Справа № 324/23/18
Провадження № 2-з/324/1/2018
УХВАЛА

про повернення заяви

10 січня 2018 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Каретник Ю.М.

при секретарі Савченко Н.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

09 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Пологівського районного суду Запорізької області з позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Відділ державної виконавчої служби Пологівського районного управління юстиції Запорізької області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява передана на розгляд судді Каретник Ю.М.

У цей же день, 09 січня 2018 року, із канцелярії Пологівського районного суду Запорізької області головуючому у справі судді було передано заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у даній цивільній справі, яка зареєстрована в канцелярії суду 09 січня 2018 року.

ОСОБА_1 на підставі ст.ст.149-153 ЦПК України у заяві про забезпечення позову просить забезпечити його позов до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Відділ державної виконавчої служби Пологівського районного управління юстиції Запорізької області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, зупинивши стягнення на підставі виконавчого документа виконавчого напису № 7114 від 31.07.2017 року, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № ZPK0SE00000181 від 05.03.2007 року. При цьому заявник посилається на той факт, що у разі не зупинення виконавчого провадження для позивача існують ризики щодо неможливості виконання рішення суду про скасування виконавчого документа в майбутньому.

Під час розгляду вказаної заяви про забезпечення позову суд керувався положеннями ч. 1 ст. 153 ЦПК України, відповідно до яких заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову та доданими до неї документами, суд вважає, що її подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п.4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Натомість у поданій заяві про забезпечення позову на обґрунтування необхідності застосування у даному випадку саме такого заходу забезпечення позову як зупинення стягнення на підставі виконавчого документа виконавчого напису № 7114 від 31.07.2017 року, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № ZPK0SE00000181 від 05.03.2007 року, ОСОБА_1 посилається лише на той факт, що у разі не зупинення виконавчого провадження для позивача існують ризики щодо неможливості виконання рішення суду про скасування виконавчого документа в майбутньому. При цьому, заявник не конкретизує, які саме ризики існують для нього і яким чином ці ризики у подальшому можуть призвести до неможливості виконання рішення суду про скасування виконавчого документа.

Також судом враховано, що згідно зі ч. 3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно із розясненнями, наданими у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв по забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Тобто, зважаючи на те, що у заяві про забезпечення позову не обґрунтовано наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд позбавлений можливості вирішити питання про співмірність обраного заявником заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.

Жодних доказів на підтвердження викладених у заяві про забезпечення позову обставин, у тому числі й щодо наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, ОСОБА_1 до суду не надав.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів звязку та адреси електронної пошти. Реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспортні дані інших сторін - фізичних осіб, які не є підприємцями, вказуються у випадку, якщо вони відомі заявнику.

У той же час, у заяві про забезпечення позову як треті особи вказані приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та Відділ державної виконавчої служби Пологівського районного управління юстиції Запорізької області. Однак, зі змісту заяви про забезпечення позову, а також із долучених до неї копій документів, зміст більшої частини яких неможливо достовірно встановити у звязку із дуже низькою якістю виготовлених копій, неможливо встановити правових підстав для залучення як третьої особи саме приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, у той час як оскаржуваний у заявленому позові виконавчий напис № 7114 від 31.07.2017 року відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 54951866 від 20.10.2017 року було вчинено саме приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3. При цьому, у тексті заяви про забезпечення позову вказано про те, що виконавчий напис № 7114 від 31.07.2017 року було вчиненого як приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, так і приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, а також не вказано місцезнаходження нотаріуса ОСОБА_3, поштовий індекс, відомі номери засобів звязку та адреси електронної пошти.

Окрім того, за вказаним заявником кодом ЄДРПОУ третьої особи - Відділу державної виконавчої служби Пологівського районного управління юстиції Запорізької області у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зазначено юридичну особу з назвою «Пологівський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області». При цьому, саме вказана назва відділу ДВС зазначена і у копії постанови про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 54951866 від 20.10.2017 року. Тобто, заявником вказано назву третьої особи, яка не відповідає актуальній інформації про цю юридичну особу, яка зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, і тому потребує уточнення.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Тому, зважаючи на наведені вище недоліки заяви про забезпечення позову, суд вбачає підстави для її повернення заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153, 258-261, 353-354 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв по забезпечення позову», суд

УХВАЛИВ:

Повернути ОСОБА_1 заяву про забезпечення його позову до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Відділ державної виконавчої служби Пологівського районного управління юстиції Запорізької області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Запорізької області через Пологівський районний суд Запорізької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: