Єдиний унікальний номер 341/537/18
Номер провадження 2/341/352/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 серпня 2018 року Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Максимчина Ю.Д.

секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Галичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру стягуваних аліментівна утримання двох малолітніх дітей , суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього в користь відповідача на утримання дітей.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 28 жовтня 2016 року шлюб між ним та ОСОБА_3 розірвано. 29 травня 2017 року рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області ухвалено стягувати з нього в користь відповідачки аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_3 ОСОБА_4 Андріїни, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 1000, 00 грн. на кожну дитину щомісячно. Позивач зазначає, що 01 червня 2017 року в Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Івано-Франківській області уклав шлюб з ОСОБА_6 У шлюбі 13 листопада 2017 року народився син ОСОБА_7. На даний час не має змоги сплачувати аліменти в розмірі визначеному рішення суду, оскільки у нього на утриманні знаходиться син та дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Попри те, позивач не відмовляється від виконання свого батьківського обов'язку щодо утримання дочки ОСОБА_4 та сина ОСОБА_8, згідний сплачувати аліменти на їхнє утримання, однак в меншому розмірі. Просить зменшити розмір аліментів до 600, 00 грн. щомісячно на кожну дитину.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився. Представник позивача ОСОБА_9М.в судовому засіданні позов підтримала повністю.

Належним чином повідомлена відповідач про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, жодних заяв повязаних з рухом справи, відзиву на позов на адресу суду не скерувала.

Судом ухвалено розглядати справу в порядку заочного провадження.

Дослідивши зібрані по справі докази суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

29 травня 2017 року рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області ухвалено стягувати з ОСОБА_2 в користь відповідачки аліменти на утримання дітей: дочки ОСОБА_2 ОСОБА_4 Андріїни, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 1000, 00 грн. на кожну дитину щомісячно.

Статтею 192 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року було внесено зміни до ст. 182 СК України та частину другу викладено в редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку та за станом здоровя може та займається суспільно-корисною працею з метою отримання доходу.

Враховуючи вищевикладене, насамперед інтереси дітей, враховуючи встановлений законодавчо розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обовязок обох батьків утримувати дитину, суд вважає, що в задоволенні позову про зменшення розміру стягуваних аліментів слід відмовити.

Керуючись ст.ст.12, 13, 19, ст.ст.247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, на підставі ст.ст.181, 182, 192 СК України, , суд, -

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання двох малолітніх дітей відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляійна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення.Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя:ОСОБА_10