Справа № 310/2724/17
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

15 січня 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Дністрян О.М.,

при секретарі Уставицькій Н.М.,

за участі позивачки та її представника адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи виконавчий комітет Бердянської міської ради Запорізької області, служба у справах дітей виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 (до перейменування Димитрова) у місті Бердянську Запорізької області. Крім неї, у квартирі також зареєстровані: ОСОБА_6 (син), ОСОБА_3 (колишня невістка), ОСОБА_4 (дочка ОСОБА_3Ю.), ОСОБА_7 (онука). 07.02.2012 року шлюб між її сином ОСОБА_6 та відповідачкою ОСОБА_3Ю розірвано. З червня 2011 року по теперішній час ОСОБА_3 з дітьми не проживають у квартирі, за місцем реєстрації не зявляються, свого особистого майна та речей у квартирі не тримають, грошових коштів на оплату комунальних послуг не надають, будь-які перешкоди у користуванні житлом відповідачам ніхто не чинить. Просить визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування квартирою №12 у будинку №32 по вулиці Софіївській (Димитрова) в місті Бердянську Запорізької області.

Позивачка ОСОБА_2 та її представник адвокат ОСОБА_1 (договір про надання правової допомоги від 15.05.2017року) у судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи. Крім того, представник позивача пояснив, що квартира АДРЕСА_2 належить позивачці на праві приватної власності. Відповідачка це колишня її невістка. У шлюбі з її сином ОСОБА_3 народила дитину, і позивачка зареєструвала їх усіх у своїй квартирі. Проте після розірвання шлюбу, відповідачка з дітьми пішла з квартири і вже понад 6 років там не проживає. ОСОБА_8 у відповідачки інша сімя з іншим чоловіком, вони проживають всі по Мелітопольському шосеАДРЕСА_3 в м. Бердянську. Позивачка змушена сама за всіх них сплачувати комунальні послуги. Крім того, ще до реєстрації шлюбу з її сином відповідачка з дитиною була зареєстрована в Приморському районі, вона має там у власності житловий будинок, який прийняла у спадщину, тобто має своє житло. А в цій квартирі позивачки відповідачі не проживають з червня 2011 року.

Відповідач ОСОБА_3, яка діє від себе та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у судове засідання не зявилася, про дату, місце та час розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала.

Представники третіх осіб виконавчого комітету Бердянської міської ради та служби у справах дітей виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Від представника виконавчого комітету Бердянської міської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона сусідка позивачки. Знає, що в квартирі АДРЕСА_4 відповідачка ОСОБА_3 з дівчинкою, потім в неї народилась друга дівчинка від сина позивачки. ОСОБА_8 не проживає приблизно 6-7 років в цій квартирі, живе з іншим чоловіком. Онука приходить до батька та баби у гості.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона сусідка позивачки. Знає, що син позивачки зійшовся з ОСОБА_8, в неї вже була донька, жили в квартирі АДРЕСА_5. Десь 6 років ОСОБА_8 з дітьми вже не проживає в цій квартирі, вона її за ці роки там не бачила.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, згідно якого Цивільно процесуальний кодекс України викладено у новій редакції.

Відповідно до п.п. 9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За таких підстав, суд розглядає вказану справу за правилами, що діють на час її розгляду в порядку загального позовного провадження, за відсутності відповідача, в заочному порядку відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України.

Вислухавши пояснення позивачки та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_6 на підставі свідоцтва про право власності, яке видано 26.10.2001р. на підставі рішення виконавчого комітету Бердянської міської ради №616 від 23.10.2001р. (а.с.6).

Згідно довідки ОСББ «Перемога» №13 від 30.03.2017 року за адресою: м. Бердянськ, вул. Софіївська (до перейменування Димитрова)АДРЕСА_7 зареєстровані: ОСОБА_2 (власник), ОСОБА_6 (син), ОСОБА_3 (колишня невістка), ОСОБА_4, 2001р.н. (онука), ОСОБА_7, 2006р.н. (онука).

Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачі більше одного року не проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2 (Димитрова) в м. Бердянську Запорізької області, проте зареєстровані. Наявність реєстрації місця проживання осіб в житловому приміщенні, які в ній не проживають, є перешкодою у здійсненні позивачкою прав власника цієї квартири.

Приймаючи до уваги викладене, аналізуючи письмові докази, суд вважає, що відповідачі чинять перешкоди позивачу у здійсненні ним права користування та розпорядження належним їй на праві власності майном, тому ці перешкоди слід усунути шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

За таких підстав суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,76,141, 263-265, 280-281 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, Мелітопольске шосеАДРЕСА_8, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, Мелітопольске шосеАДРЕСА_8, такими, що втратили право користування квартирою № 12 в будинку №32 по вул. Софіївська (до перейменування Димитрова) в м. Бердянську Запорізької області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя ОСОБА_11