Провадження № 2-з/761/15/2018
У Х В А Л А

Іменем України

16 січня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Савицький О.А., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Змисловської Тетяни Василівни, треті особи: Київське міське бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_4, про визнання недійсним і скасування реєстрації договору дарування, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

05.10.2017 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_5 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з вказаним позовом, на підставі якого ухвалою від 16.01.2018 року було відкрито провадження у цивільній справі.

Одночасно з позовною заявою представником позивача було подано до суду заяву про забезпечення позову, згідно якої він просить в порядку забезпечення позову накласти арешт на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1.

Заяву обґрунтовано тим, що оскільки вищенаведене нерухоме майно було відчужено у позивача на підставі фіктивних документів та незаконних дій, останній вважає, що існує ризик відчуження вказаного об'єкта нерухомості на користь третіх осіб, що, в свою чергу, може ускладнити чи зробити не можливим виконання рішення суду.

Згідно положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України в новій редакції заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Дослідивши матеріали цивільної справи та вивчивши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності з положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 150 ЦПК України одним із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути спів мірними з заявленими позивачем вимогами.

При цьому, слід зазначити, що згідно роз'яснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, на даний час власником вищевказаних нежитлових приміщень є не відповідач по справі, а третя особа - ОСОБА_4, що, в свою чергу, позбавляє можливості суд вирішити питання про забезпечення позову у спосіб, запропонований позивачем.

Поряд з цим, слід зазначити, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно особи, яка не є відповідачем у справі є прямим та грубим порушенням конституційних прав власника, регламентованих ст. 41 Конституції України.

Відтак, враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Змисловської Тетяни Василівни, треті особи: Київське міське бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_4, про визнання недійсним і скасування реєстрації договору дарування, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Шевченківський районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: