова разом з ОСОБА_10 звернувся до нотаріуса і 25 листопада 2015 року їм було зареєстровано документи в казначействі, і з цього дня вони мали право підписувати всі документи. ОСОБА_5 вийшла на роботу 30 листопада і написала заяву про звільнення.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_9 повідомив, що у 2015 році він працював в міській раді на посаді спеціаліста-економіста. Розрахунок з ОСОБА_3 не міг провести, оскільки це не входило в його посадові обовязки. Права підпису у нього не було.

Свідок ОСОБА_11 повідомила, що сесія міської ради розпочалася 17 листопада 2015 року о 13:00 год, закінчилася приблизно через півгодини о 13:30 13:35. Депутати пішли до міського голови і він зачитав перелік прізвищ депутатів, які повинні піти разом з ОСОБА_3 і описати майно яке вона передає. Вказує, що вона разом з депутатами пішла в кабінет до ОСОБА_3 та особисто писала перелік прийнятих документів. Близько 15:00 год. вони закінчили описувати документи і передали акт міському голові. Будучи в кабінеті міський голова, близько 15:00 год. надав ОСОБА_1 розпорядження про необхідність проведення розрахунку з ОСОБА_3 та наказав розпорядження віднести в кабінет бухгалтеру ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_12 повідомив, що після закінчення сесії, міський голова повідомив групі депутатів прізвища тих, які входять в комісію з приймання документів від виконуючої обовязки міського голови ОСОБА_3, та наказав щоб вони йшли приймати документи. Після закінчення прийому документів вони повернулись до кабінету міського голови. Міський голова надав ОСОБА_1 розпорядження про закінчення повноважень ОСОБА_3 для передачі його бухгалтеру ОСОБА_5 Також повідомив, що бачив як ОСОБА_1 приблизно о 15:00 год. пішов в кабінет до ОСОБА_5, та повернувшись повідомив міського голову, що розпорядження передав.

Свідок ОСОБА_13 повідомила, що 17 листопада була проведена перша сесія, яка закінчилася приблизно о 15:00 год. В той час вона працювала на посаді бухгалтера.

Допитана в судовому засіданні, в якості свідка, начальник управління Державної казначейської служби України у Кодимському районі Одеської області ОСОБА_14 пояснила, що управлінням згідно регламенту, який затверджено наказом Державної казначейської служби України, платежі приймаються і обслуговуються клієнти до 15:00 год. без винятку. Також пояснила, що у випадку знаходження особи на лікарняному, робиться тимчасова картка з правом підпису та додаються документи, які підтверджують обставини у звязку з якими робиться тимчасовий підпис на іншу особу і ця картка діє певний період.

Таким чином встановлено, що розпорядження про необхідність проведення розрахунку з ОСОБА_3, бухгалтер ОСОБА_5 отримала 17 листопада 2015 року близько 15:00 год. в той час, як в управлінні Державної казначейської служби України у Кодимському районі Одеської області час роботи з клієнтами триває саме до 15:00 год., у звязку з чим відповідачі навіть за наявності у них повноважень, обєктивно були позбавлені можливості подати документи до управлінні Державної казначейської служби України у Кодимському районі Одеської області та провести розрахунок з ОСОБА_3 17 листопада 2015 року.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відсутність вини відповідачів у не проведенні розрахунку з ОСОБА_3, що виключає їх відповідальність, а тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Кодимської міської ради Одеської області до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди завданої працівниками відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Повне рішення суду складено 29 січня 2018 року.

Суддя Б.С. Сердюк