Кодимський районний суд Одеської області
__________________________________________________________________________________________
Справа № 503/2489/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2018 року м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Гури А.І.

при секретарі Поліковській О.І.

учасники справи: позивач ОСОБА_1,

відповідач - Писарівська сільська рада Кодимського району Одеської області

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кодимі, Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Писарівської сільської ради, Кодимського району, Одеської області, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, 14 грудня 2017 року, звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті чоловіка ОСОБА_3, померлого 17 січня 2004 року.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 посилається на те, що 17 січня 2004 року після смерті чоловіка - ОСОБА_3, відкрилась спадщина земельна частка (пай) розміром 2,98 в умовних кадастрових гектари, вартістю 73022,88 грн., на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0120574, виданого Кодимською районною державною адміністрацією по території Писарівської сільської ради на імя ОСОБА_3. На час відкриття спадщини єдиним спадкоємцем за законом була вона, як дружина спадкодавця. Вона спадщину прийняла як особа, що на час відкриття спадщини проживала зі спадкодавцем. Звернулась до нотаріуса за оформленням спадщини, однак отримала відмову в цьому, оскільки був відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Цей документ був утрачений. З приводу втрати сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0120574, вона звернулася для опублікування оголошення в газеті «Вісті Кодимщини». Правовстановлюючий документ так і не знайшовся. Все вище зазначене і змусило її звернутися за захистом свого права до суду. Просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну частку (пай) розміром 2,98 в умовних кадастрових гектари, вартістю 73022,88 грн., на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0120574, виданого Кодимською районною державною адміністрацією по території Писарівської сільської ради на імя ОСОБА_3, померлого 17 січня 2004 року, який був утрачений.

В судове засідання позивач не зявилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача (Писарівської сільської ради, Кодимського району, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов визнає.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх учасників справи) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення.

Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно статті 10 ЦПК України (ч.1-4) суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом установлено наступне.

17 січня 2004 року помер ОСОБА_3, що вбачається з дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії І-ЕД №414890, видане 19 січня 2004 року Писарівською сільською радою Кодимського району Одеської області, актовий запис №07.

Позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги за законом, як дружина спадкодавця (ч.1 ст.1261 ЦК України).

Це вбачається з дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД №346132, виданого Грабівською сільською радою 23 лютого 1984 року, згідно якого після укладення шлюбу з ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5 присвоєне прізвище «Копач», актовий запис №2.

Спадщина, що відкрилася після смерті ОСОБА_3, складається з земельної частки (паю) розміром 2,98 в умовних кадастрових гектари, вартістю 73022,88 грн., на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0120574, виданого Кодимською районною державною адміністрацією по території Писарівської сільської ради на імя ОСОБА_3 (інформація Відділу Держгеокадастру в Кодимському районі №251/139-17 від 13 грудня 2017 року).

Згідно частини 1 статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Звернення до суду за захистом свого права позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про оформлення спадщини після смерті спадкодавця, зясувалося, що відсутні документи на спадкове майно (оригінал сертифікату про право на земельну частку (пай)).

Про втрату правовстановлюючого документу позивачем опубліковане оголошення в газеті «Вісті Кодимщини» №49 від 09 грудня 2017 року.

З огляду на викладене нотаріусом було відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину ( лист №1735/02-14 від 09 грудня 2017 року).

В пункті 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, розяснюється, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Іншого способу захисту свого права у позивача не було. Докази, надані позивачем є належними, допустимими, достовірними та достатніми (ст.ст.77-80 ЦПК України).

З огляду на викладене, суд констатує, що позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6 і тим самим набула право власності на спадкове майно - земельну частку (пай) розміром 2,98 в умовних кадастрових гектари, вартістю 73022,88 грн., на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0120574, виданого Кодимською районною державною адміністрацією по території Писарівської сільської ради на імя ОСОБА_3, померлого 17 січня 2004 року, який був утрачений.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 1261 ч.1, 1268 ч.5 ЦК України, керуючись ст.ст. 200, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Писарівської сільської ради, Кодимського району, Одеської області, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, право власності на спадкове майно - земельну частку (пай) розміром 2,98 в умовних кадастрових гектари, вартістю 73022,88 грн., на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-12 №0120574, виданого Кодимською районною державною адміністрацією по території Писарівської сільської ради на імя ОСОБА_3, померлого 17 січня 2004 року, який був утрачений.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.І.ГУРА