Справа № 645/5683/17
Провадження № 2-н/645/38/18
УХ В А Л А

іменем України

16 січня 2018 р. м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м.Харкова Шарко О.П., розглянувши заяву Комунального підприємства «Харківводоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, в порядку ст. 161 ЦПК України, -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_4 підприємство «Харківводоканал» звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення у загальному розмірі 6883 грн. 55 коп.

У відповідності до вимог ст. 100 ЦПК України (в редакції 2004 року) в редакції, чинній на момент звернення заявника до суду з даною заявою, судом отримано інформацію про зареєстроване місце проживання боржників.

12 січня 2018 року судом отримано на запит суду відповідь адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області стосовно місця реєстрації боржника, згідно якого ОСОБА_3 на території м. Харкова та Харківської області зареєстрованою не значиться.

У відповідності до вимог п. 9 Прикінцевих положень ЦПКУкраїни в редакції від 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Так, згідно ч. 9 ст. 166 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Оскільки встановити зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 не можливо у видачі судового наказу щодо вимог до вказаного боржника слід відмовити.

Крім того, з наданого заявником розрахунку заборгованості вбачається, що борг за послуги централізованого водовідведення в сумі 3648,50 грн. нарахований за період з 01.08.2014 року по 31.10.2017 року.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною 1 ст. 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З даною заявою заявник звернувся 12.12.2017 року та просить стягнути заборгованість за більш ніж три роки, що передували зверненню.

У відповідності до розяснень, які містяться в п. 9 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23.12.2011 року «Про практику застосування судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для предявлення позову в суд за такою вимогою.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

За таких обставин Комунальному підприємству «Харківводоканал» слід відмовити у видачі судового наказу щодо стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

На підставі викладеного, керуючись ст.4,19,160-166, 186,258,260,353,354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунального підприємства «Харківводоканал» у видачі судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення

Розяснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9,частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ, після усунення її недоліків.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її вручення до Апеляційного суду Харківської області в порядку визначеному главою першою розділу пятого ЦПК України.

Суддя Фрунзенського районного суду О. П. Шарко