ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1602/18 Справа № 198/26/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Маренич С.О. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Каратаєвої Л.О.

суддів Деркач Н.М., Куценко Т.Р.

за участю секретаря судового засідання Хоменко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа - Банк» м. Київ до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

12 січня 2015 року ПАТ Альфа Банк звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Просили, з урахуванням уточнень, стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором, станом на 21.05.2015 року, у розмірі 885986,70 грн., з яких 787351,34 грн. - заборгованість за кредитом, 76841,01 грн. - заборгованість по відсотках, 21793,35 грн. пеня та вирішити питання судових витрат (том 1 а.с.1-3, том 2 а.с.6-7).

Рішенням Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2018 року позов ПАТ «Альфа - Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа Банк» у солідарному порядку, заборгованість за кредитним договором № 0317/0808/45-028 від 15 серпня 2008 року, що утворилася станом на 21 травня 2015 року, в розмірі 885986,70 грн. 70 коп., яка складається з: 787351,34 грн. - заборгованість за кредитом; 76841,01 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 21793,35 грн. - пеня за порушення терміну сплати платежів. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа Банк» на відшкодування судових витрат по справі - 1827, 00 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа Банк» на відшкодування судових витрат по справі - 1827, 00 грн. (том 3 а.с.33-40).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі ( том 3 а.с.99-105).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк», укладено договір купівлі продажу прав вимоги за кредитними договорами.

15.06.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» укладено договір купівлі - продажу прав вимоги за кредитним договором.

Згідно вищезазначених угод (договорів) відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 0317/0808/45-028 від 15.08.2008 року, що був укладений між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та відповідачем ОСОБА_1, на користь ПАТ «Альфа Банк».

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, на даний час усі права кредитора за вищевказаним кредитним договором належать ПАТ «Альфа Банк».

15.08.2008 року ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та відповідач ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 0317/0808/45-028, з наступними змінами та доповненнями до договору № 1 і № 2 від 09.07.2009 року, відповідно до умов якого Банк надає позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 46800 доларів США на строк по 15.08.2023 року включно на умовах, передбачених у цьому договорі, а позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобовязання у повному обсязі у терміни, передбачені цим договором (п. 1.1 кредитного договору) (том 1 а.с. 5-9, 12).

Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі 12,50 % річних за весь строк фактичного користування кредитом, при цьому сторони за взаємною згодою встановили, що розмір процентної ставки може змінюватися без укладення додаткового правочину до цього договору (п. 1.3 Договору).

Кредит надається Банком у готівковій формі через касу банку або у безготівковій формі на підставі заяви позичальника, з метою подальшої конвертації суми отриманого кредиту у національну валюту України та здійснення розрахунків за договором купівлі продажу, зазначеним у п. 1.4 цього договору (п. 1.2 Договору).

Кредитні кошти призначені для здійснення позичальником розрахунків по договору купівлі продажу квартири № 20 в будинку № 28, що знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Криворізька, загальною площею 37, 2 кв. м (п. 1.4 кредитного договору).

Умовами кредитного договору передбачено, що позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів за період користування кредитом шляхом здійснення фіксованих (ануїтетних) платежів з 10.10.2008 року у сумі 576,82 доларів США у чітко встановлений цим договором термін 10 числа кожного місяця та в день закінчення кредитного договору; з 10.09.2009 року шляхом здійснення фіксованих платежів у сумі 428, 41 доларів США у чітко встановлений цим договором термін 10 числа кожного місяця; починаючи з 10.07.2010 року, погашення кредиту та сплата процентів за період користування кредитом здійснюється позичальником шляхом внесення фіксованих платежів у сумі 503, 98 доларів США 10 числа кожного місця; починаючи з 10.07.2011 року погашення кредиту та сплата процентів за період користування кредитом здійснюється позичальником шляхом внесення фіксованих платежів у сумі 620, 49 доларів США 10 числа кожного місяця та в день закінчення кредитного договору (п. 3.1.1 кредитного договору, п. 3.1.1 договору про внесення змін та доповнень № 1 до кредитного договору) (том 1 а.с. 5, 10).

Відповідно до розділу 5 кредитного договору «Обовязки позичальника» відповідач по справі ОСОБА_1 зобовязався забезпечити своєчасну оплату фіксованих (ануїтетних) платежів, передбачених даним договором, шляхом забезпечення наявності на рахунку, зазначеному в п. 3.1.3 договору, грошових коштів у сумі достатній для здійснення таких платежів до настання терміну їх сплати; належним чином виконувати свої зобовязання за цим договором.

Розділом 7 кредитного договору «Права позичальника» передбачено право позичальника здійснити дострокове погашення всієї заборгованості за кредитом.

Згідно п. п. 8.1, 8.3, 8.5 кредитного договору за порушення терміну сплати ануїтетних платежів за цим договором позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення в тому числі, день погашення простроченої заборгованості.

Пені та/або штрафи сплачуються позичальником у національній валюті по офіційному курсу НБУ на день сплати.

Сторони домовились, що строк позовної давності за будь якими вимогами Банку, що випливають з цього договору встановлюється тривалістю три роки.

Згідно п. п. 9.1, 9.2 кредитного договору у випадку невиконання позичальником будь яких своїх зобовязань за цим договором та/або у випадку порушення позичальником строків платежів за договором Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а позичальник зобовязаний виконати зазначені зобовязання в порядку, передбаченому п.п. 9.2, 9.3 цього договору.

Вимога про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, направляється позичальникові у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту її надіслання Банком на адресу позичальника. У випадку невиконання позичальником вимоги Банку про дострокове погашення кредиту, Банк має право, в тому числі, пред»явити позов у відношенні позичальника.

Вказаний кредитний договір оспорювався відповідачем ОСОБА_1 в судовому порядку з підстав його недійсності.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12.12.2017 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08.09.2017 року за позовом ОСОБА_1 до ПАТ »Альфа-Банк» про визнання недійсним кредитного договору, яким ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог відмовлено, залишено без змін (том 2 а.с. 182-183).

Одночасно, на забезпечення виконання зобовязань відповідача ОСОБА_1, що випливають з основного кредитного договору, відповідно до ст. 553 ЦК України, 15 серпня 2008 року за № 0317/0808/45-028-Р-1 ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та відповідачка ОСОБА_2 уклали договір поруки (том 1 а.с. 17).

Згідно п. 1 Договору поруки поручитель зобовязується перед Банком відповідати за виконання зобовязань щодо повернення коштів, наданих Банком, позичальнику ОСОБА_1 у вигляді кредиту/кредитної лінії, згідно з кредитним договором № 0317/0808/45-028 від 15.08.2008 року, у сумі 46800 доларів США, строком до 15 серпня 2023 року, з процентною ставкою 12,50 % річних за їх використання.

Поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед Банком за виконання позичальником умов основного зобовязання, яким є кредитний договір, а також додаткові угоди до нього, які будуть укладені між Банком та позичальником і є невідємною частиною кредитного договору, усім належним йому майном та грошовими коштами (п. 2 договору поруки).

Відповідальність поручителя за цим договором обмежується сумою кредиту, визначеною згідно з основним зобовязанням, нарахованими процентами, пенею, комісіями та іншими платежами, передбаченими основним зобовязанням (п. 3 договору поруки).

У разі невиконання позичальником умов основного зобовязання в строк, поручитель погашає суму кредиту, нараховані проценти та штрафні санкції за несвоєчасне повернення позичальником коштів, наданих в межах основного зобовязання та процентів за користування кредитом за першою вимогою Банку протягом трьох банківських днів з моменту отримання поручителем надісланої Банком письмової заяви про невиконання позичальником своїх зобовязань (п. 4 договору поруки).

Сторони, керуючись умовами ч. 4 ст. 559 ЦК України, встановили, що строком припинення поруки, встановленої цим договором, є повне виконання позичальником або поручителем своїх обовязків, передбачених основним зобовязанням (п. 10 договору поруки).

Виходячи з розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 01.10.2014 (том 1 а.с. 20), відповідач ОСОБА_1 свої зобовязання належним чином не виконував, тим самим порушив умови кредитного договору, в результаті чого позивач скористався правом дострокової вимоги виконання зобовязання, а саме правом вимагати дострокового повернення кредиту в сумі 39057,01 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 505992, 08 грн. та підтверджено наявною в матеріалах справи вимогою про дострокове повернення кредиту за № 101846-102б/б від 10.11.2014 року, адресованою відповідачам по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (том 1 а.с. 21, 22), при цьому 12.01.2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором, у звязку з невиконанням відповідачами вимоги про дострокове повернення кредиту.

У звязку з невиконанням відповідачами умов кредитного договору станом на 21.05.2015 року виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 885986,70 грн., обрахованої за офіційним курсом НБУ станом на 21.05.2015 року, з яких 787351,34 грн. - заборгованість за кредитом, 76841,01 грн. - заборгованість по відсотках, 21793,35 грн. - пеня, що підтверджено в судовому засіданні розрахунком заборгованості за кредитним договором, виконаним станом на 21.05.2015 року (том 2 а.с. 8, 9).

Пеня в розмірі 21793, 35 грн. обрахована за період з 10.05.2014 року по 21.05.2015 року (т. 2 ас. 8-9), що відповідає п. 8.5 кредитного договору, згідно якого сторони домовились, що строк позовної давності за будь якими вимогами банку, що випливають з цього договору встановлюється три роки.

Доводи представника позивача про неналежне виконання відповідачами своїх зобовязань щодо умов кредитного договору, договору поруки, повністю підтверджені письмовими доказами, а саме кредитним договором № 0317/0808/45-028 від 15.08.2008 року ( том 1 а.с. 5-12), договором поруки № 0317/0808/45-028-Р-1 від 15.08.2008 року (том 1 а.с. 17), розрахунком погашення заборгованості за кредитним договором станом на 21.05.2015 року (том 2 ас. 8, 9).

Задовольняючи позовні вимоги в поновному обсязі, суд першої інстанції виходив із їх законності та обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Судом першої інстанції встановлено, що позичальник допустив прострочення виконання зобовязання за кредитним договором в результаті чого утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідачів на користь банку.

Розмір заборгованості доводиться наданим банком розрахунком, який у встановленому законом порядку не спростований відповідачами.

Доводи апеляційної скарги щодо різкого збільшення курсу Долару США, не може бути підставою для ухилення від виконання зобовязання, оскільки укладаючи спірний договір в іноземній валюті, сторони брали на себе певні ризики на випадок зміни валютного курсу та в момент укладення договору не мали будь-яких законних підстав вважати, що зміна встановленого валютного курсу не настане. Незмінюваність курсу гривні відносно іноземних валют, зокрема до долара США, законодавчо не закріплена. Нестабільність курсу гривні до долара США є загальновідомим фактом, який не міг бути невідомим відповідачам.

Доводи апеляційної скарги, щодо неправомірності зміни процентної ставки, колегія суддів відхиляє, оскільки всі зміни нарахування процентів відбулися виключно у відповідності до умов кредитного договору №0317/0808/45-028 від 15.08.2008 з усіма наступними змінами та доповненнями.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: