Дата документу 10.01.2018
Справа № 0814/7400/2012
Провадження № 4-с/334/23/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі :

головуючого судді Баруліної Т.Є.,

при секретарі Куліковій Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що державний виконавець Коломієць О.С. не прийняв до виконання виконавчий лист №0814/7400/2012, виданий Ленінським районним судом м. Запоріжжя від 18.06.2013 року про зобовязання ОСОБА_3 повернути ОСОБА_1 холодильник «Юрюзань-207» /1991 р. випуску/ та дзеркало, на підставі відсутності підтвердження сплати авансового внеску.

Скаржник не погоджується з повідомленням державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, вважає його незаконним та таким що підлягає скасуванню, зважаючи на наступне. До виконавчої служби здавалось два виконавчі листи, та їх розєднали на два окремих виконавчих провадження. До виконавчого листа про відшкодування моральної шкоди була долучена квитанція з оплатою авансового внеску, що давало можливість проводити виконавчі дії. Стосовно даного виконавчого листа, то він частково виконаний. Холодильник в боржника вилучено, а на виконання рішення треба вилучити дзеркало. Оскільки дзеркало повинно бути вилучено у натуральній формі, то, оплата авансового внеску не передбачена. Вказані дії виконавця скаржник вважає неправомірними, тому змушений звернутися до суду зі скаргою, якою просить витребувати всі матеріали у державного виконавця Коломієць О.С. по відмові в прийнятті до виконання виконавчого документу, визнати неправомірною дії та бездіяльність державного виконавця при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження та зобовязати Дніпровський ВДВС м. Запоріжжя прийняти до виконання виконавчий лист № 0814/7400/2012, виданий Ленінським районним судом м. Запоріжжя від 18.06.2013 р. про зобовязання ОСОБА_3 повернути ОСОБА_1 холодильник «Юрюзань-207» (1991 р. випуску) та дзеркало.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, яким ЦПК України викладено в новій редакції.

У відповідності до п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.

Скаржник в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити та визнати незаконним і скасувати повідомлення державного виконавця Коломієць О.С. від 15.09.2017 року по цій справі з підстав, викладених у скарзі.

Державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 в судовому засіданні просить відмовити скаржнику у задоволенні скарги та посилається на те, що повідомлення про повернення виконавчого документа є правомірним, оскільки пунктом 8 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено повернення виконавчого документу стягувачу в разі, коли стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим. Крім того, у скаржника відсутні підстави за яких він би звільнявся від сплати авансового внеску, оскільки авансовий внесок сплачується стягувачем, та не складає частину виконавчого збору, який стягується з боржника до Державного бюджету України при примусовому виконанні виконавчого документа.

Суд заслухавши пояснення скаржника та державного виконавця, дослідивши надані докази приходить до наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільно-процесуальним кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси, у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.03.2013 року позов ОСОБА_1 у цивільній справі ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зобовязання надати доступ до квартири та стягнення суми морального відшкодування, задоволено частково. Зобовязано ОСОБА_3 повернути ОСОБА_1 холодильник «Юрюзань-207» /1991 р. випуску/ та дзеркало. Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму морального відшкодування 1000,00 гривень та суму судового збору 214,60 грн., а всього 1214,60 гривень.

07.05.2013 року ухвалою Апеляційного суду Запорізької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.03.2013 року залишено без змін.

18.06.2013 року ОСОБА_1 отримав за цією справою два виконавчі листи.

15.09.2017 року ОСОБА_1 подав заяву про прийняття виконавчого документа до примусового документа та надав оригінал виконавчого листа №0814/7400/2012 виданий 18.06.2013 про зобовязання ОСОБА_3 повернути ОСОБА_1 холодильник «Юрюзань-207» /1991 р. випуску/ та дзеркало.

15.09.2017 державним виконавцем Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 повідомлено про повернення виконавчого документу стягувану.

Повідомленням державного виконавця Коломієць О.С. Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 15 вересня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто стягувачу ОСОБА_1, без прийняття до виконання, виконавчий лист №0814/7400/2012 щодо зобовязання ОСОБА_3 повернути ОСОБА_1 холодильник «Юрюзань-207» /1991 р. випуску/ та дзеркало, оскільки стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску.

10.11.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2, щодо виконання виконавчого листа №0814/7400/2012, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя про зобовязання ОСОБА_3 повернути ОСОБА_1 холодильник «Юрюзань-207» /1991 р. випуску/ та дзеркало.

Відповідно до ст. 447 і ст. 451 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи і за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Пунктом 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Частиною 2 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про:

стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин;

обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг;

відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також смертю фізичної особи;

стягнення аліментів;

відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

У разі виконання рішення Європейського суду з прав людини авансовий внесок не сплачується.

Аналізуючи норми діючого законодавства у їх застосуванні державним виконавцем під час прийняття ним рішення про повернення стягувачу виконавчого листа № 0814/7400/2012 щодо зобовязання ОСОБА_3 повернути ОСОБА_1 холодильник «Юрюзань-207» /1991 р. випуску/ та дзеркало, без прийняття до виконання, суд приходить до висновку, що скарга на дії державного виконавця задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Повертаючи виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання, державний виконавець посилався на те, що стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансовий внесок є обовязковим, що передбачено ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» і не надав документів на підтвердження того, що він звільнений від сплати авансового внеску, тому державний виконавець на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», діючи в межах наданої компетенції, з дотриманням вимог чинного законодавства, повернув виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання.

За вказаних обставин відсутні підстави для визнання дій та бездіяльності державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 неправомірними під час вирішення питання про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, а отже відсутні підстави для визнання неправомірним повідомлення державного виконавця Коломієць О.С. Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 15 вересня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, а також відсутні підстави щодо зобовязання Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області прийняти до виконання виконавчий лист № 0814/7400/2012 про зобовязання ОСОБА_3 повернути ОСОБА_1 холодильник «Юрюзань-207» /1991 р. випуску/ та дзеркало.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що він не звільнений від сплати авансового внеску, та дійсно він не сплатив авансового внеску, оскільки вважає, що він не повинен сплачувати авансового внеску, так як виконавчий лист виданий був у 2013 році і на той час не було передбачено сплату авансового внеску.

Враховуючи викладене, суд вважає, що державний виконавець діяв відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та в межах своїх повноважень, а тому правових підстав для визнання його дій та бездіяльності неправомірною не має, при цьому, звертає увагу скаржника на те, що він не позбавлений права на повторне предявлення для виконання виконавчого листа № 0814/7400/2012 щодо зобовязання ОСОБА_3 повернути ОСОБА_1 холодильник «Юрюзань-207» /1991 р. випуску/ та дзеркало, у разі усунення недоліків, які стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. ст. 447 451, п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ст. 4, 26 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Баруліна Т. Є.