Справа № 304/1447/17
Провадження № 2/304/4/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2018 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Ганька І. І.,

при секретарі - Соханич Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Перечинської міської ради Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 08 березня 2004 року померла її матір ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими будовами та спорудами №12 по вул. Л.Українки в с. Сімер Перечинського району Закарпатської області. ОСОБА_3 ще за життя склала заповіт, яким все майно, житловий будинок і все те, що буде належати їй на день смерті, заповіла їй. Оскільки вона одноосібно прийняла спадщину, однак нотаріусом в оформленні такої їй було відмовлено за відсутності правовстановлюючого документа на спадковий будинок, тому просить позов задовольнити.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, однак подала заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та не стягувати з відповідача на її користь понесені нею судові витрати.

Представник Перечинської міської ради Закарпатської області як відповідача в судове засідання також не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі та не заперечив щодо задоволення позову.

У судове засідання третя особа ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 не зявилися, остання подала заяву, в якій просила розгляд справи провести без їх участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечила щодо задоволення останніх.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що 08 березня 2004 року померла матір ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФМ № 137683, виданим виконкомом Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 09 березня 2004 року (а. с. 5-6, 7-11, 12, 13, 16, 17).

Також встановлено, що згідно довідки Перечинської міської ради Закарпатської області № 3936 від 23 листопада 2017 року, виданої відповідно до даних погосподарської книги № 6 за 2001-2005 роки, особовий рахунок № 475, ОСОБА_3, яка померла 08 березня 2004 року, була головою дворогосподарства № 12 по вул. Л.Українки в с. Сімер Перечинського району Закарпатської області, де на момент смерті останньої був зареєстрований її син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 13, 14).

Крім цього встановлено, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті все її майно, що належить їй, житловий будинок з його надвірними будовами, що розташований в с. Сімер по вул. Л.Українки, № 12, і на яке буде мати право по Закону, заповіла своїй доньці ОСОБА_1, про що свідчить заповіт від 14 липня 1998 року, посвідчений секретарем Сімерської сільської ради Перечинського району Закарпатської області та зареєстрований в реєстрі за № 27 (а. с. 15).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

24 червня 2004 року позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що стверджується копією спадкової справи № 129/2004 стосовно спадкодавця ОСОБА_3, яка померла 08 березня 2004 року, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не відмовилася від неї, а тому вважається такою, що прийняла спадщину (а. с. 40-42).

Разом з цим, відповідно до повідомлення Перечинської державної нотаріальної контори за вих. № 136/01-16 від 10 листопада 2017 року позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у оформленні спадщини за спадкодавцем ОСОБА_3, яка померла 08 березня 2004 року, оскільки документ, що посвідчує право власності на житловий будинок №12 по вул. Л.Українки в с. Сімер Перечинського району, відсутній (а. с. 18).

Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Як розяснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не відмовилася від неї, а інших спадкоємців, які мають право на обовязкову частку після смерті ОСОБА_3, не встановлено (а. с. 13, 40-42), тому позивач прийняла таку одноосібно. Оскільки у неї існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Крім цього, у судовому засіданні встановлено, що згідно квитанції № НОМЕР_1 від 04 грудня 2017 року позивачем ОСОБА_1 сплачено 1 420 грн. судового збору (а. с. 1).

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Як вбачається з поданої позивачем заяви, остання, з врахуванням принципу диспозитивності, просить не стягувати з відповідача понесені нею судові витрати, у звязку з чим суд приходить до висновку, що оскільки таке її волевиявлення не суперечить вимогам закону та не порушує права відповідача, тому судовий збір у розмірі 1 420 грн. стягненню з відповідача не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 41, 55, 124 Конституції України, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 328, 331, 1216-1218, 1241, 1268-1270, 1296, 1297 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-83, 206 ч. 4, 258-259, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

позов ОСОБА_1 (89203, Закарпатська область, Перечинський район, с.Сімер, вул. Партизанська, № 51; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) до Перечинської міської ради Закарпатської області (89200, Закарпатська область, м. Перечин, пл. Народна, № 16; ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 (89203, Закарпатська область, Перечинський район, с. Сімер, вул. Л.Українки, № 12; паспорт серії ВО № 566862, виданий Перечинським РВ ГУМВС України в Закарпатській області 31 січня 1999 року) про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування за заповітом за спадкодавцем ОСОБА_3, яка померла 08 березня 2004 року, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 12 по вул. Л.Українки в с. Сімер Перечинського району Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий: ОСОБА_5