Справа № 545/197/17
Провадження № 2/545/35/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2018 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Потетій А.Г.,

при секретарі Астапкович А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бурат-Агро" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 агрофірми «Подоляка», треті особи Головне територіальне управління юстиції у Полтавській області, міськрайонне управління у Полтавському районі та м.Полтаві головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування рішення про державну реєстрацію речового права оренди,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 агрофірми «Подоляка» треті особи Головне територіальне управління юстиції у Полтавській області, міськрайонне управління у Полтавському районі та м.Полтаві головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування рішення про державну реєстрацію речового права оренди, який в подальшому уточнили.

В своєму позові посилаються на те, що 01.01.2011 року між КСП «Промінь» (), правонаступником якого згідно рішення власника №17 від 27.09.2011 року є ТОВ «Бурат-Агро» та фізичною особою ОСОБА_1, було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 8, 37 га, що розташована на території Валківської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Вказана земельна ділянка належить орендодавцю на підставі Державного акту на право власності на землю серія IV-ПЛ № 005527 від 20 квітня 2001 року.

Відповідно до вимог діючого на момент укладення договору законодавства, даний договір 20.02.2012 року було зареєстровано Відділі Держкомзему у Полтавському району Полтавської області, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис № 016.

Згідно п. 8 зазначеного Договору термін його дії становив 5 (пять) років. Після закінчення строку його дії орендар мав переважне право поновлення його на новий строк.

01.11.2016 року між ТОВ «Бурат - Агро», який є правонаступником КСП «Промінь», та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду, якою Договір оренди від 01.01.2011 року викладено в новій редакції та строк його дії продовжено до 31.12.2026 року.

15 грудня 2016 року Орендар звернувся до Карлівської реєстраційної служби Полтавського обласного управління юстиції із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на земельну ділянку кадастровий номер :00:007:0037, що є предметом вищевказаного Договору оренди.

19 грудня 2016 року державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_3 Карлівської служби реєстрації винесено рішення №33008945 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень на вказану земельну ділянку. Підстава відмови: право оренди земельної ділянки зареєстровано за іншою юридичною особою.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №77687206 від 04.01.2017 року, право оренди на земельну ділянку кадастровий номер :00:007:0037 зареєстровано 25.07.2015 року Реєстраційною службою Полтавського районного управління юстиції Полтавської області за приватною агрофірмою «Подоляка» (ІН 24389586), згідно Договору оренди землі від 15.07.2015 року.

30.05.2017 року з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер 87480536, Позивачу стало відомо про те, що 16.05.2017 року згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 35256730 від 19.05.2017 року здійснена державна реєстрація договору оренди землі б/н, виданого 16.05.2017 року, видавник приватна агрофірма «Подоляка» - Орендар, ОСОБА_1 - Орендодавець.

В період дії договору оренди від 01.01.2011 року, з наступними змінами внесеними Додатковою угодою, Орендар належним чином виконував всі його умови, вчасно та в повному обсязі сплачував орендну плату, використовував обєкт оренди відповідно до його цільового призначення та продовжує добросовісно користуватись до цього часу.

Оскільки предметом Договору оренди землі від 15.07.2015р., який укладено між Відповідачем 1 та Відповідачем 2 є земельна ділянка, яка правомірно перебувала у користуванні Позивача згідно договору оренди землі від 01.01.2011 року, то в момент вчинення спірного правочину були порушені вимоги ст. 25, 27 Закону України "Про оренду землі", що є підставою для визнання недійсним договору оренди землі укладеного між відповідачами.

Згідно ст. ст. 215, 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої . порушено вчиненням правочину.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч.І ст.203 ЦК України). Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення травочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК і -країни (ч.І ст.215 ЦК України).

Частиною 4 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. За змістом ч.2 ст.792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, грунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до ч.3 статті 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Це підтверджується і ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року, в якій було визнано, що договори оренди земельних ділянок укладені, зареєстровані в установленому порядку, та не припинені і не розірвані на момент укладення договорів оренди земельних ділянок з іншими орендарями є порушенням прав первинного орендаря на володіння та користування орендованими земельними ділянками, а тому договори оренди обґрунтовано визнаються недійсними відповідно до вимог ст. 215 Цивільного кодексу України.

Укладення договору оренди земельної ділянки приватною агрофірмою «Подоляка» перешкоджає ТОВ «Бурат-Агро», як первісному орендарю, користуватися орендованим майном відповідно до чинного законодавства та умов укладеного раніше правочину, адже згідно ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди- це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. При цьому орендар має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди (ст. 25 Закону України "Про оренду землі").

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про оренду землі" орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону і він в установленому законом порядку має право на усунення перешкод у користуванні нею, а згідно ст. 95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Також, звертають увагу суду на той факт, що Договір оренди від 01.01.2011 року, на підставі якого земельну ділянку під кадастровим номером :00:007:0037 використовує ТОВ «Бурат-Агро», пройшов державну реєстрацію в установленому порядку, як того вимагали норми діючого на той час законодавства, ніхто із сторін оспорюваного Договору не ставив питання про визнання укладеного договору недійсним або ж про його припинення (розірвання) в порядку ст. 141 ЗК України, ст. 651 ЦК України, ст. 31 Закону України "Про оренду землі", а тому Договір оренди землі від 01.01.2011 року із наступними змінами, наразі є чинним.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Враховуючи вище викладене, вважають, що договір оренди земельної ділянки, укладений між приватною агрофірмою «Подоляка» та ОСОБА_1 від 16.05.2017 року та зареєстрований згідно рішення державного реєстратора Диканської районної державної адміністрації Полтавської області ОСОБА_4 від 19.05.2017 року, індексний номер 35256730, необхідно визнати недійсним з моменту його укладення, оскільки його зміст грубо порушує норми чинного законодавства.

А тому прохали визнати недійсним з моменту укладення договір оренди земельної ділянки від 16.05.2017 року, щодо земельної ділянки площею 8, 37 га, розташованої на території Валківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, кадастровий номер №:00:007:0037, орендар: приватна агрофірма «Подоляка», , орендодавець: ОСОБА_1.

Скасувати рішення державного реєстратора Диканської районної державної адміністрації Полтавської області ОСОБА_4 від 19.05.2017 року, індексний номер 35256730 про державну реєстрацію речового права оренди земельної ділянки площею 8,37 га, розташованої на території Валківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, кадастровий номер №:00:007:0037, за субєктом: приватна агрофірма «Подоляка» (ІН 24389586).

В судове засідання представник позивача не з?явилась, надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримала, прохала ухвалити рішення в заочному порядку.

Відповідач ОСОБА_1, в судове засідання не з?явилась, причини не появи не повідомила, викликалась належним чином як на судове засідання 14.12.2017 року так і на засідання 25.01.2017 року, яке було призначено більш ніж через місяць.

Представник відповідача-Приватної агрофірми «Подоляка» в судове засідання не з?явився, викликався належним чином як на судове засідання 14.12.2017 року так і на засідання 25.01.2017 року.

В судове засідання призначене на 25.01.2017 року вказаний представник не з»явився надавши клопотання про перенесення судового засідання у зв»язку з його захворюванням та надав до суду довідку про те, що з 16.01.2018 року по теперішній час а саме довідка датована 22.01.2018 перебуває на стаціонарному лікуванні.

Однак зважаючи на те, ще це не перша не поява в судове засідання представника ОСОБА_5 і останній ознайомившись з матеріалами справи ще 22.12.2017 року, про що в матеріалах справи мається розписка, мав можливість в більш ніш місячний термін надати свою письмову позицію щодо позову. Суд вирішуючи питання про продовження розгляду справи за відсутності представника відповідача ОСОБА_2 фірма «Подоляка» врахував той факт даний відповідач є юридичною особою і будучи належним чином повідомлений про дати судових засідань з установленим штатом працівників, мав можливість направити до суду іншого представника, однак будучи відповідачем по справі не надав відповідної заяви до суду про перенесення справи чи продовження розглядом.

Такі дії відповідачів судом розцінено як умисне затягування розгляду справи та зловживання своїми процесуальними правами а тому суд , вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України.

Від представників третіх осіб - Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, міськрайонного управління у Полтавському районі та м.Полтаві головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на адресу суду надійшли пояснення до позову, в яких одночасно прохали розглянути справу без їх участі, не заперечили проти його задоволення.

Так судом встановлено, що 01.01.2011 року між КСП «Промінь» (), правонаступником якого згідно рішення власника №17 від 27.09.2011 року є ТОВ «Бурат-Агро» та фізичною особою ОСОБА_1, було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 8, 37 га, що розташована на території Валківської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Вказана земельна ділянка належить орендодавцю на підставі Державного акту на право власності на землю серія IV-ПЛ № 005527 від 20 квітня 2001 року.

Відповідно до вимог діючого на момент укладення договору законодавства, даний договір 20.02.2012 року було зареєстровано Відділі Держкомзему у Полтавському району Полтавської області, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис № 016.

Згідно п. 8 зазначеного Договору термін його дії становив 5 (пять) років. Після закінчення строку його дії орендар мав переважне право поновлення його на новий строк.

01.11.2016 року між ТОВ «Бурат - Агро», який є правонаступником КСП «Промінь», та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду, якою Договір оренди від 01.01.2011 року викладено в новій редакції та строк його дії продовжено до 31.12.2026 року.

15 грудня 2016 року Орендар звернувся до Карлівської реєстраційної служби Полтавського обласного управління юстиції із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на земельну ділянку кадастровий номер :00:007:0037, що є предметом вищевказаного Договору оренди.

19 грудня 2016 року державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_3 Карлівської служби реєстрації винесено рішення №33008945 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень на вказану земельну ділянку. Підстава відмови: право оренди земельної ділянки зареєстровано за іншою юридичною особою.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №77687206 від 04.01.2017 року, право оренди на земельну ділянку кадастровий номер :00:007:0037 зареєстровано 25.07.2015 року Реєстраційною службою Полтавського районного управління юстиції Полтавської області за приватною агрофірмою «Подоляка» (ІН 24389586), згідно Договору оренди землі від 15.07.2015 року.

30.05.2017 року з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер 87480536, Позивачу стало відомо про те, що 16.05.2017 року згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 35256730 від 19.05.2017 року здійснена державна реєстрація договору оренди землі б/н, виданого 16.05.2017 року, видавник приватна агрофірма «Подоляка» - Орендар, ОСОБА_1 - Орендодавець.

В період дії договору оренди від 01.01.2011 року, з наступними змінами внесеними Додатковою угодою, Орендар належним чином виконував всі його умови, вчасно та в повному обсязі сплачував орендну плату, використовував обєкт оренди відповідно до його цільового призначення та продовжує добросовісно користуватись до цього часу.

Оскільки предметом Договору оренди землі від 15.07.2015р., який укладено між Відповідачем 1 та Відповідачем 2 є земельна ділянка, яка правомірно перебувала у користуванні Позивача згідно договору оренди землі від 01.01.2011 року, то в момент вчинення спірного правочину були порушені вимоги ст. 25, 27 Закону України "Про оренду землі", що є підставою для визнання недійсним договору оренди землі укладеного між відповідачами.

Згідно ст. ст. 215, 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої . порушено вчиненням правочину.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч.І ст.203 ЦК України). Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення травочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК і -країни (ч.І ст.215 ЦК України).

Частиною 4 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. За змістом ч.2 ст.792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, грунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до ч.3 статті 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Це підтверджується і ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року, в якій було визнано, що договори оренди земельних ділянок укладені, зареєстровані в установленому порядку, та не припинені і не розірвані на момент укладення договорів оренди земельних ділянок з іншими орендарями є порушенням прав первинного орендаря на володіння та користування орендованими земельними ділянками, а тому договори оренди обґрунтовано визнаються недійсними відповідно до вимог ст. 215 Цивільного кодексу України.

Укладення договору оренди земельної ділянки приватною агрофірмою «Подоляка» перешкоджає ТОВ «Бурат-Агро», як первісному орендарю, користуватися орендованим майном відповідно до чинного законодавства та умов укладеного раніше правочину, адже згідно ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди- це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. При цьому орендар має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди (ст. 25 Закону України "Про оренду землі").

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про оренду землі" орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону і він в установленому законом порядку має право на усунення перешкод у користуванні нею, а згідно ст. 95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Також, суд звертає увагу на той факт, що Договір оренди від 01.01.2011 року, на підставі якого земельну ділянку під кадастровим номером :00:007:0037 використовує ТОВ «Бурат-Агро», пройшов державну реєстрацію в установленому порядку, як того вимагали норми діючого на той час законодавства, ніхто із сторін оспорюваного Договору не ставив питання про визнання укладеного договору недійсним або ж про його припинення (розірвання) в порядку ст. 141 ЗК України, ст. 651 ЦК України, ст. 31 Закону України "Про оренду землі", а тому Договір оренди землі від 01.01.2011 року із наступними змінами, наразі є чинним.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Частиною першою ст. 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1, 3, 5, 6ст. 203 цього Кодексу.

У відповідності з ч. 1ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до положень ст. ст.125,126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Частиною 5ст. 116 ЗК України передбачено неможливість передачі в користування земельної ділянки без припинення права попереднього користування, в тому числі і орендаря.

Частиною першою ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту з моменту його державної реєстрації відповідно до ч.1ст. 210 ЦК України.

Відповідно до частини 2статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

За змістом статей18,20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації.

Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Отже, строк дії договору оренди землі, умовами якого передбачено, що відлік строку оренди настає з моменту державної реєстрації цього договору, починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення.

Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов'язки за договором, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксована умови договору) породжує правовідносини, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.

Аналогічна позиція висловлювалася Верховним судом України у постанові від 27 квітня 2017 року у справі № 6-422цс17, а також у правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 18 січня 2017 року.

Таким чином, одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну й ту ж земельну ділянку суперечить вимогам законодавства, та призводить до порушення прав позивача, як орендаря.

У відповідності до приписів п.п. 1 та 9 ч. 1ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації та рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до висновку судово - почеркознавчої експертизи №12319/19136 від 30.10.2017 року підписи від імені ОСОБА_1 в Додатковій угоді від 01.11.2016 року до Договору оренди від 01.01.2011р., зареєстрованого у відділі держкомзему у Полтавській області 20.02.2012 р. за № 01645, розташовані на лицевих та зворотних боках першого, другого та третього аркушів документа, в графі «Орендовець», в рядку перед друкованим текстом «Шепель Раїса Петрівна»;

Договорі оренди землі від 16.05.2017, укладеному між ОСОБА_1 та ПАФ «Подоляка» (а.с. 139-141), розташований на лицевому боці третього аркуша документа, в графі «Орендодавець», в рядку перед друкованим текстом «Р.П. Шепель»;

Акті прийому-передачі земельної ділянки в оренду від 16.05.2017 (а.с. 142), розташований в графі «Орендодавець», в рядку перед друкованим текстом «ОСОБА_1П.», - виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів ОСОБА_1.

Cуд дійшов висновку, що однією з підстав визнання недійсним договору оренди, укладеного 16.05.2017 року між приватною агрофірмою «Подоляка» та ОСОБА_1 є також та обставина, що останній був зареєстрований та укладений до закінчення строку дії попереднього договору оренди землі, укладеного між КСП «Промінь» (правонаступником якого є ТОВ «Бурат-Агро» та ОСОБА_1П.)

Враховуючи вище викладене, договір оренди земельної ділянки, укладений між приватною агрофірмою «Подоляка» та ОСОБА_1 від 16.05.2017 року та зареєстрований згідно рішення державного реєстратора Диканської районної державної адміністрації Полтавської області ОСОБА_4 від 19.05.2017 року, індексний номер 35256730, необхідно визнати недійсним з моменту його укладення, оскільки його зміст грубо порушує норми чинного законодавства. А тому рішення державного реєстратора Диканської районної державної адміністрації Полтавської області ОСОБА_4 від 19.05.2017 року, індексний номер 35256730 про державну реєстрацію речового права оренди земельної ділянки площею 8,37 га, розташованої на території Валківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, кадастровий номер №:00:007:0037, за субєктом: приватна агрофірма «Подоляка» (ІН 24389586) підлягає до скасування.

На підставі викладеного суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення.

Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачів пропорційно до задоволених вимог, згідно ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.ст. 12,13, 78-80, 141, 258 268, 280-283, 284, 352 ЦПК України, ст.1,13 Закону України Про оренду землі, ст.ст.215,203,792 Цивільного кодексу України,ст. ст.116,125,126 Земельного кодексу Українип.п.1, 3 ч. 3 ст.10, ст.2, ст.26,27Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бурат-Агро" задовольнити.

Визнати недійсним з моменту укладення договір оренди земельної ділянки від 16.05.2017 року, щодо земельної ділянки площею 8, 37 га, розташованої на території Валківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, кадастровий номер №:00:007:0037, орендар: приватна агрофірма «Подоляка», , орендодавець: ОСОБА_1.

Скасувати рішення державного реєстратора Диканської районної державної адміністрації Полтавської області ОСОБА_4 від 19.05.2017 року, індексний номер 35256730 про державну реєстрацію речового права оренди земельної ділянки площею 8,37 га, розташованої на території Валківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, кадастровий номер №:00:007:0037, за субєктом: приватна агрофірма «Подоляка» (ІН 24389586).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бурат-Агро"сплачені судові витрати в розмірі 1600 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 агрофірми «Подоляка» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бурат-Агро"сплачені судові витрати в розмірі 1600 гривень.

Судові витрати за проведення почеркознавчої експертизи проведеної у справі за клопотанням відповідача- приватна агрофірма «Подоляка» віднести за рахунок зазначеного відповідача.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Головуючий: А.Г.Потетій