АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Колдіна О.О.
№ 22-ц/796/2468/2018 Доповідач - Борисова О.В.
У Х В А Л А

09 лютого 2018 року місто Київ

справа № 752/8494/17

Апеляційний суд міста Києва у складі судді-доповідача Борисової О.В., перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 09 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 09 листопада 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» про стягнення коштів відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції позивач ОСОБА_2 22 січня 2018 року подав апеляційну скаргу, яка направлена на адресу суду засобами поштового зв'язку та клопотання, в якому просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду.

В обґрунтування вимог посилався на те, що копію оскаржуваного рішення він отримав лише 13 січня 2018 року, а тому посилаючись на ст.354 ЦПК України вважає, що він має право на поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Вважаю наведені апелянтом підстави для поновлення пропущеного строку не є поважними виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.294 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час постановлення оскаржуваного рішення) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Згідно з п.13 Перехідних положень ЦПК України судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною 3 ст.27 ЦПК України в редакції кодексу 2004 року визначено, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або оспорюються, створено перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Проте, право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року.

Згідно з ч.1 ст.44 ЦПК України в редакції кодексу 2004 року представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема із журналу судового засідання від 09 листопада 2017 року представники позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 була присутня в судовому засіданні при проголошенні судового рішення (а.с.55-56) та 09 листопада 2017 року отримала вступну та резолютивну частину рішення суду (а.с.62).

Таким чином, отримання представником позивача вступної та резолютивної частини рішення суду та ознайомлення з її змістом вважається і ознайомлення з рішенням особи, інтереси якої він представляє, оскільки остання діє від її імені.

А тому останнім днем для подання апеляційної скарги на вказане рішення суду є 20 листопада 2017 року, а апеляційна скарга направлена до суду 22 січня 2018 року, що підтверджується штемпелем на конверті (а.с.74).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи лише 04 грудня 2017 року ОСОБА_2 направив до суду заяву з проханням направити на його адресу копію рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 09 листопада 2017 року (а.с.64). Вказана заява надійшла до суду 07 грудня 2017 року.

Згідно супровідного листа Голосіївського районного суду міста Києва 11 грудня 2017 року ОСОБА_2 було направлено копію рішення суду від 09 листопада 2017 року (а.с.66) та отримано останнім 13 січня 2018 року, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.67).

Так, отримання копії судового рішення особою, яка брала участь у розгляді справи, та була присутня в судовому засіданні в день проголошення судового рішення, є правом такої особи.

Положеннями ч.3 ст.222 ЦПК України в редакції кодексу 2004 року передбачено направлення копії повного судового рішення особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні.

Разом з тим, матеріали справи не містять будь-яких звернень представника позивача до Голосіївськогорайонного суду міста Києва про видачу їй повного тексту оскаржуваного рішення.

Позивач, знаючи про ухвалення оскаржуваного рішення, з заявами до Голосіївського районного суду міста Києва у строки передбачені ч.1 ст.294 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час постановлення оскаржуваного рішення) про видачу йому повного тексту оскаржуваного рішення не звертався.

З огляду на викладене вважаю, що доводи позивача про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження, у зв'язку з тим, що він отримав копію рішення лише 13 січня 2018 року є неповажними.

Посилання апелянта на ст.354 ЦПК України, як на підставу поновлення строку на апеляційне оскарження є необґрунтованим, оскільки згідно п.13 Перехідних положень ЦПК України судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, апеляційна скарга позивача ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 09 листопада 2017 року подана з пропуском встановленого законом строку без поважних причин.

Згідно з ч.3 ст.357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Тому апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати позивачу ОСОБА_2 строк для усунення недоліків, а саме для зазначення інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 09 листопада 2017 року за період з 21 листопада 2017 року по 21 січня 2018 року та докази про це.

Керуючись ст.357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 09 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» про стягнення коштів залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Борисова О.В.