Справа № 729/837/17 Провадження № 22-ц/795/67/2018 Головуючий у I інстанції - Кузюра В. О. Доповідач - Скрипка А. А.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Лакізи Г.П., Харечко Л.К.

при секретарі: Покладі Д.В.

за участю: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, як законного представника ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з даним позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті сина - ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, строком у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. У доводах позовної заяви ОСОБА_3 вказувала, що після смерті її сина відкрилась спадщина, проте, вона не змогла у визначений законом строк звернутися до нотаріальної контори із відповідною заявою з причини свого захворювання. При цьому ОСОБА_3 зазначала, що відповідно до висновку лікарської комісії медичного закладу від 05.05.2017 року, вона має обмеження життєдіяльності: обмеження самообслуговування, обмеження здатності до орієнтації, обмеження здатності контролювати свою поведінку. Як вказувала ОСОБА_3, у неї відсутня можливість вийти за межі квартири для вчинення будь-яких дій, її сподівання на покращення стану здоров'я не здійснились. За даних обставин, вважаючи вказані причини пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними, позивач просила суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті сина - ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, строком у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 13.10.2017 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, як законного представника ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги. Доводи апеляційної скарги зазначають, що оскаржуване рішення ухвалено судом з неправильним застосуванням норм права, які регулюють спірні правовідносини, при цьому висновки суду не узгоджуються із фактичними обставинами даної справи. ОСОБА_3 вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні вимог заявленого позову, оскільки вказує, що у неї протягом строку, визначеного законом для подання заяви про прийняття спадщини, мало місце загострення хвороби, і саме у вказаний період вона не могла контролювати свою поведінку. Вказані обставини, як вказує ОСОБА_3, узгоджуються із лікарським висновком ЛКК, який не передбачає зміни у статусі хворого, фактично обмеженого у дієздатності, залежно від загострення чи відсутності загострення хвороби. При цьому ОСОБА_3 вказує, що висновок суду першої інстанції про відсутність поважних причин пропуску нею строку подання заяви про прийняття спадщини є необґрунтованим, вказаний висновок спростовується матеріалами справи. Також ОСОБА_3 вважає, що при вирішенні даного спору судом першої інстанції неправильно застосовано положення ч.2 статті 1269 ЦК України, які передбачають, що зава про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

У запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_4, законний представник ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, просить апеляційну скаргу відхилити та залишити без змін обґрунтоване рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 13.10.2017 року.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду позовні вимоги визнав, вважав їх обґрунтованими, оскільки позивач є спадкоємцем після смерті сина ОСОБА_6, але в силу того, що вона є особою з інвалідністю ІІ групи, обмежена у здатності контролювати свою поведінку, ОСОБА_3 була позбавлена можливості своєчасно подати заяву про прийняття спадщини.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка є законним представником ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду даної справи (а.с. 56, 57, 60, 62, 63), не з'явились. Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд на підставі приписів п.1, п.4 ч.1, ч.2 статті 376 ЦПК України приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 13.10.2017 року, - скасуванню. За даних обставин апеляційний суд вважає за необхідне прийняти постанову по суті вимог заявленого позову, якою задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, як законного представника ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Визначити ОСОБА_3 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті сина - ОСОБА_6, який помер 04 грудня 2016 року, строком у три місяці з дня набрання постановою апеляційного суду законної сили.

Відповідно до п.6 ч.1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1 від 30.10.1993 року (а.с.7), орган приватизації при Бобровицькому виконкомі міської ради посвідчує, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та членам його сім'ї - ОСОБА_3, ОСОБА_6

За вказаною адресою є зареєстрованими ОСОБА_3, ОСОБА_2

ОСОБА_6, батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.4), помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2, виданим 08.12.2016 року Бобровицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (а.с.6).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Бобровицької міської ради Чернігівської області від 10.08.2017 року №07-19/211 (а.с.13), за адресою: АДРЕСА_2 відсутня адресна картка ОСОБА_6

Судом в ході розгляду даної справи було встановлено, що ОСОБА_6 на день смерті не був зареєстрований адресою: АДРЕСА_2. Вказані обставини в ході судового розгляду даної справи були підтверджені відповідачем ОСОБА_2 Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.8), адреса ОСОБА_6: АДРЕСА_3.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Бобровицького районного управління юстиції Чернігівської області (а.с.5), батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_6 та ОСОБА_4

Як вбачається із повідомлення Бобровицької районної державної нотаріальної контори від 22.08.2017 року (а.с.18), 27.04.2017 року було заведено спадкову справу №173/2017 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_6 Із заявами про прийняття спадщини за законом звернулись: ОСОБА_2 - батько спадкодавця, ОСОБА_4, яка діє від імені свого малолітнього сина ОСОБА_5, - сина спадкодавця.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, є особою з інвалідністю ІІ групи (а.с.2). Відповідно до висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності стороннього догляду №680 від 05.05.2017 року (а.с.3), ОСОБА_3 є особою з інвалідністю ІІ групи (з 19.06.1998 року), за рівнем обмеження життєдіяльності: обмеження самообслуговування; обмеження здатності до орієнтації; обмеження здатності контролювати свою поведінку.

Відмовляючи у задоволенні вимог заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на висновок лікарської комісії медичного закладу, позивач лише обмежена, проте, не позбавлена повністю у здатності контролювати свою поведінку; суду не надано належних доказів, що протягом всього шестимісячного строку мало місце загострення хвороби, і що саме в цей період позивач не могла контролювати свою поведінку, до закінчення перебігу вказаного строку. Також у оскаржуваному рішенні суд першої інстанції зазначив, що відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, позивач могла після відкриття спадщини направити поштою заяву про прийняття спадщини, телеграму про прийняття спадщини, передати її своїм чоловіком ОСОБА_2, а потім особисто з'явитись та подати заяву про прийняття спадщини або надіслати нотаріально посвідчену заяву.

В ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимог заявленого позову не узгоджується із фактичними обставинами справи та нормами матеріального права, які регламентують спірні правовідносини.

За змістом ч.3 статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до роз'яснень пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З врахуванням наведеного, правила ч.3 статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1). у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2). ці обставини визнані судом поважними.

Як вбачається із позовної заяви ОСОБА_3 (а.с.1), обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач стверджувала, що вказаний строк нею, особою з інвалідністю ІІ групи, пропущено через тривалу хворобу та обмеження у зв'язку із хворобою її життєдіяльності, а саме, обмеження самообслуговування; обмеження здатності до орієнтації; обмеження здатності контролювати свою поведінку.

Обставини, на які посилалась позивач у обґрунтування вимог заявленого позову, підтверджені матеріалами справи. А саме, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, є особою з інвалідністю ІІ групи (а.с.2). Відповідно до висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності стороннього догляду №680 від 05.05.2017 року (а.с.3), ОСОБА_3 є особою з інвалідністю ІІ групи (з 19.06.1998 року), за рівнем обмеження життєдіяльності: обмеження самообслуговування; обмеження здатності до орієнтації; обмеження здатності контролювати свою поведінку. Висновок дійсний до 05.11.2017 року.

Приймаючи до уваги вищенаведене, в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що наявні поважні причини пропуску ОСОБА_3 строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її сина ОСОБА_6

За даних обставин заслуговують на увагу апеляційного суду твердження апеляційної скарги відносно того, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні вимог позову ОСОБА_3 Оскільки позивачем, відповідно до статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов'язок доказування і подання доказів, доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, у розумінні статей: 77, 78, 79, 80 ЦПК України, поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, які були пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

На підтвердження доводів апеляційної скарги щодо рівня обмеження життєдіяльності ОСОБА_3 представлено висновок лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності стороннього догляду №1462 від 25.10.2017 року (а.с.52), відповідно до якого ОСОБА_3 є особою з інвалідністю ІІ групи (з 19.06.1998 року), за рівнем обмеження життєдіяльності: обмеження самообслуговування; обмеження здатності до орієнтації; обмеження здатності контролювати свою поведінку. Висновок дійсний до 25.04.2018 року.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 13.10.2017 року, - скасуванню. За даних обставин апеляційний суд вважає за необхідне прийняти постанову по суті вимог заявленого позову, якою задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, як законного представника ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Визначити ОСОБА_3 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті сина - ОСОБА_6, який помер 04 грудня 2016 року, строком у три місяці з дня набрання постановою апеляційного суду законної сили.

Керуючись: статтею 1272 ЦК України, статтями: 367, 368, 374; п.1, п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 13 жовтня 2017 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, як законного представника ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - задовольнити.

Визначити ОСОБА_3 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті сина - ОСОБА_6, який помер 04 грудня 2016 року, строком у три місяці з дня набрання постановою апеляційного суду законної сили.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 29.01.2018 року.

Головуючий:Судді: