Єдиний унікальний номер 741/957/18
Провадження № 2/741/506/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 19 грудня 2018 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Матюхи В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

Позивачі звернулися до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що житловий будинок № 34 по вул. Мірошника в м. Носівка Чернігівської області відносився до типу колгоспних дворів. Станом на 15 квітня 1991 року членами даного колгоспного двору були вони (позивачі) та ОСОБА_3, який помер 14 квітня 2017 року. Вони (позивачі) та ОСОБА_4 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3, у нотаріуса уклали договір поділу спадщини, за яким ОСОБА_1 та ОСОБА_2 успадковують по 1/2 частині зазначеного житлового будинку, а ОСОБА_4 земельні ділянки. Нотаріус відмовив їй (позивачам) у видачі свідоцтв про право на спадщину на належну ОСОБА_3 частину спадкового житлового будинку. Державний реєстратор відмовив ОСОБА_1 у реєстрації права власності на належну їй, як члену колишнього колгоспного двору, 1/2 частину зазначеного житлового будинку.

У судове засідання позивачі не зявилися, подали до суду заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просили їх задовольнити, справу розглянути без їх участі.

У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не зявився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи проводити без участі їх представника.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 34 по вул. Мірошника в м. Носівка Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані та проживали ОСОБА_3 та ОСОБА_1, що підтверджується копіями свідоцтва на право власності на жилий будинок від 25 квітня 1988 року (а.с. 10) та домової книги (а.с. 17).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

За таких обставин ОСОБА_3 та ОСОБА_1 належало по 1/2 частині житлового будинку № 34 по вул. Мірошника в м. Носівка Чернігівської області, як членам колишнього колгоспного двору.

14 квітня 2017 року помер ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9).

У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняли його дружина ОСОБА_1, дочка ОСОБА_2 та син ОСОБА_4, які 8 травня 2018 року уклали між собою договір про поділ спадкового майна, який був посвідчений державним нотаріусом Носівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 829. За цим договором спадщина ОСОБА_3 була поділена таким чином, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 успадковують 1/2 частину житлового будинку № 34 по вул. Мірошника в м. Носівка Чернігівської області з господарськими будівлями і спорудами, яка належала ОСОБА_3, як члену колишнього колгоспного двору, що підтверджується обставинами, викладеними у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 708/02-31 від 8 травня 2018 року (а.с. 18).

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах (по 1/4 частині за кожним) успадкували після смерті ОСОБА_3 належну йому 1/2 частину житлового будинку № 34 по вул. Мірошника в м. Носівка Чернігівської області.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на частину житлового будинку, що належала ОСОБА_3, у звязку із відсутністю на нього чинного правовстановлюючого документа, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 708/02-31 від 8 травня 2018 року (а.с. 18).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 зверталася до державного реєстратора з метою реєстрації за собою права власності на належну їй, як члену колишнього колгоспного двору, 1/2 частину вищезазначеного житлового будинку, але їй було відмовлено у звязку з тим, що державний реєстратор не наділений правом визначення часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно колгоспного двору, що підтверджується повідомленням від 27 червня 2018 року (а.с. 12).

З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок № 34 по вул. Мірошника в м. Носівка Чернігівської області виготовлена технічна документація (а.с. 13-15).

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивачів, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за їх рахунок.

На підставі вищевикладеного та ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст.ст. 392, 1261, 1267, 1268 ЦК України, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, постановою Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності:

- на 1/2 частину житлового будинку № 34 по вул. Мірошника в м. Носівка Чернігівської області, загальною площею 89,5 кв. м., житловою площею 43,3 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, як членом колишнього колгоспного двору;

- на 1/4 частину житлового будинку № 34 по вул. Мірошника в м. Носівка Чернігівської області, загальною площею 89,5 кв. м., житловою площею 43,3 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 14 квітня 2017 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на 1/4 частину житлового будинку № 34 по вул. Мірошника в м. Носівка Чернігівської області, загальною площею 89,5 кв. м., житловою площею 43,3 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 14 квітня 2017 року

Судові витрати по сплаті судового збору покласти за рахунок позивачів.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв