Справа № 685/1536/17
Провадження № 2/685/14/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2018 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого Бурлак Г.І.

з участю секретаря Ковальчука О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь

справу за позовом ОСОБА_1 до Сектору культури Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області про стягнення недоплаченої заробітної плати та доплати за вислугу років,

встановив:

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення недоплаченої заробітної плати та доплати за вислугу років.

В судовому засіданні представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог, оскільки відповідач виплатив доплату за вислугу років у повному обсязі та пояснив, що з 01 квітня 1998 року по теперішній час позивач працює на посаді дире¬ктора Теофіпольського міського будинку культури, який з 01 січня 2016 року знаходиться у віданні відповідача. Позивач має вищу освіту. Умови оплати праці позивача врегульовані наказом Міністерства куль¬тури та туризму України № 745 від 18 жовтня 2005 року «Про впорядкування умов оплати праці працівників культури на основі Єдиної тарифної сітки» (далі Наказ), відповідно до якого розмір оплати праці залежить від групи по оплаті праці, до якої відповідач відносить очолюваний позивачем за¬клад культури та тарифного розряду, до якого відповідач відносить посаду позивача. Зазначені показники затверджуються відповідачем на початку кожного року за наслідками розгляду звіту позивача про результати роботи за поперед¬ній рік. До 2015 року включно Теофіпольський міський будинок культури був віднесений до 2 групи по оплаті праці, а посада директора будинку культури була віднесена до 15 тарифного розряду. Позивач отримував заробітну плату за 15 тарифним розрядом. 06 січня 2016 року відповідач, не попередивши позивача, пе¬ревів посаду позивача з 15 тарифного розряду на 14 тарифний розряд. 03 січня 2017 року відповідач встановив на 2017 рік Теофіпольському міському будинку культури 3 групу по оплаті праці, а посаду позивача, не по¬передивши його, перевів з 14 тарифного розряду на 13 тарифний розряд. Відповідно до листа №376 від 07 червня 2017 року відповідач повідомив, що зазначені зміни відбулися оскільки у 2015 році Теофіпольський міський будинок культури працював не стабільно, а позивач не достатньо ор¬ганізовував культурно-дозвіллєву роботу в селищі та у 2016 році робота за¬кладу не покращилась, колективи будинку культури не приймали участь у районних заходах. Позивач вважає вказані дії відповідача протиправними, оскільки згідно звіту про діяльність клубного закладу за 2016 рік кількість клубних формувань Теофіпольського міського будинку культури становить 11, кі¬лькість обєктів дозвілля - 13. Відповідно до Показників для віднесення до груп за оплатою для керівних працівників клубних закладів (Додаток 1 до наказу управління куль¬тури, туризму та курортів Хмельницької облдержадміністрації № 73 від 23 бе¬резня 2006 року) до 2 групи за оплатою праці відносяться клубні заклади з на¬ступними показниками: 1) кількість постійно діючих протягом року клубних угруповань - 10-13; 2) кількість обєктів дозвілля - 3-4. Отже, за вказаними показниками Теофіпольський міський будинок ку¬льтури відноситься до 2 групи за оплатою праці. Крім того, Схемою тарифних розрядів посад керівних працівників клуб-них закладів, центрів культури і дозвілля, центрів дозвілля, парків культури і відпочинку, зоопарків, науково-методичних центрів, організаційно - методичних центрів, будинків народної творчості (таблиця 5 додатку 2 до на¬казу Міністерства культури та туризму України № 745 від 18 жовтня 2005 ро¬ку) передбачено, що посада директора клубного закладу, віднесеного до 2 групи по оплаті праці, відноситься до 14-15 тарифних розрядів. Внаслідок вищевказаних протиправних дій відповідач не доплатив позивачу заробітну плату, тому просив стягнути із Сектора культури Теофіпольської районної державної адмі-ністрації Хмельницької області на користь позивача 6716 гривень недоплаченої заробітної плати за період з 01 січня 2016 року по 30 вересня 2017 року.

Позивач у судовому засіданні підтримав заяву про зменшення позовних вимог, просив стягнути з відповідача 6716 гривень недоплаченої заробітної плати .

Представники відповідача позовні вимоги не визнали та пояснили, що у зв?язку з тим, що міський будинок культури в 2015-2016 роках функціонував неналежним чином, що підтверджується аналітичними довідками, рішенням тарифікаційної комісії за підсумками роботи 2015 року ОСОБА_1 встановлено 14 розряд (ІІ група оплати праці), за підсумками роботи за 2016 рік - 13 розряд (ІІІ група по оплаті праці). З вказаними рішеннями комісії позивач був ознайомлений усно на зборах працівників культури. Вважають дії правомірними, просили у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Згідно із ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Відповідно до ст. 96 КЗпП України, основою організації оплати праці є тарифна система оплати праці, яка включає тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і тарифно-кваліфікаційні характеристики (довідники). Тарифна система оплати праці використовується для розподілу робіт залежно від їх складності, а працівників - залежно від їх кваліфікації та за розрядами тарифної сітки. Вона є основою формування та диференціації розмірів заробітної плати.

Згідно зі ст. 97 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про оплату праці», суб'єкти організації праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Ст. 98 КЗпП України передбачає, що оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

В судовому засіданні встановлено, що позивач працює директором Теофіпольського міського будинку культури та до 2016 року отримував заробітну плату по 15 тарифному розряду (зазначене визнано сторонами в судовому засіданні).

Умови оплати праці позивача врегульовані наказом Міністерства куль¬тури та туризму України № 745 від 18 жовтня 2005 року «Про впорядкування умов оплати праці працівників культури на основі Єдиної тарифної сітки» (далі Наказ), відповідно до якого розмір оплати праці залежить від групи по оплаті праці, до якої відповідач відносить очолюваний позивачем за¬клад культури та тарифного розряду, до якого відповідач відносить посаду позивача. Зазначені показники затверджуються відповідачем на початку кожного року за наслідками розгляду звіту позивача про результати роботи за поперед¬ній рік. До 2015 року включно Теофіпольський міський будинок був віднесений до 2 групи по оплаті праці, а посада директора будинку культури була віднесена до 15 тарифного розряду. Позивач отримував заробітну плату за 15 тарифним розрядом. 06 січня 2016 року відповідач пе¬ревів посаду позивача з 15 тарифного розряду на 14 тарифний розряд. 03 січня 2017 року відповідач встановив на 2017 рік Теофіпольському міському будинку культури 3 групу по оплаті праці, а посаду позивача перевів з 14 тарифного розряду на 13 тарифний розряд ( що підтверджується витягом з протоколу засідання тарифікаційної комісії від 06.01.2016 року та наказом №4 від 3 січня 2017.

Суд критично оцінює твердження представників відповідача про те, що з вказаними умовами оплати праці позивач був ознайомлений вчасно, оскільки суду не надано доказів ознайомлення позивача з рішеннями про зменшення зміну умов оплати праці. Крім того, суду не надано доказів того, що відповідач неналежним чином виконував покладені на нього посадові обов?язки, оскільки суду надано затверджені звіти про діяльність клубного закладу за 2015, 2016 роки, затверджений письмовий звіт за 2016 рік, не надано доказу накладення на позивача дисциплінарного стягнення за невиконання посадових обов?язків.

Ч. 2 ст. 233 КЗпП України передбачає, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмежень будь-яким строком.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з Сектору культури Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області на користь ОСОБА_1 недоплачену заробітну плату згідно наказу Міністерства культури і туризму України від 18.10.2005 року №745 та розрахунку, поданого позивачем у розмірі 6716 грн.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.12, 81, 89, 265 ЦПК України, ст. 38, 96 98, 233 КЗпП України, районний суд,

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до Сектору культури Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області про стягнення недоплаченої заробітної плати задовольнити.

Стягнути з Сектору культури Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області на користь ОСОБА_1 6716 гривень недоплаченої заробітної плати за період з 01 січня 2016 року по 30 вересня 2017 року .

Стягнути з Сектору культури Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області в дохід держави 640 грн судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Хмельницької області через районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 статті 358 цього Кодексу.

Головуючий