КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/920/18
Провадження № 2-о/488/48/18 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

06.04.2018 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

В складі : судді Лазаревої Г. М.,

при секретарі судового засідання Чуб Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за заявою ОСОБА_2, зацікавлена особа: Миколаївська міська рада про встановлення факту проживання однією сім'єю,

В С Т А Н О В И В:

В березні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою в якій просив встановити факт його проживання з ОСОБА_3, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сім'єю більше п'яти років.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_2 зазначив, що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1.

Також зазначив, що з 2010 року по день смерті ОСОБА_3, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1, він проживала з останньою та вів з нею спільне господарство. Крім того, поховання ОСОБА_3 заявник здійснював за власні кошти. Однак звернувшись до нотаріальної контори, він отримав усну відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

В судове засідання ОСОБА_2 надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву до суду про розгляд справи у його відсутність.

Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помела ОСОБА_4.

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 на праві власності.

Факт проживання померлої ОСОБА_3 разом із ОСОБА_2 підтверджується листом Інгульського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області № 3181/51-2018 від 01.03.2018 року.

Як вбачається із матеріалів справи, у встановлений законодавством шестимісячний строк заявник звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено.

Стаття 1216 ЦК України за спадкуванням визначає перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

При цьому спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ст.1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.(ст.1221 ЦК України).

Згідно із ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року (далі - Постанова) «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

В п. 23 вказаної Постанови зазначається, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Оскільки факт спільного проживання ОСОБА_2 разом із померлою в період з 2010 року по день смерті ОСОБА_3 підтверджується належними та допустимими доказами, суд вважає за можливе заяву задовольнити.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 141, 265, 354ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сім'єю з 2010 року по 29.09.2017 рік.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Г.М. Лазарева