Справа № 357/824/17
У Х В А Л А

22 січня 2018 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дубановська І. Д. вирішуючи питання про самовідвід судді у цивільній справі за позовною заявою Територіального управління Державної судової адміністрації України до ОСОБА_1, третя особа: Державна судова адміністрація України про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

В січні 2017 року до суду надійшов зазначений позов, в якому позивач просив: стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача територіального управління ДСАУ в Київській області кошти у сумі 1 218 грн.

18.01.2018 року після задоволення самовідводу судді Цуранова А.Ю., проведений повторний автоматизований розподіл справи, згідно якого головуючим суддею визначена ОСОБА_2

19.01.2018 року цивільна справа передана судді для розгляду та суддею Дубановською І.Д. заявлено самовідвід на підставі ст.ст. 36, 37, 39 ЦПК України.

Заява мотивована тим, що вона та відповідач є працівниками одного суду та мають усталені робочі стосунки.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об*активності судді.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатись особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Визначаючись щодо наявності таких підстав, необхідно враховувати, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. За суб'єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності ( рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24.02.1993, серія A, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

У кожній окремій справі потрібно визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10.06.1996, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).

Відповідно до ч.1 ст.40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження по праві.

Таким чином, враховуючи викладене, вважаю, що заява про самовідвід є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись, ст.ст. 33, 36-37, 40, 259-260 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 про самовідвід судді - задовольнити.

Цивільну справу за Територіального управління Державної судової адміністрації України до ОСОБА_1, третя особа: Державна судова адміністрація України про стягнення коштів - передати на розгляд іншому складу суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2