Справа №478/1917/17
пров. №2/478/104/2018
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2018 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Сябренко І.П.

за участю: секретаря Поліщук С.П.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

В с т а н о в и в:

04.12.2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості де посилаючись на невиконання відповідачкою своїх зобовязань за кредитним договором від 30.05.2006 року, просило стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором від 30.05.2006 року в сумі 11129 грн. 18 коп. і судові витрати в сумі 1600 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява в якій він просить справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнали і посилаючись на порушення позивачем строку позовної давності, у межах якого він мав можливість звернутися до суду з вимогою про захист своїх порушених прав та на відсутність доказів оформлення та укладення 30.05.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1у належній формі договору про надання банківських послуг, долучені позивачем до матеріалів справи Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису ОСОБА_1, що свідчить про недоведеність тієї обставини, що остання була ознайомлена саме з цими Умовами та Правилами. Крім того, відповідачка зазначила, що отримана нею 30.05.2006 року кредитна картка, після спливу строку її дії, була повернута нею працівникам Банку, але із заявою про закриття карткового рахунку вона не зверталася, просили суд застосувати строки позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вислухав доводи позивача, її представника, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку.

В силу ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Дійсно між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк», і ОСОБА_1 30 травня 2006 року був укладений кредитний договір на відкриття карточного рахунку та обслуговування платіжної картки «Універсальна». Відповідно до якого Банк відкриває держателю картковий рахунок в національній валюті України гривні з кредитним лімітом у розмірі 7000 грн., оформляє та надає в користування держателю картку, а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в заяві та довідці про умови умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», а саме зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Як вбачається з анкети-заяви ОСОБА_1 підтвердила, що ознайомилася та згодна із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді, згодна, що заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею і банком договір про надання банківських послуг.

Згідно ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п.1.2. умов та правил надання банківських послуг, дані Умови регулюють відносини між банком і клієнтом по відкриттю і обслуговуванню карткового рахунку клієнта, а також інших банківських послуг, вказаних у заяві.

Згідно п.3.1. умов та правил надання банківських послуг, для надання послуг Банк видає клієнту картку, її вид визначений у Заяві та Пам'ятці клієнта, підписанням якої клієнт і Банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору являється дата отримання картки, вказана у заяві.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

За вимогами ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 1 та 2 ст.639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідач ОСОБА_3 підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», була ознайомлена зі змістом цих умов і Правил та згодна, про що зазначено у самій анкеті-заяві.

Відповідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин посилання відповідача та її представника на відсутність підстав для стягнення кредитної заборгованості, оскільки підписання анкети-заяви не вважається підписанням договору щодо Умов та Правил надання банківських послуг не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки за приписами положень ст.ст.634, 638 ЦК України, підписавши заяву, відповідач прийняла пропозицію позивача та приєдналася до договору згідно з умовами та правилами надання банківських послуг на умовах, викладених у зазначеній заяві.

За положенням ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачені відсотки.

Відповідно до п.6.5 умов і правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно п.6.6 умов і правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку позичальник повинен виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту) та оплати Винагороди Банку.

При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову, що відповідає вимогам п.8.6 умов і правил надання банківських послуг.

Частина 1 ст.1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до положень ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідач в порушення умов кредитного договору не виконала зобов'язання по сплаті кредиту та відсотків, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 11129 грн. 18 коп., так відповідач порушила вимоги ст.ст.526, 530 ЦК України відповідно до яких зобов'язання повинно виконуватись належним чином і у встановлений договором строк.

Заборгованість по кредитному Договору відповідачем не погашено, тому відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 30.05.2006 року станом на 31.10.2017 року сума заборгованості складає 11129 грн. 18 коп. у тому числі: заборгованість за кредитом у розмірі 2221 грн. 30 коп., заборгованість по відсотках за користування кредитом у розмірі 7901 грн. 73 коп., заборгованість по штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 грн., заборгованість по штрафу (процентна складова) у розмірі 506 грн. 15 коп.

Згідно ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та пята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позивачальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Враховуючи, що строк дії платіжної картки, виданої відповідачу, був встановлений до липня 2015 року, а позивач звернувся з позовом, відповідно до вхідної дати 04.12.2017 року, то позовну давність ним не порушено.

Остання операція з погашення кредиту була проведена ОСОБА_1 25.09.2012 року на суму 600 грн.

Оскільки відповідач здійснив останній платіж 25 вересня 2012 року, а Банк звернувся до суду 04 грудня 2017 року, то строк позовної давності до платежів по 04 грудня 2014 року збіг.

Однак, у ПАТ КБ «ПриватБанк» є право на стягнення платежів з 04 грудня 2014 року по 31 жовтня 2017 року (дата зазначена у позові). Зазначений період складає 1089 днів.

Приймаючи до уваги, що заборгованість за кредитом становить 2221 грн. 30 коп., процентна ставка на рік складає 36%, то за один день відповідач повина була сплатити позивачу 2,22 грн. процентів (2221,30 х 36% : 360 = 2,22 грн.). 1089 днів х 2,22 грн. = 2417 грн. 58 коп. заборгованості за відсотками.

Разом з тим, при вирішенні питання про стягнення неустойки слід також врахувати наступне.

За правилами ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Виходячи з аналізу ч.2 ст.549 ЦК України, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання й у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежного виконання зобовязання. Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобовязання.

За змістом цього зобовязання нарахування процентної (розрахункової) частини штрафу повязано не з певною подією кредитних правовідносин (прострочення платежів), а з фактом звернення з позовом, що не відповідає сутності штрафу як способу забезпечення виконання зобовязання.

Отже, суд вважає обґрунтованим є стягнення штрафу лише в розмірі фіксованої частини - 500 грн.

За таких обставин, суд приходе висновку про те, що з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 5138 грн. 88 коп., що складається із заборгованості за кредитом 2221 грн. 30 коп., заборгованості по відсотках за користування кредитом 2417 грн. 58 коп., заборгованості по штрафу за порушення зобовязання (фіксована частина) - 500 грн.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 736 грн. (5138,88 грн. х 100 : 11129,18 = 46%, 1600 х 46% = 736 грн.).

Керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

В и р і ш и в:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (49 094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.50, рах. №3111, МФО 305299, ) в рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором 5138 (пять тисяч сто тридцять вісім) грн. 88 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 2221 грн. 30 коп., заборгованості по відсотках за користування кредитом у розмірі 2417 грн. 58 коп., заборгованість по штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 грн.

В останній частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (49 094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.50, рах. №3111, МФО 305299, ) судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 736 грн.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02.02.2018 року.

Суддя