Справа №611/984/17
Провадження №2/611/408/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2017 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Коптєва Ю.А.,

за участю секретаря - Ведмідь І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Барвінкове цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

03 листопада 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» в особі представника Савіхіної А.М. звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 18 листопада 2010 року в розмірі 53 466,62 грн.

В обґрунтування заявлених вимог вказують на те, що між позивачем та ОСОБА_1. було укладено кредитний договір №б/н від 18 листопада 2010 року, відповідно до якого останній було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, ОСОБА_1 взяті на себе зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала.

В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності позовні вимоги не визнала, у позові просила відмовити, вказала що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки строк дії наявної у неї картки встановлений до січня 2014 року, останній платіж здійснено 23 липня 2014 року, а тому сплив трирічний строк позовної давності.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

Відповідно до Кредитного договору №б/н від 18 листопада 2010 року ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1. було надано кредит у розмірі 1700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

З наданої фотокопії свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1 виданого 19 лютого 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Барвінківського районного управління юстиції Харківської області, вбачається, що після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 отримала прізвище «ОСОБА_3».

При укладенні даного Договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

У заяві Позичальника та Умовах та правилах надання банківських послуг, які є складовою частиною Договору, Банк має право здійснювати зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, якщо на протягом 7 днів Банк не отримав повідомлення від клієнта про непогодження із змінами, то вважається, що Клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку Кредиту (кредитного ліміту) Банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням Банку без попереднього повідомлення клієнта.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Пунктом 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, встановлено що Позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Крім того, п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди Банку.

Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених даним договором більш як на 120 днів, Клієнт зобов'язується сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову.

В матеріалах справи міститься наданий позивачем розрахунку, відповідно до якого, станом на 31 серпня 2017 року, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «Приватбанк» становить 53 466, 62 грн.

ОСОБА_1 було внесено останній платіж в рахунок погашення простроченої заборгованості 23 липня 2014 року.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Повернення заборгованості за кредитним договором включає в себе зобов'язання позичальника здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені заявою позичальника, та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлено відповідальність за порушення порядку повернення кредиту та процентів за користування ним.

Оскільки умовами договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, початок позовної давності для стягнення нарахованих платежів утвореної відповідачем заборгованості необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань.

Вказана правова позиція викладена в правовому висновку Верховного Суду України у справі № 6-116 цс 13 по спору про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У кредитному договорі від 18 листопада 2010 року сторонами погоджено, що строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії карти.

Із змісту правил користування платіжною карткою, вбачається, що строк дії Картки вказаний на ній (місяць, рік). Картка дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці.

Відповідно до Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Строк дії картки відповідача сплив 31 січня 2014 року, що підтверджується даними нанесеними на картку.

Відповідно до Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Разом з тим з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором б/н від 18 листопада 2010 року вбачається, що останній платіж ОСОБА_1 здійснила 23 липня 2014 року.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ч.3 ст.264 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Як вбачається із матеріалів справи, позовна заява була подана позивачем 03 листопада 2017 року, що підтверджується відбитком штемпеля вхідної кореспонденції суду на позовній заяви ( а.с.1) . Тобто на момент звернення до суду із позовом позивачем пропущено строк позовної давності.

Враховуючи вказане суд погоджується з доводами позивача, що звернувшись до суду лише 03 листопада 2017 року позивач пропустив строк позовної давності за кредитним договором № б/н від 18 листопада 20110 року.

В п. 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" (Заява N 4909/04) від 10.02.2010 року вказано, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), N 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Оскільки представником відповідача у спорі заявлена вимога про застосування наслідків спливу строку позовної давності, враховуючи відсутність поважних причин, з яких Банк не звертався до суду з позовом, суд вважає, що у позові позивачу слід відмовити у зв'язку із пропуском строку давності.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 81, 133, ч.1 ст.141, ч.2 ст. 247, ст. ст. 258, 259, 263 - 265, 268, ч. 2 ст. 281, 354 п. п. 9 п. 1 Розділу ХІІІ ЦПК України, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - відмовити повністю.

Дата складення повного судового рішення 09 січня 2018 року.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.А. Коптєв