Справа № 289/2046/17
Номер провадження 2/289/138/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2018 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Невмержицького І.М.,

при секретарі - Прокопчук А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Борщівської сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області, про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті її чоловіка залишилось спадкове майно, що з поміж всього іншого складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, село Борщів, вулиця Слобода №33, інших спадкоємців, які б мали право та претендували на зазначене майно немає, а тому просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно.

В судовому засіданні позивачка не з»явилася, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, надіслала заяву в якій просила справу розглянути без її участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, просив розгляд справи проводити без його участі, з позовними вимогами погодився просив позов задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст.4 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, народилась 24 березня 1936 року, проживає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно свідоцтва про одруження серії 1-ЯР №895359, виданим Борщівським сіль ЗАГС Радомишльського району, Житомирської області 26 січня 1958 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2;

За життя чоловік позивачки, ОСОБА_2, на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження згідно якого все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті заповів своїй дружині - ОСОБА_1, даний заповіт посвідчений 01 березня 2004 року секретарем Борщівської сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області за реєстром №12.

Чоловік позивачки, ОСОБА_2, помер 12 квітня 2004 року у віці 68 років у селі Борщів, Радомишльського району, Житомирської області, даний факт підтверджує свідоцтво про смерть серії 1-ТП № 242894 яке видане виконавчим комітетом Борщівської сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області.

Після смерті чоловіка позивачки - ОСОБА_2, відкрилася спадщина, до складу якої зокрема входить: цілий житловий будинок №33 з належними до нього господарськими будівлями, який знаходиться в селі Борщів, Радомишльського району, Житомирської області, по вулиці Слобода.

Згідно Довідки № 670 від 02 листопада 2017 року, яка видана виконавчим комітетом Борщівської сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області за ОСОБА_2, який помер 12 квітня 2004 року, числиться жилий будинок №33 з належними до нього господарськими будівлями, який знаходиться в селі Борщів, Радомишльського району, Житомирської області, по вулиці Слобода.

Вищезгаданий жилий будинок з належними до нього господарськими будівлями розташований на земельній ділянці площею 0,6400 га: з них 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,3900 га - для ведення особистого селянського господарства, яка не перебуває у приватній власності.

Померлий громадянин ОСОБА_2 на день смерті тобто 12 квітня 2004 року проживав та був зареєстрований, у спірному будинку, крім померлого, у цьому житловому будинку разом із спадкодавцем постійно проживала та була зареєстрована, і проживає по даний час його дружина ОСОБА_1.

Крім вище перерахованих осіб на день смерті спадкодавця та протягом шести місяців після його смерті в цьому жилому будинку більше ніхто не проживав та не був прописаний, тобто зареєстрований.

Арештів та заборон за вказаним жилим будинком не рахується.

Згідно технічного паспортому на садибний (індивідуальний) житловий будинок, № 33, по вулиці Слобода, у селі Борщів, Радомишльського району, Житомирської області, який виданий комунальним підприємством «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради 19 жовтня 2017 року на ОСОБА_1, імя вартість даного будинку складає 209 346 грн.

Спадщину після смерті ОСОБА_2, прийняла позивачка, ОСОБА_1 тобто його дружина, шляхом вступу у фактичне управління майном, проведенням похоронів та поминальних обідів, догляду за будинком та його поточним ремонтом, обробітком земельної ділянки.

У встановлений законом шестимісячний строк позивачка подала заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, до Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області, на підставі даної заяви про прийняття спадщини 15.02.2005 року нотаріусом заведена спадкова справа №3898044 до майна ОСОБА_2, про що свідчить Витяг про реєстрацію спадкової справи у Спадковому реєстрі, виданий 07.11.2017 року за №49756820.

Але нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначений вище житловий будинок оскільки право власності на жилий будинок з надвірними будівлями у селі Борщів, Радомишльського району, Житомирської області, по вулиці Слобода №33, не зареєстроване.

Відповідно до п. 216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 3 березня 2004 року за № 20/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві.

У звязку із тим, що позивачка не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а дана ситуація позбавляє її можливості володіти, користуватися і розпорядитись належним їй спадковим майном на свій розсуд, остання змушена звернутись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітом.

Відповідно до п.4 ч.2 п.п.6 Інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селищах міського типу УРСР, затвердженої Мінкомунгоспом УРСР від 31 січня 1966 року за погодженням з Верховним Судом УРСР від 15 січня 1996 року (що була чинна до 13 грудня 1995 року) державної реєстрації підлягали тільки будинки та домоволодіння в межах міст і селищ. Інвентаризації домоволодіння в сільській місцевості не підлягали.

Статтям 100, 101 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року встановлено, що громадяни могли мати у власності житловий будинок, а глава 10 цього кодексу «Особиста власність» не повязувалася наявності такого права з його обовязковою реєстрацією.

Відповідно до листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно ст. 1216 та ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 16 Цивільного кодексу України, кожен має право на звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересу.

На підставі викладеного вище й у відповідності до ст. 55 Конституції України, ст.ст. 15-16, 1216-1218, 1225, 1261, 1268, 1277 ЦК України, ст. 131 ЗК України, та керуючись ст.ст. 3-4, 15, 60, 114, 118-120 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Борщівської сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка ОСОБА_2, право власності на цілий житловий будинок №33 з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, село Борщів, вулиця Слобода.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом тридцяти днів, починаючи з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І. М. Невмержицький