Справа № 196/476/13-ц
№ провадження 2/196/12/2018
УХВАЛА

"24" січня 2018 р. смт. Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Зубій А.В.

при секретарі Дорошенко В.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_1-ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

адвоката відповідача-Бут Н.В.

представників відповідача ОСОБА_4 РДА - ОСОБА_5

представника третьої особи ОСОБА_6,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 районної державної адміністрації Дніпропетровської області, третя особа Китайгородська сільська рада Царичанського району Дніпропетровської області, про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення та зняття з реєстрації,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Царичанського районного суду Дніпропетровської області перебуває справа за вказаним позовом.

23 січня 2018 року на адресу суду надійшла заява від гр.ОСОБА_7 про залучення його на підставі ст.53 ЦПК України до участі в даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Подану заяву обґрунтовує тим, що йому відомо про те, що в ОСОБА_4 районному суді Дніпропетровської області розглядається справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 районної державної адміністрації Дніпропетровської області, третя особа Китайгородська сільська рада Царичанського району Дніпропетровської області, про виселення ОСОБА_3 з належного позивачці будинку та зняття її з місця реєстрації проживання. З інформації, якою він володіє, йому також стало відомо, що умовою виселення відповідачки з будинку по вул.Береговій, 2-а в с.Китайгород Царичанського району Дніпропетровської області є надання їй іншого місця проживання, яке повинно бути зазначено в рішенні суду, що відповідає приписам ст.109 ЖК УРСР. Посилається на те, що в приватній власності має квартиру, яка на даний час пустує, оскільки він проживає за іншим місцем проживання, а тому керуючись чисто гуманними діями, в разі, коли буде вичерпано уже весь перелік можливих варіантів надання ОСОБА_3 іншого житла (тобто, не виявиться ніяких родичів, які змогли б її прийняти до себе на проживання, ні в державних фондах, ні в фондах місцевого самоврядування не буде вільного житла для відповідачки), він на безоплатних умовах (за виключенням комунальних послуг) має на меті надати для проживання ОСОБА_3 свою вільну квартиру, яка належить йому на праві приватної власності, в результаті чого вона буде захищена правом на житло, а у ОСОБА_1 буде захищене її право власності.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали подану заяву і просили її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та її адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечили проти заявленого клопотання, посилаючись на те, що на будь-які права чи інтереси гр ОСОБА_7 рішення у цій справі вплинути не може.

Представники відповідача ОСОБА_4 РДА - ОСОБА_5 просив покласти вирішення даного питання на розсуд суду.

Представник третьої особи Китайгородської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області ОСОБА_6 також вирішення клопотання залишила на розсуд суду.

Заслухавши позиції учасників справи, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно із частиною 1 статті 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов'язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

У заявах про залучення третіх осіб і в заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов'язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі (частини 4 та 5 статті 53 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.03.2017 року рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2015 року та ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2016 року були скасовані, а справа направлена на новий розгляд.

Вказана ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.03.2017 року містить посилання на те, що нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є стаття 109 ЖК УРСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення.

Згідно із частиною 2 статті 109 ЖК УРСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Отже, ч.2 ст. 109 ЖК УРСР встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання їм іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання їм іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, придбане ними за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою цього жилого приміщення.

Тобто за змістом вказаних вище положень закону, особам, яких виселяють із жилого будинку (жилого приміщення), що є предметом іпотеки, та яке було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла, надається інше постійне житло (а.с.129 т.3).

Наведені гр. ОСОБА_7 в поданій ним до суду заяві підстави для залучення його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, і який являється сторонньою особою, жодного відношення до предмета спору він немає, не містять доводів про те, на які саме його права чи обов'язки та яким чином може вплинути рішення суду у цій справі.

Посилання на те, що він на безоплатних умовах (за виключенням комунальних послуг) має на меті надати для проживання ОСОБА_3 свою вільну квартиру, яка належить йому на праві приватної власності, не є само по собі підставою для залучення його до участі у справі в якості третьої особи. Крім того, як зазначено в самій заяві гр. ОСОБА_7, він має на меті надати свою квартиру в разі, коли буде вичерпано уже весь перелік можливих варіантів надання ОСОБА_3 іншого житла (тобто, не виявиться ніяких родичів, які змогли б її прийняти до себе на проживання, ні в державних фондах, ні в фондах місцевого самоврядування не буде вільного житла для відповідачки), а вказані питання в судовому засіданні ще не були встановлені.

В зв'язку з цим, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про залучення його на підставі ст.53 ЦПК України до участі в даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Керуючись вимогами статей 53, 182, 258-260, 353 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_7 про залучення його на підставі ст.53 ЦПК України до участі в даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - відмовити.

Ухвала суду окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя А.В. Зубій