Провадження №4-с/369/26/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2018 Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Волчко А.Я.

при секретарі судового засідання Раситюк М.П.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа: Головний державний виконавиць Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Київської області ОСОБА_2, ПАТ «Укрсоцбанк», про визнання недійсним рішення державного виконавця та визнання протиправним звіту про оцінку майна,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області зі скаргою про визнання недійсним рішення державного виконавця та визнання протиправним звіту про оцінку майна.

В своїй скарзі ОСОБА_1, просить визнати недійсним рішення Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 щодо визначення результату оцінки житлового будинку загальною площею 611,10 кв.м, що знаходиться за адресою: вул. Сонячна, 7 с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, яке оформлене листом б/н від 22.11.2017р.

Також просить визнати протиправним звіту про оцінку житлового будинку, загальною площею 611,10 кв.м, що знаходиться за адресою: вул. Сонячна, 7 с. Петропавлівська Борщагівка, складеного ТОВ „Приватна експертна служба».

22.01.2018 року за вх.№1805 заявником ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, згідно якої просили зупинити стягнення на підставі виконавчого листа №2-2075/10 виданого 06.11.2013р. Києво-Святошинським районним судом Київської області про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на житловий будинок загальною площею 611,10 кв.м, що знаходиться за адресою: вул. Сонячна, 7 с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, в частині здійснення заходів, спрямованих на примусове виконання, до набрання законної сили судовим рішенням за наслідками розгляду скарги ОСОБА_1 на рішення Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 щодо визначення результату оцінки житлового будинку загальною площею 611,10 кв.м, що знаходиться за адресою: вул. Сонячна, 7 с.Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, яке оформлене листом б/н від 22.11.2017р.

Посилаючись на наведене та те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до порушення прав позивача та вимагатиме від нього додаткових коштів та зусиль для повернення майна у власність.

Суд, розглянувши заяву та матеріали позову, вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

В судове засідання сторони не викликались.

Згідно з вимогами ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог п.п.1, 2, 4 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема: зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

В силу вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Із матеріалів справи встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2011 року в цивільній справі за позовом АКБ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3. ОСОБА_4 звернуто стягнення на майнові права на житловий будинок, загальною площею 611,10 кв.м., жилою площею 234,20 кв.м., альтанку, горожу, вимощення, колодязь, що знаходиться за адресою: вул. Сонячна, 7а с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, за рахунок предмета іпотеки задовольнити позовні вимоги АКБ «Укрсоцбанк» в сумі 5950291,86 гривень.

Для примусового виконання цього судового рішення був виданий виконавчий лист 06.11.2013р. за №2-2075/10, по якому Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішення Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області було відкрите виконавче провадження ВП №40834910.

10 листопада 2017 року при примусовому виконанні зазначеного вище виконавчого документа Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області ОСОБА_2 була винесена постанова про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні.

У порядку забезпечення даного позову позивач просить зупинити стягнення арештованого майна.

Встановлено, що реалізація арештованого майна здійснюється в порядку примусового виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2011 року в цивільній справі за позовом АКБ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3. ОСОБА_4, що набрали законної сили.

Відповідно до розяснень викладених у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Законом України "Про виконавче провадження" та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, визначено умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку.

Примусова реалізація арештованого майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю правовідносин, врегульованих Законом України "Про виконавче провадження",ЦК України та іншими нормативно-правовими актами, що в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного участині восьмійстатті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07 лютого 2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Таким чином, реалізація арештованого майна здійснюється в порядку примусового виконання рішень суду, що набрали законної сили, а заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, призведуть до зупинення їх виконання.

Крім того, даний вид забезпечення позову не є співрозмірним із предметом позову про визнання рішення державного виконавця щодо визначення результату оцінки майна недійсним.

Положеннями ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підстави для закінчення виконавчого провадження, у тому числі, шляхом фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом або визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

У випадку виконання боржником обовязку згідно виконавчого документа він вправі звернутись до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Слід також зазначити, що в силу вимог ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом зупинення продажу арештованого майна у випадку предявлення позову про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У даному випадку позивачем подано позов про визнання рішення державного виконавця щодо визначення результату оцінки майна недійсним.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, вважаю, що у задоволенні заяви заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа: Головний державний виконавиць Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Київської області ОСОБА_2, ПАТ «Укрсоцбанк», про визнання недійсним рішення державного виконавця та визнання протиправним звіту про оцінку майна - слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-150, 153, 259-261, 352-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволені заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа: Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Київської області ОСОБА_2, ПАТ «Укрсоцбанк», про визнання недійсним рішення державного виконавця та визнання протиправним звіту про оцінку майна - відмовити.

Копію ухвали негайно після її постановлення надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області або через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 15 днів з дня складення повного тексу судового рішення. Якщо ухвала суду не була вручена у день її складення, учасник справи має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: А.Я. Волчко