Справа №621/2194/17
РІШЕННЯ

іменем України

22 січня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Шахової В.В.,

за участі секретаря судових засідань - Міненко Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

Позивач, МТСБУ звернулось із позовом до ОСОБА_2, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь 25 666 грн. 30 коп. понесених витрат у зв'язку із сплатою страхового відшкодування, а також 1 600 грн. понесених витрат по сплаті судового збору за подання позову до суду. В обґрунтування позову зазначило, що 20.06.2014 року о 19 год. 00 хв. у м.Харкові по пр.Гагаріна водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 допустив зіткнення з автомобілем «Форд» державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3 На дату скоєння ДТП ОСОБА_2 не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача у скоєнні вищезазначеного ДТП підтверджується постановою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 31.07.2014 року. Розмір завданих збитків згідно звіту №283/07/2014 від 30.07.2017 року, що спричинені водію ОСОБА_3 становить 29 731, 567 грн. Зазначена шкода ОСОБА_2 не була відшкодована потерпілій особі, тому ОСОБА_3 з метою отримання відшкодування звернулась до МТСБУ з відповідною заявою до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/6287798 (термін дії з 06.10.2013 р. по 05.10.2014 р.). Договірних зобов'язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало.У зв'язку з настанням, передбаченної п.п. «а» п.41.1 ст.41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ 21.10.2014 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 24 776,30 грн. та відшкодовано витрати на встановлення розміру збитків та збір документів по справі у розмірі 890 грн.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, просив розглянути справу без його участі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Розгляд заяви проведено без фіксування судового засідання технічними засобами за неявки в судове засідання всіх учасників справи, які повідомлені про слухання справи належним чином, що відповідає положенням ч. 2 ст. 249 ЦПК України.

Оскільки ОСОБА_2 належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, повторно не з'явився в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів відповідно до ст. 223 ЦПК України.

Суд, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які особи, які беруть участь у справі посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до постанови Комінтернівського районного суду м.Харкова від 31.07.2014 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_2 визнанно винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу за допущену з його вини ДТП 20.06.2014 року о 19.00 годині з автомобілем марки Форд д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3

30.07.2014 року ОСОБА_3 з метою отримання відшкодування звернулась до МТСБУ з відповідною заявою до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/6287798 на автомобіль Форд д.н.з. НОМЕР_2 (термін дії з 06.10.2013 р. по 05.10.2014 р.).

Згідно звіту №283/07/2014 дослідження спеціаліста-автотоварознавця від 30.07.2017 року, вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу Форд д.н.з. НОМЕР_2 складає 29731,56 грн.

З матеріалів справи вбачається, що на дату скоєння ДТП ОСОБА_2 не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

21.10.2014 року МТСБУ платіжним дорученням № 7743 здійснило ОСОБА_3 виплату відшкодування в розмірі 24 776,30 грн.

Крім того, згідно платіжного доручення № 7387 від 25.09.2014 року МТСБУ сплатило ТОВ «ЕАК»Довіра» послуги аварійного комісара в розмірі 890 грн.

14.10.2014 року МТСБУ направило відповідачу листа, в якому запропонувало в добровільному порядку компенсувати понесені Бюро витрати, яке залишилось без відповідного реагування.

Відповідно до пп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції, яка діяла на момент вчинення ДТП, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

У пункті 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 цього Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Деліктне зобов'язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоди (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов'язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов'язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала.

При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов'язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов'язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України).

Первісне (основне) деліктне зобов'язання та зобов'язання, що виникло з регресної вимоги, не можуть виникати та існувати одночасно.

Спеціальний Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

За змістом цього Закону страхове відшкодування, яке за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності страховик виплатив третій особі, а не своєму страхувальнику, є одночасно й відшкодуванням шкоди третій особі (потерпілому) в деліктному зобов'язанні, оскільки страховик у договірних правовідносинах обов'язкового страхування відповідальності є одночасно боржником у цьому деліктному зобов'язанні.

Отже, з урахуванням зазначеного та з огляду на положення частини шостої статті 261 ЦК України моментом початку позовної давності для регресної вимоги страховика в правовідносинах буде день виконання основного зобов'язання і фактично день припинення цього зобов'язання належним виконанням - день проведення страховиком виплати страхового відшкодування третій особі (потерпілому в деліктному зобов'язанні).

Судом становлено, що на день скоєння ДТП ОСОБА_2 не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, його вина встановлена постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31.07.2014 року.

Згідно із частиною шостою статті 261 ЦК України за регресним зобов'язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, основне зобов'язання позивач виконав 24.10.2014 року, що підтверджено копією платіжного доручення, а позов до суду був поданий засобами поштового зв'язку та зареєстрований в суді 03.10.2017 року, тобто у межах трирічного строку, встановленого частиною шостою статті 261 ЦК України.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача коштів в розмірі понесених витрат вартості відновлювального ремонту автомобіля ОСОБА_3 в розмірі 24776,30 грн. є обґрунтованими та такми, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення 890,00 грн. витрат на послуги аварійного комісару (а.с.34-35), суд важає, що витрати позивача з оплати послуг аварійного комісару не входять до суми виплаченого позивачем страхового відшкодування, а є витратами, пов'язаними з господарською діяльністю МТСБУ.

З огляду на викладене, підстави для їх відшкодування за рахунок відповідача в порядку підпункту 38.2.1. пункту 38.2. статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відсутні.

За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача коштів в сумі 24776 грн. 30 коп.

Згідно ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ними і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору пропорційно (96,53 %) до задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 76-81, 89 , 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352 ЦПК України, ст.ст. 261 , 1191 ЦК України, ст.ст. 1 , 38, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -

ВИРІШИВ :

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН не відомий, паспорт НОМЕР_3, виданий Зміївським РВ УМВС України в Харківській області 03.07.2002, зареєстрованого по АДРЕСА_1) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України ( м. Київ, а/с № 272, ) кошти у розмірі 24776 (двадцять чотири тисячі сімсот сімдесят шість) грн. 30 коп. на рах. № 871 в Укрексімбанку м. Києва, МФО № 322313.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН не відомий, паспорт НОМЕР_3, виданий Зміївським РВ УМВС України в Харківській області 03.07.2002, зареєстрованого по АДРЕСА_1) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України ( м. Київ, а/с № 272, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1544 (одна тисяча п'ятсот сорок чотири) грн. 48 коп. на рах. № 871 в Укрексімбанку м. Києва, МФО № 322313.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене повністю або частково до Апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення або в порядку ч. 2 ст. 354 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасника справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Судове рішення складено 22 січня 2018 року.

Суддя