Справа № 446/597/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Бакай І.А.
Провадження № 22-ц/811/631/18 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 03 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка ОСОБА_2 13.03.2015 звернулась до суду з позовом, який у подальшому уточнила та просила стягнути з відповідача ОСОБА_4 50000 грн, що є 1/2 частини вартості автомобіля, що є спільною власністю подружжя. В підтвердження заявлених вимог покликалася на те, що з 15 жовтня 2002 року по 05 березня 2015 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, під час якого вони придбали автомобіль марки "Mercedes-Benz С180", державний номерний знак НОМЕР_1, 1996 року випуску, кузов № НОМЕР_2, який зареєстрований за ОСОБА_4 У подальшому їй стало відомо, що 27.01.2015 відповідач перереєстрував спірний автомобіль на ім'я свого батька - ОСОБА_5, на що вона, будучи в той час його дружиною, згоди не давала. Вважає, що оскільки вказаний вище автомобіль був придбаний нею та відповідачем за час шлюбу, то такий відноситься до спільного майна подружжя і підлягає поділу в рівних частках. Оскільки в судовому засіданні при розгляді даної справи попереднім складом суду відповідач визнав факт придбання автомобіля за 4000 доларів США, просила стягнути з відповідача 2000 доларів США, що становить 50000 грн.

Рішенням Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 03 травня 2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 40 800 гривень та 198 грн. 78 коп. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що позивачем не представлено доказів щодо користування подружжям під час перебування у шлюбі спірним автомобілем, а районним судом не досліджено питання чи автомобіль було придбано в інтересах сім'ї. Вказує, що довідка-рахунок від 24.01.2015р. була безпідставно прийнята судом першої інстанції як доказ. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просила рішення залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

ОСОБА_4 та його представник у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи (а.с.15 т.2), тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України здійснюється колегією суддів за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам відповідає.

Судом установлено, що 15 жовтня 2002 року між сторонами укладено шлюб, який рішенням Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 05 березня 2015 року розірвано.

Відповідно до інформаційної довідки Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування Кам'янка-Бузького та Буського районів за ОСОБА_4 в період з 2002 року був зареєстрований один транспортний засіб, а саме: автомобіль марки "Mercedes-Benz С180", державний номерний знак НОМЕР_1, 1996 року випуску, кузов № НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію видане 06 січня 2011 року.

27 січня 2015 року вищезазначений автомобіль перереєстрований на ОСОБА_5, присвоєно державний номерний знак НОМЕР_3 та у подальшому відчужений.

З матеріалів справи убачається, що у червні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2, в якому зазначав, що спірний автомобіль було придбано виключно за кошти, які належали лише його батькові - ОСОБА_5, а точніше за кошти, які залишились після продажу батьківської квартири, частина коштів яких була витрачена на ремонт квартири АДРЕСА_1»янка-Бузького району Львівської області, а за другу частину коштів було придбано спірний автомобіль. На підставі наведеного ОСОБА_4 просив визнати за ним право особистої приватної власності на автомобіль марки "Mercedes-Benz С180", державний номерний знак НОМЕР_1, 1996 року випуску, кузов № НОМЕР_2, а також стягнути з ОСОБА_2 ? частину спільно нажитого майна у розмірі 33 750 грн.; ? частину вартості комунальних послуг за період з січня 2012 року по травень 2015 року в розмірі 7 359,36 грн, зобов'язати ОСОБА_2 знятись з реєстрації місця проживання у квартирі АДРЕСА_2

Рішенням Кам»янка-Бузького суду Львівської області від 31.08.2015 у даній справі, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 29.10.2015, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено. Відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_4 про визнання права власності на спірний автомобіль, районний суд виходив з недоведеності таких вимог (а.с.86-89, 118-120 т.1) .

Статтею 60 СК України встановлено, що майно набуте подружжями за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Враховуючи наведене, районний суд прийшов до вірного висновку про те, що спірний автомобіль, який придбано у період перебування сторін у шлюбі, є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Однак всупереч вимог ст.65 СК України відповідач розпорядився спірним автомобілем без згоди позивача, тому ? частину вартості автомобіля слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Відповідно до роз»яснень, викладених у п.30 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об»єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст. 65 СК.

У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім»ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Відповідно до роз»яснень, викладених у п.22 вищезазначеної Постанови поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Згідно довідки-рахунку № 966256 від 24.01.2015 року ОСОБА_5 автомобіль марки "Mercedes-Benz С180", кузов НОМЕР_4 придбано за 81600 грн.

Вказана довідка-рахунок, яка була надана суду відповідачем (а.с.35 т.1), є належним та допустимим доказом, тому вірно взята судом до уваги при визначенні вартості спірного транспортного засобу.

За таких обставин, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, вірно встановив обставини справи та прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову ОСОБА_2

Рішення суду відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення суду не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4залишити без задоволення.

Рішення Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 03 травня 2018 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 22.12.2018р.

Головуючий

Судді