Справа №345/4232/17
Провадження № 2/345/224/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2018 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючої- судді ОСОБА_1, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем перебували у шлюбі до 07.12.2011 року, від шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_4.

Відповідач фактично з травня 2016 року не сплачує кошти на утримання дитини, у звязку із цим в судовому порядку вирішено стягувати з відповідача кошти на утримання дитини в розмірі 600 грн. щомісячно, на виконанні у відділі ДВС Калуського МРУЮ знаходиться виконавчий лист №345/2969/14-ц, виданий Калуським міськрайонним судом про стягнення аліментів з відповідача.

Проте відповідач ніде не працює і матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Внаслідок цього на 01.12.2017 року за відповідачем утворилася заборгованість по виплаті аліментів за період з травня 2016 року по 01 грудня 2017 року в сумі 9174,00 грн. За розрахунками позивача за вказаний період сума неустойки, яку відповідач зобовязаний сплатити на її користь, складає 34764,00 грн. Тому позивач просить стягнути дану суму з відповідача, а також судові витрати.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, яким Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції.

Згідно підпункту 9 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Калуського міськрайонного суду від 07.12.2011 р. шлюб між ними розірвано (а.с. 3-4). Від шлюбу народилася дочка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Відповідно до виконавчого листа №345/2969/14-ц, виданого 29.08.2014 року Калуським міськрайонним судом, з відповідача ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі по 600,00 грн., щомісячно, до її повноліття (а.с.14).

Як вбачається із долучених до матеріалів справи розрахунків заборгованості по аліментах, станом на 01.12.2017 року, заборгованість відповідача по сплаті аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 становила 8574,19 грн.

Розмір та вид відповідальності за прострочення сплати аліментів встановлено ч. 1 ст. 196 СК України. У п.22 постанови Пленум Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звернуто увагу на те, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів.

Положеннями ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на це слід зазначити, що відповідачем не надано доказів на підтвердження неможливості своєчасної сплати аліментів у стягнутому судом розмірі на утримання неповнолітньої доньки та виникнення заборгованості зі сплати аліментів з незалежних від нього причин. Суд приходить до висновку, що заборгованість по сплаті аліментів утворилася з вини відповідача, який, маючи працездатний вік, не маючи на утриманні інших осіб, не вживав заходів щодо утримання своєї доньки у визначеному судовим рішенням розмірі.

Щодо розрахунку пені за весь час прострочення сплати аліментів, суд звертає увагу на наступне. Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України (в редакції закону, яка діяла до 08 липня 2017 року) пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахувалася наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Такий правовий висновок зробив Верховний Суд України у справі № 6-300цс16 від 16 березня 2016 року.

Таким чином, за період з 01.05.2016 року по 07.07.2017 року пеня повинна розраховуватися за вказаними правилами.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII від 17.05.2017 р., що набрав чинності 08.07.2016 р., було внесено зміни до ст. 196 Сімейного кодексу України саме з метою удосконалення механізму відповідальності за несплату аліментів.

Згідно із ч.1 ст.196 СК України із змінами від 17.05.2017р., у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Отже, за період прострочення сплати аліментів з 08.07.2017 року розрахунок пені повинен здійснюватися з урахуванням загальної кількості днів прострочення.

Долучений як позивачем (а.с.10), так і відповідачем розрахунок пені (а.с.25) здійснений за весь період прострочення сплати аліментів, відповідно до норм ч. 1 ст. 196 СК України в редакції, яка набрала законної сили 08 липня 2017 року. Такі розрахунки суперечать положенням частин 1, 3 ст. 5 ЦК України, відповідно до яких, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулюються актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Тобто положення ч. 1 ст. 196 СК України в редакції від 17 травня 2017 року, яка набрала чинності з 08 липня 2017 року, підлягають застосуванню лише під час розрахунку пені за період прострочення сплати відповідачем аліментів з 08.07.2017 року по 31.10.2017 року. При цьому вимоги позивача про нарахування пені з охопленням періоду і за листопад 2017 року не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки в листопаді 2017 року аліменти відповідачем сплачено (а.с. 23,24).

За таких обставин, з урахуванням положень ч.4 ст. 206 ЦПК України, суд не приймає до уваги розрахунок пені, наданий відповідачем, як визнання позову на вказану суму, оскільки такий розрахунок суперечить вимогам закону.

Отже, з урахуванням вимог ст. 196 СК України (в редакції закону, яка діяла до 08 липня 2017 року), за період з 01.05.2016 року по 07.07.2017 року (в грудні 2016 року та лютому 2017 року аліменти відповідачем було сплачено (а.с.24))пеня за прострочення сплати аліментів становитиме:

-за травень 2016 року - 186,00 грн. (600*0,01*31 днів);

-за червень 2016 року 180,00 грн. (600*0,01*30 днів);

-за липень 2016 року - 186,00 грн. (600*0,01*31днів);

-за серпень 2016 року 186,00 грн. (600*0,01*31 днів);

-за вересень 2016 року 180,00 грн. (600*0,01*30 днів);

-за жовтень 2016 року - 186,00 грн. (600*0,01*31 днів);

-за листопад 2016 року 180,00 грн. (600*0,01*30 днів);

-за січень 2017 року 186,00 грн. (600*0,01*31днів);

-за березень 2017 року 186,00 грн. (600*0,01*31 днів);

-за квітень 2017 року - 180,00 грн. (600*0,01*30 днів);

-за травень 2017 року 186,00 грн. (600*0,01*31 днів);

-за червень 2017 року - 180,00 грн. (600*0,01*30 днів);

-за липень (7 днів) 2017 року 42,00 грн. (600*0,01*7 днів).

Таким чином, загальний розмір пені за період з 01.05.2016 року по 07.07.2017 року становить 2244,00 грн.

З урахуванням вимог ст. 196 СК України (в редакції від 17 травня 2017 року, яка набрала чинності з 08 липня 2017 року), за період з 08.07.2017 року по 31.10.2017 року, з урахуванням кількості днів прострочення, які визнаються відповідачем (а.с.25), пеня за прострочення сплати аліментів становитиме:

-за липень 2017 року - 876,00 грн.(600*0,01*153 днів 42 грн.);

-за серпень 2017 року 732,00 грн. (600*0,01*122 дні);

-за вересень 2017 року 552,00 грн. (600*0,01*92 дні);

-за жовтень 2017 року - 366,00 грн. (600*0,01*61 день).

Отже, розмір пені за період з 08.07.2017 року по 31.10.2017 року становитиме 2526,00 грн.

За таких обставин, загальний розмір пені за прострочення сплати відповідачем аліментів за період з 01.05.2016 року по 31.10.2017 року становитиме 4770,00 грн. (2244,00 грн. + 2526,00 грн.) Отже, позов слід задоволити частково.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 439,00 грн. витрат за надання правової допомоги, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, ст.184 Сімейного Кодексу України, ст. 196 СК України (в редакції закону, яка діяла до 08 липня 2017 року), ст. 196 СК України (в редакції від 17 травня 2017 року, яка набрала чинності з 08 липня 2017 року), керуючись ст.ст. 19,274, 259, 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів заперіод з 01.05.2016 року по 31.10.2017 року в розмірі 4770,00 грн. та 439,00 грн. витрат за надання правової допомоги.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Івано-Франківської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

СУДДЯ: