АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №755/7656/17

Апеляційне провадження №22-ц/796/677/2018

Головуючий у суді першої інстанції - Арапіна Н.Є.

Дата складання повного тексту рішення 27.11.2017 р.

25 січня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кирилюк Г.М.,

суддів: Рейнарт І.М., Музичко С.Г.

при секретарі Юрчуку С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу СеменоваГанна Володимирівна, Подільський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» - Зайцева Михайла Михайловича на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 листопада 2017 року,

встановив:

19.05.2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 07 квітня 2017 року та зареєстрований в реєстрі за №812 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В., про звернення стягнення на транспортний засіб марки Volkswagen Tiguan, рік випуску 2014, колір білий, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить йому на праві власності.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 25 червня 2014 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» ( далі - ТОВ "Порше Мобіліті") було укладено кредитний договір №50012053, за умовами якого відповідач надав позивачу кредит на придбання автомобіля у розмірі 228 000 грн., що в доларах США еквівалентно 19 000 дол. США, та додатковий кредит в сумі 125 628 грн., що на день укладення кредитного договору становило 10 469 дол. США із розрахунку 10,50% річних строком на 60 місяців.

З метою забезпечення виконання зобов'язання позичальника за вказаним кредитним договором 28 червня 2014 між сторонами кредитного договору було укладено договір застави транспортного засобу № 50012053, відповідно до умов якого позивачем було передано в заставу автомобіль Volkswagen Tiguan, 2014 року виробництва, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2.

28 квітня 2017 року, в процесі опису та вилучення державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві належного йому автомобіля, йому стало відомо про те, що 07 квітня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В. було вчинено виконавчий напис № 812.

Посилаючись на відсутність в документах, наданих нотаріусу до вчинення виконавчого напису, доказів безспірності заборгованості, не направлення ТОВ "Порше Мобіліті" на адресу позичальника повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання, просив позов задовольнити.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 листопада 2017 року позов задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 07 квітня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Ганною Володимирівною, зареєстрований в реєстрі за № 812. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Порше Мобіліті» - Зайцев М.М. просить скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 листопада 2017 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Свої доводи обґрунтовує тим, що відсутність реєстрації у Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не є перешкодою для вчинення виконавчого напису, вказана обставина не повинна встановлюватися та не є підставою позову.

Зазначив, що відповідач надсилав позивачу вимогу (повідомлення) № 50012053 від 15.02.2016 року щодо дострокового повернення кредиту та сплату заборгованості за кредитним договором на дві адреси, які визначені позивачем у кредитному договорі та договорі застави. Листи повернулися без вручення у зв'язку з тим, що особа за вказаною адресою не проживає та за закінченням терміну зберігання. Про зміну адреси позивач не повідомив.

Для одержання виконавчого напису нотаріусу було надано рахунки-фактури, які є первинними документами, що оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". При цьому позивачем не надано власного розрахунку, який би довів існування спірної заборгованості.

Відповідальність позичальника у виді штрафу передбачена п. 8.2 кредитного договору. Станом на 15.02.2016 р. залишилась несплаченою сума кредиту в еквіваленті 11 309,79 доларів США. З урахуванням курсу долара США до гривні ПАТ "Креді Агріколь", який застосовується для розрахунку - 27.11 грн. за 1 долар США, сума повернення кредиту станом на 07.04.2017 року становила: 11 390,79 доларів США х 27,11 = 308 804,32 грн.

Вважає, що нотаріус вчинила виконавчий напис відповідно до вимог чинного законодавства.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_7 просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України від 02 червня 2016 року №1402- VІІІ "Про судоустрій і статус суддів", у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення судового рішення без змін, а скарги без задоволення з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що подані нотаріусу документи не підтверджували безспірності заборгованості. При цьому зазначена сума до стягнення не узгоджувалась з наданими заставодержателем документами, а тому була непідтвердженою.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 25 червня 2014 року між ТОВ "Порше Мобіліті" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 50012053, за умовами якого сума кредиту становила 228 000 грн., еквівалент в дол. США - 19000 дол. США; сума додаткового кредиту - 125 628 грн., еквівалент в дол. США - 10 469 доларів США, строком на 60 місяців, зі сплатою відсотків у розмірі 10,50% річних, змінна ставка відповідно до статті 2.3. Загальних умов кредитування.

Відповідно до тексту вказаного договору, договір між Сторонами складають цей Кредитний договір, Загальні умови кредитування, Графік погашення кредиту, а також додаткові угоди та інші документи, що можуть бути укладені або підписані сторонами у відношенні кредиту (а.с.69 т.1).

28 червня 2014 року між ТОВ "Порше Мобіліті" та ОСОБА_2 укладено договір застави транспортного засобу №50012053, за умовами якого предметом застави сторони визначили автомобіль моделі Volkswagen, Тiguan, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.62 т.1).

Відповідно до п. 5.4 вказаного договору, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Відповідно до п. 1.4 цього договору, у випадку невиконання заставодавцем положень кредитного договору, заставодержатель має право отримувати задоволення всіх своїх вимог за рахунок предмета застави переважно перед іншими кредиторами в повному обсязі вимог, включаючи основну суму боргу, проценти за користування кредитом, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання, включаючи пеню та інші штрафні санкції, витрати заставодержателя, а також видатки по зверненню стягнення на предмет застави та його реалізацію.

У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором, ТОВ "Порше Мобіліті" на адресу ОСОБА_2 було надіслано вимогу (повідомлення) від 15.02.2016 р. щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитом (а.с.62).

З посиланням на п.3.2. договору ТОВ "Порше Мобіліті" вимагало від позивача дострокового повернення суми кредиту у повному обсязі та заборгованості відповідно до умов договору, що разом станом на поточну дату становило 331 213,21 грн. та складалося з: невиплаченої суми кредиту, що станом на поточну дату становило еквівалент 11 390,79 доларів США і відповідно до обмінного курсу за безготівковими операціями ПАТ "Креді Агріколь Банк" складало 297 504,65 грн.; несплачені чергові платежі ( прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу) - 29 967,24 грн.; штрафні санкції відповідно до ст.8.3 договору - 3021,32 грн.; витрати, понесені компанією з метою повернення простроченої заборгованості позичальнику - 720 грн.

Вимога містила попередження, що у випадку неповернення суми кредиту та несплати заборгованості протягом 30 календарних днів з дати одержання цієї вимоги, компанія буде змушена вдатися до примусового стягнення суми кредиту та заборгованості, в тому числі за рахунок автомобіля, що був переданий компанії у заставу для забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за договором. Якщо з будь-яких причин вимогу не буде отримано, перебіг вказаного строку починається з дати його відправлення. При цьому, згідно з умовами договору, за порушення терміну дострокового повернення кредиту до зазначеної заборгованості буде додано штраф у розмірі 20% від суми кредиту, що складає 45 600 грн. (а. с. 62).

Як вбачається з матеріалів справи, з заявою до нотаріуса про вчинення виконавчого напису відповідач звернувся лише 07 квітня 2017 року (а.с.60-61).

Судом встановлено, що 07 квітня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В. вчинено виконавчий напис про стягнення із заставодавця ОСОБА_2 на користь заставодержателя ТОВ "Порше Мобіліті" предмета застави, яким забезпечуються вимоги заставодержателя за кредитним договором №50012053 від 25 червня 2014 року.

За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета застави, запропоновано задовольнити вимоги ТОВ "Порше Мобіліті"за несплачені чергові платежі, штрафні санкції за період з 25 червня 2014 року по 15 лютого 2016 року, сума поточної заборгованості станом на 15 лютого 2016 року: сума кредиту до повернення - 308 804,32 грн.; штраф в розмірі 20% від суми кредиту - 45 600 грн. Сума до стягнення - 354 404,32 грн., а також відшкодування витрат заставодержателя пов'язаних із вчиненням виконавчого напису - на суму таких витрат (а.с.59 т.1).

Відповідно до ст. 87 Закону Країни «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна визначено Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов'язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Згідно з ч. 2 вказаної статті повідомлення повинно містити таку інформацію: 1) зміст порушення, вчиненого боржником; 2) загальний розмір не виконаної боржником забезпеченої обтяженням вимоги; 3) опис предмета забезпечувального обтяження; 4) посилання на право іншого обтяжувача, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, виконати порушене зобов'язання боржника до моменту реалізації предмета обтяження або до переходу права власності на нього обтяжувачу; 5) визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач; 6) вимогу до боржника виконати порушене зобов'язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Вимога-повідомлення ТОВ «Порше Мобіліті» про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання від 15 лютого 2016 року не містила визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач, а також вимоги до боржника виконати порушене зобов'язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, зазначена у вимозі-повідомленні від 15 лютого 2016 року сума заборгованості відрізняється від суми заборгованості, зазначеної у виконавчому написі нотаріуса від 07 квітня 2017 року. У вимозі було зазначену загальну суму заборгованості 331 213,21 грн., а у виконавчому написі - 354 404,32 грн. У виконавчому написі відсутнє посилання на те, що сума заборгованості визначена як еквівалент долара США, а також обмінного курсу, за яким здійснено перерахунок.

Відповідно до п. 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерством юстиції України 22.02.2012 N 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172 (далі за текстом - Перелік) (п. 3.5. Порядку).

Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи, для вчинення виконавчого напису ТОВ «Порше Мобіліті» надало нотаріусу лише копію кредитного договору. Разом з тим, відповідачем не було надано нотаріусу Загальних умов кредитування та Графіку погашення кредиту, що і складають в сукупності укладений між сторонами договір.

З матеріалів справи вбачається, що для одержання виконавчого напису приватному нотаріусу було надано документ піж назвою "Зведена облікова виписка з рахунку клієнта ОСОБА_2.", яка не містила відомостей, яка саме сума тіла кредиту залишилась не сплаченою та яка сума стягується з позичальника достроково. Вказана виписка містить лише суму заборгованості у розмірі 33 708,56 грн. та 25 745,03 грн., а не 308 804,32 грн., яку було стягнуто за виконавчим написом.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Семенової В.Г. були відсутні законні підстави для вчинення виконавчого напису від 07 квітня 2017 року, а доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» - Зайцева Михайла Михайловича залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 26 січня 2018 року.

Головуючий

Судді: