ЦИВІЛЬНЕ СУДОЧИНСТВО Справа № 170/238/18
Позовне провадження Провадження № 2/170/103/18
Шацький районний суд Волинської області
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 липня 2018 року смт. Шацьк

Шацький районний суд Волинської області у складі

головуючого- судді Жевнєрової Н.В.,

за участю секретаря

судових засідань- Ковальчук О.П.,

позивача - ОСОБА_1,

її представника- Москалюк О.О.,

відповідача- Ховраха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Шацьк цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

в с т а н о в и в:

27 квітня 2018 року позивач звернулася в суд із зазначеним позовом.

Позов обґрунтовано тим, що 31 грудня 2015 року виконавчим комітетом Світязької сільської ради Шацького району Волинської області було зареєстровано шлюб ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис №9. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з Мороз на ОСОБА_2. Подружжю видано свідоцтво про шлюб серії І-ЕГ №103432 від 31.12.2015 року. В даному шлюбі у подружжя є одна малолітня дитина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ №239263, виданим виконавчим комітетом Світязької сільської ради Шацького району Волинської області 12 серпня 2016 року.

Спільне подружнє життя позивача з відповідачем виявилось невдалим. Основною причиною розірвання шлюбу, на думку позивача, є те, що відповідач не піклується про створення нормальних сімейних взаємовідносин, не дбає про матеріальне становище сім'ї, зловживає спиртними напоями, що призводить до постійних сімейний сварок. За час спільного життя між подружжям не досягнуто взаєморозуміння, фактичні шлюбні відносини між ними припинено, близько трьох місяців подружжя проживає окремо. Позивач вважає, що за викладених обставин збереження шлюбу, подальше спільне життя та примирення з відповідачем неможливе, тому просить суд позов задовольнити, шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_4.

Крім того, малолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає разом з позивачем та близько чотирьох місяців знаходиться на її утриманні. На даний час позивач ОСОБА_1 не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, тому їй самій важко утримувати сина. Угоди про добровільну сплату аліментів на дитину між позивачем та відповідачем не досягнуто. Оскільки відповідач ухиляється від обов'язку утримання своєї малолітньої дитини, позивач ОСОБА_1 просить стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_5, кожен зокрема, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити повністю, шлюб між подружжям розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище позивача ОСОБА_1, малолітнього сина ОСОБА_4 залишити проживати з матір'ю ОСОБА_1, стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1000 грн., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_2, в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог не заперечував.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу.

Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом установлено, що 31 грудня 2015 року виконавчим комітетом Світязької сільської ради Шацького району Волинської області було зареєстровано шлюб ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис №9. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено з Мороз на ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕГ №103432, виданим виконавчим комітетом Світязької сілької ради Шацького району Волинської області 31.12.2015 року (а.с.5).

В даному шлюбі у подружжя є одна малолітня дитина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ №239263, виданим виконавчим комітетом Світязької сільської ради Шацького району Волинської області 12 серпня 2016 року (а.с. 6).

Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Не підлягають доказуванню, зокрема, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позову.

Отже позовну вимогу про розірвання шлюбу слід задовольнити повністю і шлюб за вимогою позивача розірвати.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з вимогами ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 проживає разом з сином, що підтверджується довідкою №785 від 27.04.2018 року, виданою Світязькою сільською радою Шацького району Волинської області (а.с.7), на даний час позивач ОСОБА_1 не працює, оскільки перебуває у відпусті по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, що підтверджується довідкою №431 від 20.06.2018 року , виданою УСЗН Шацької РДА Волинської області (а.с. 25). Батько дитини ОСОБА_2 проживає окремо.

Відповідач ОСОБА_2 офіційно не працює, однак займається сезонними роботами, за що отримує дохід, проти задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів в заявленому позивачем розмірі не заперечував.

Також суд враховує те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1000 грн. (одна тисяча гривень), але не менше, ніж 50 (пятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 22 червня 2018 року, до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

Суд вважає визначений розмір аліментів за встановлених судом обставин достатнім та справедливим.

Батько малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2 не заперечує, щоб дитина проживала з матір'ю, тому дитину за згодою сторін слід залишити проживати з позивачем ОСОБА_1

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути: на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704,80 грн.; в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

На підставі статей 104, 105, 106, 110, 112, 113, 180, 181, 182, 183, 184 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 81, 141, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Шлюб між подружжям, громадянами України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 31 грудня 2015 року виконавчим комітетом Світязької сільської ради Шацького району Волинської області, актовий запис №9, розірвати. Прізвище позивача ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1. Малолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, залишити проживати з матірю ОСОБА_1 .

Стягувати з громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, 04 травня 1997 року, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1000 грн. (одна тисяча гривень), але не менше, ніж 50 (пятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 22 червня 2018 року, до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів на дитину в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ ОСОБА_6 Згідно з оригіналом Суддя Шацького районного суду Волинської області Н.В.Жевнєрова