У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2018 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересована особа Ужгородське обєднане УПФ України в Закарпатській області, про встановлення юридичного факту , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із заявою про встановлення юридичного факту.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 14.12.2017 року вказана заява була залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст.119, 120 ЦПК України, з зазначенням недоліків, які слід усунути, для цього був встановлений термін та розяснені наслідки невиконання ухвали судді. А саме вказано, що: згідно з роз'ясненням постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справ цієї категорії, в тому числі факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки в прізвищі, імені, по - батькові, або замість імені, по - батькові вказані ініціали, суд зобов'язаний запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить саме йому, і що організація ( установа), яка видала документ, не має можливості внести в нього виправлення, доказом неможливості внесення виправлення в документ є офіційна відмова того органу, який видав неналежний документ, або видав належний, але внести виправлення не може; заявник не вказує, чи підприємство, яке видало довідку, трудові книжки, не має можливості виправити недоліки; в заяві відсутні відомості чи звертався заявник до відповідного органу з метою отримання підтверджуючих обставин, оскільки до матеріалів справи таких відомостей не додано; окрім цього у разі неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт не надано до заяви документів, з яких би вбачалося про неможливість в інший передбачений законодавством спосіб вирішити проблемне питання; крім того, в заяві зазначено, що встановлення даного факту необхідно для оформлення пенсії, так заявник звернувся з даною заявою про встановлення юридичного факту, ще до можливого наступу подій, на які посилається у своїй заяві.

Дана заява в силу ч. 1 ст. 121 ЦПК України (в редакції 2004 року) ухвалою суду від 14 грудня 2017 року була залишена без руху, оскільки вона була подана з порушенням ст. 119 ЦПК України (в редакції 2004 року). Для усунення недоліків позовної заяви судом був установлений строк до 26.12.2017 року але не пізніше трьох днів з дня отримання позивачем копії ухвали про залишення позовної заяви без руху від 14.12.2017 року.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, що повернулося на адресу суду, заявник отримав листа з ухвалою про усунення недоліків 22.12.2017 року, однак станом на 16.01.2018 року, такі не усунуті.

Згідно п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Враховуючи, що ЦПК України набрав чинності 15 грудня 2017 року, суд вважає розглянути справу за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Отже, у звязку з тим, що позивачем недоліки позовної заяви, на які було вказано судом в ухвалі від 14 грудня 2017 року, не усунуті, то в силу наведеної ч. 3 ст. 185 ЦПК України позовна заява підлягає визнанню неподаною та має бути повернута.

При вирішенні питання про повернення позивачеві його заяви, судом враховується, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Також, вважаю за необхідне повідомити позивача, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 185, 258-260 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Ужгородське обєднане УПФ України в Закарпатській області про встановлення юридичного факту - визнати неподаною та повернути заявнику.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_2