Справа № 214/2058/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 січня 2018 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Хомініч С.В.,

секретар судового засідання Горбунова Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу №214/2058/16

за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР»

до: ОСОБА_1, ОСОБА_2

про: стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_3 (на підставі довіреності б/н від 15.01.2018)

відповідачів: ОСОБА_1, ОСОБА_2

СУТЬ СПОРУ:

Представник позивача ТОВ «Житлосервіс-КР» звернувся до суду з позовною заявою 05.04.2017, в якій просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Житлосервіс-КР» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.11.2013 по 30.11.2016 в загальному розмірі 8829,93 грн., з яких: основна заборгованість 6013,20 грн., нараховані інфляційні втрати 2540,46 грн.; 3% річних 276,27 грн., судові витрати по справі покласти на відповідачів.

Предявлені вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є споживачами житлово-комунальних послуг, які надаються ТОВ «Житлосервіс-КР» за адресою їх проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1. 24.02.2016 між ТОВ «Житлосервіс-КР» та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. В період з 01.11.2013 по 30.11.2016 споживачі належним чином не оплачували надані їм ТОВ «Житлосервіс-КР» послуги, в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 6013,20 грн. грн. В добровільному порядку наявну заборгованість ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не погашали, у звязку з чим в порядку ст.625 ЦК України позивачем нараховані інфляційні втрати в сумі 2540,46 грн. та 3% річних в сумі 276,27 грн.

Відповідно до п.9 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року, яка набрала чинності 15.12.2017 року), справи в суді першої інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Присутній в судовому засіданні представник позивача ТОВ «Житлосервіс-КР» підтримав предявлені вимоги, наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених в позові. Зазначив, що в межах заявленого періоду відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були споживачами житлово-комунальних послуг, які надавались підприємством із відкриттям на імя їх бабусі ОСОБА_4 особового рахунку. Заявлення вимог саме до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обумовлене тим, що саме вони зареєстровані за вказаною адресою, тому зобовязані сплачувати за комунальні послуги, якими користуються. Оскільки заборгованість в повному обсязі не погашено, представник вважав доцільним предявлення позову до суду.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Зазначила, що зареєстрована в даній квартирі з 23.09.2014 і проживає у ній на даний час, та сплачує за комунальні послуги.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення. Зазначила, що в житловому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, вона не мешкає, лише зареєстрована, а тому і не користується комунальними послугами. Тому вважає, що не повинна сплачувати кошти та недоцільно стягувати з неї суму заборгованості.

Заяв, клопотань від учасників справи не находило. Інші процесуальні дії судом не вчинялись.

Враховуючи позицію учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Житлосервіс-КР» є субєктом господарської діяльності, який здійснює надання населенню за плату житлово-комунальних послуг.

Відповідачі ОСОБА_1 з 23.09.2014 а ОСОБА_2 з 07.10.2013 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11, 12) та є споживачами житлово-комунальних послуг які надаються ТОВ «Житлосервіс-КР».

24.02.2016 між ТОВ «Житлосервіс-КР» та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с. 4-5).

Особовий рахунок за адресою АДРЕСА_2 відкрито на імя ОСОБА_4, яка є бабусею відповідачів, що зазначено останніми в судовому засіданні.

19.01.2017 ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу за заявою ТОВ «Житлосенрівс-КР» про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги за адресою АДРЕСА_2, за період з 01.11.2013 по 30.11.2016 (а.с. 9).

Визначаючи характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що вони склались у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їх виробником (виконавцем) і споживачем, а тому регулюються положеннями ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

За змістом ч. 1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до даних інформації про стан особового рахунку № 9, відкритого на імя ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1, в період з 01.11.2013 року по 30.11.2016 відповідачі не в повному обсязі здійснювали оплату за отримані житлово-комунальні послуги, що й призвело до утворення заборгованості в сумі 6013,20 грн. (а.с. 7- зворот).

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач заявляв вимоги про стягнення з відповідачів на його користь 3% річних від простроченої суми в розмірі 276,27 грн. та інфляційних втрат в розмірі 2540,46 грн., нарахованих на суму несплаченої заборгованості за період з 01.11.2013 по 30.11.2016. Оскільки у звязку із несплатою відповідачами вартості отриманих житлово-комунальних послуг позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, на яку відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України нараховується індекс інфляції за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми (а.с. 8).

Доказів належної оплати житлово-комунальних послуг в рахунок підтвердження наведених заперечень, відповідач ОСОБА_2 суду не надала. Відповідач ОСОБА_1 позоані вимоги визнала. .

Разом з тим, відсутність укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Жилосервіс-КР» договору про надання житлово-комунальних послуг, та укладення такого договору з ОСОБА_1 24.02.2016 не тягне за собою недійсність відносин по фактичному наданню таких послуг та не звільняє відповідачів від обовязку внесення оплати за надані їм та спожиті послуги, факт надання яких та наявність відкритого особового рахунку не оспорювався, на чому також ґрунтуються положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та правова позиція Верховного Суду України, викладена в постанові від 27.01.2016 року у справі №6-2864цс15.

Таким чином, суд приходить до висновку, що станом на момент звернення позивача до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості в сумі 6013,20 грн., з урахуванням нарахованих інфляційних втрат 2540,46 грн. та 3 % річних в сумі 276,27 грн., яка є доведеною обсягом наявних доказів.

Доводи відповідача ОСОБА_2, що вона не є споживачем житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1, оскільки фактично проживає за іншою адресою, суд не приймає до уваги, оскільки вони не підтверджені жодними належними доказами, та не звільняють її від обовязку оплачувати житлово-комунальні послуги за місцем реєстрації виходячи за такого.

Перерахунок нарахувань за комунальні послуги в звязку з тимчасовою відсутністю споживачів може мати місце в разі додержання споживачем відповідної процедури, а саме.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів сім'ї при відповідному документальному оформленні. Відповідно до Постанови КМУ № 630 «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність.

Однак документів, які б підтверджували відсутність зареєстрованих осіб в квартирі (Акт про не проживання) відповідачем ОСОБА_2 позивачу не надавалися.

Аналізуючи викладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки відповідачі зобов'язані проводити оплату наданих послуг, однак не виконували належним чином зобов'язання, заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги в сумі 8829,93 грн., фактично не погашеній, підлягає стягненню з них на користь ТОВ «Житлосервіс-КР» в примусовому порядку.

Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 1600,00 грн., сплачений ним при подачі заяви про видачу судового наказу (289 грн.) та позовної заяви до суду (911 грн.), оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 268, 273, 274, 277, 279, 354, 355, п.п.9, 15 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року, яка набрала чинності 15.12.2017 року), п.п.15 п.1 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» заборгованість за спожиті житлово- комунальні послуги у розмірі 6013 (шість тисяч тринадцять) грн. 20 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» інфляційні витрати у розмірі 2540 (дві тисячі пятсот сорок) грн. 46 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» 3% річних у розмірі 276 (двісті сімдесят шість) грн. 27 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» витрати на оплату судового збору по 800 (вісімсот) грн. з кожного.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області або через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про сторін:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» юридична адреса 50049, м. Кривий Ріг, вул. Спаська, 17А р/р 6688 у КФ ПАТ КБ «ПриватБанк», МФ0305750,

Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, місце реєстрації: м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, пр. 200-річчя ОСОБА_5АДРЕСА_3.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце реєстрації: м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, пр. 200-річчя ОСОБА_5АДРЕСА_3.

Повний текст рішення суду складено та підписано 24.01.2018.

Суддя Хомініч С.В.