Справа № 567/64/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 рокум. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Венгерчук А.О.

секретар - Мельниченко Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Острог скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Форум", в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" до Острозького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Рівненській області в особі начальника Острозького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Рівненській області ОСОБА_1 на рішення органу державної виконавчої служби,

встановив:

в Острозький районний суд Рівненської області звернулось ПАТ "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" до Острозького районного відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області в особі начальника Острозького районного відділу ДВС ГТУЮ в Рівненській області ОСОБА_1 на рішення органу державної виконавчої служби, посилаючись на те, що в провадженні Острозького відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області перебував на виконанні виконавчий лист № 2-349/10, виданий 05.07.2010 року Острозьким районним судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в сумі 95434,00 грн. на користь ПАТ «Банк Форум». Вказує, що ОСОБА_2 є власником будинку з надвірними будівлями № 59, що знаходиться по вулиці ОСОБА_3 (вул. Кірова) в с. Хорів Острозького району Рівненської області. Даний будинок переданий у іпотеку банку в рахунок забезпечення заборгованості за кредитним договором, виданим у національній валюті-гривні.

Зазначає, що 29.12.2017 року начальником Острозького районного відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області було винесено постанову ВП № 52213334 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», іншого майна чи коштів ДВС не виявлено. Вважає, що твердження державного виконавця про те, що звернення стягнення на предмет іпотеки можливе лише за виконавчим написом нотаріуса або відповідним рішенням суду (виключно рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки) суперечить чинному законодавству. Дана постанова ПАТ «Банк Форум» була отримана поштою 05.01.2018 року.

Вважає постанову, винесену начальником Острозького районного відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області від 29.12.2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу незаконною та такою, що порушує права та інтереси ПАТ «Банк Форум» та просить її скасувати.

Представник ПАТ «Банк Форум» в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав зазначених в ній.

Начальник Острозького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Рівненській області ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, оглянувши та перевіривши матеріали скарги, вважає, що скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Згідно п.9 ч.3 ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є обовязковість рішень суду.

Окрім цього, відповідно до ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Чинним законодавством України у разі невиконання судових рішень, які набрали законної сили, передбачена процедура їх примусового виконання.

Так, статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". (ст.5 Закону).

За приписами ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, серед яких, в тому числі, виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 05.07.2010 року на підставі рішення Острозького районного суду Рівненської області від 17.06.2010 року у справі за позовом ПАТ "Банк Форум» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ПАТ "БанкФорум»" отримало виконавчий лист про стягнення заборгованості за кредитним договором. За даним виконавчим листом Острозьким РВ ДВС Головного територіального управління юстиції 15.09.2016 року було відкрито виконавче провадження № 52213334 з примусового виконання виконавчого листа.

Після відкриття виконавчого провадження державним виконавцем було подано запити до Державної фіскальної служби України про джерела доходів боржника фізичних осіб, до Пенсійного фонду України щодо роботи боржника за трудовими та цивільно-правовими договорами та про отримання пенсії, до державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо права власності на праві власності боржнику, до територіального сервісного центру, Головного управління Держпродспоживслужби у Рівненській області про надання вичерпної інформації про наявність будь-якого майна, зареєстрованого за боржником, Територіального сервісного центру № НОМЕР_1 МВС в Рівненській області про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

21.07.2017 року начальником Острозького районного відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області складено акт, згідно з якими за адресою проживання боржника майна на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості не виявлено. Боржник за вказаною адресою не проживає.

Постановою начальника Острозького РВ ДВС від 29.12.2017 року виконавчий лист повернуто стягувачу з підстав зазначених п.9 ч.1 ст.37 ЗУ "Про виконавче провадження". Згідно змісту вказаної постанови за ОСОБА_2 зареєстрований будинок, що знаходиться в іпотеці. Звернення стягнення на предмет іпотеки можливе лише за виконавчим написом нотаріуса або відповідним рішенням суду, державний виконавець використав результати виконавчих дій та документи наявні в матеріалах виконавчого провадження, а саме відповіді від контролюючих органів щодо майнового стану боржника ( а.с.5)

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10376062 від 12.04.2006 року за ОСОБА_2 зареєстрований житловий будинок з надвірними будівлями за адресою с. Хорів вул. ОСОБА_3 (вул.Кірова) буд.59 Острозького району Рівненської області. ( а.с.6).

Відповідно до штампу вхідного № 178-10, ПАТ "Банк Форум»" отримав постанову про повернення виконавчого документу стягувачу 05 січня 2018 року на підставі п.9 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" ( а.с.5).

27.03.2008 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк Форум»,укладений іпотечний договір № 0147/08/16-Z/S-1 за яким предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме будинок житловий з надвірними будівлями номер 59, що знаходиться по вулиці ОСОБА_3 в с. Хорів Острозького району Рівненської області ( а.с.7).

Відповідно до п.9 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За положеннями частин першої і третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За змістом статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, проводиться шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обовязки субєктів матеріальних правовідносин цивільної справи. Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Главою 4 цього Закону визначається загальний порядок звернення стягнення на майно боржника. Серед іншого, відповідно до частини першої статті 52 цього Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стаття 44 цього Закону передбачає черговість задоволення вимог стягувачів, згідно з якою в першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна.

Положеннями статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» визначено особливості звернення стягнення на заставлене майно. Зокрема, в першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна. А згідно із ч.7 цієї статті примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з врахуванням положень ЗУ «Про іпотеку».

Отже, за цієї норми підставою для застосування положень Закону України «Про іпотеку» до спірних правовідносин є звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто його арешт, вилучення та примусова реалізація в розумінні частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, норми Закону України «Про виконавче провадження» допускають звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без відповідного рішення в межах процедури стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотекодержателя.

Відповідно до порядку примусового звернення стягнення коштів з боржника, врегульованого Законом України «Про виконавче провадження», першочергово звертається стягнення на відповідні кошти боржника, рухоме майно, а за його відсутності на обєкти нерухомості.

Відповідно до ст.575 ЦК України іпотеку визначено як окремий вид застави, то норми Закону України "Про виконавче провадження" дозволяють звернути стягнення на іпотечне майно для задоволення вимог іпотекодержателя.

Зі змісту ст. ст. 10, 12, 51, 60 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що примусова реалізація майна за рішенням суду з прилюдних торгів не є правочином, а є виконанням рішення суду.

Крім того, ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено черговість задоволення вимог стягувачів, згідно з якою у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна.

Як вбачається із вищевикладеного, норми цього Закону дозволяють державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобовязань, за таких умов: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем; дотримання порядку реалізації майна, визначеного Законом України «Про іпотеку».

Відповідно до ст.10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.18 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 ст. 18 вищезазначеного Закону передбачено перелік прав виконавця під час здійснення виконавчого провадження.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У відповідності до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Матеріалами справи та виконавчого провадження підтверджено, що при винесенні постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві від 29.12.2017 року начальник Острозького відділу ДВС діяла не на підставі та у спосіб, визначений законом та прийшла помилково до висновку про повернення виконавчого документу на підставі п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», так як чинне законодавство України дозволяє державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобовязань, таким чином суд приходить до висновку про передчасність повернення виконавчого документа та порушення в зв'язку з цим прав стягувача, а тому скарга підлягає до задоволення. Окрім того, як вбачається із матеріалів справи державним виконавцем не було надано доказів щодо вчинення всіх передбачених законом дій щодо примусового виконання рішення суду.

Відповідно до статті 41 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Згідно зі ст. 453 ЦПК України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, ЗУ "Про виконавче провадження", суд

ухвалив:

скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Форум", в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" до Острозького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Рівненській області в особі начальника Острозького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Рівненській області ОСОБА_1 на рішення органу державної виконавчої служби задоволити.

Визнати незаконною та скасувати постанову начальника Острозького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Рівненській області ОСОБА_1 від 29 грудня 2017 року про повернення стягувачу виконавчого документу у справі № 2-349/10, виданого Острозьким районним судом Рівненської області 05 липня 2010 року по виконавчому провадженню № 52213334.

Зобовязати Острозький районний відділ державної виконавчої служби Острозького ГТУЮ у Рівненській області відновити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого Острозьким районним судом Рівненської області 05.07.2010 року по справі 2-349/10.

Звернути увагу начальника Острозького відділу ДВС на необхідність дотримання Закону України «Про виконавче провадження» при винесенні постанов.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області шляхом подання через Острозький районний суд Рівненської області апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_5