Справа № 758/9303/16-ц
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

29 січня 2018 року місто Київ

Подільський районний суд м.Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі Філіпповій О.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_4 до Київської міської ради, третя особа: Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання недійсним рішення, державних актів на право власності на земельну ділянку та зобов'язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2016 р. позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить: 1) визнати незаконним та скасувати пункт 87 додатку до рішення Київської міської ради VI сесії ХХIV скликання від 25.09.2003 р. № 24/898 «Про приватизацію земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд»; 2) визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку (серія НОМЕР_1) від 09.04.2012 р., розташованої у Подільському районі м.Києва за адресою: м.Київ, пров.Бурденка, 6, виданий позивачу ОСОБА_1 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу КМР (КМДА); 3) визнати недійсним запис реєстрації Державного акту на право власності на земельну ділянку (серія НОМЕР_1) від 09.04.2012 р. в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 03-7-03862; 4) зобов'язати відповідача безоплатно передати у власність позивача земельну ділянку розміром 850 кв.м, розташованої за вищевказаною адресою, яка перебуває у користуванні позивача з 1988 р.

Вищевказаний позов оплачений судовим збором у розмірі 551,21 грн.

Ухвалою судді Подільського районного суду м.Києва Богінкевич С.М. від 21.10.2016 р. відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу матеріали вищевказаної справи передані для розгляду судді Подільського районного суду м.Києва Ларіоновій Н.М.

Судом на обговорення учасників процесу поставлено питання про залишення вищевказаного позову без руху, оскільки позивачем на порушення вимог ст.6 ч.3 Закону України «Про судовий збір» не оплачені судовим збором всі позовні вимоги.

Позивач та його представник в судовому засіданні заперечували проти залишення позову без руху, посилаючись на те, що судом вже відкрито провадження, а новий склад суду має вирішити клопотання про відстрочення сплати судового збору, оскільки, в разі задоволення позову, всі судові витрати понесе відповідач.

Представник відповідача в судовому засіданні вважала за необхідне залишити вищевказаний позов без руху, оскільки позивачем не сплачений судовий збір в повному обсязі.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, при подачі позову позивачем сплачений судовий збір у розмірі 551,2 грн.

Згідно позовної заяви, позивачем заявлено 4 вимоги немайнового характеру.

Відповідно до ст.6 ч.3 Закону України «Про судовий збір» (редакція, яка діяла на день звернення позивача до суду) в разі, коли в позовній заяві обьєднано 2 і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно ст.4 ч.2 п.2 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на час звернення позивача до суду) ставка судового збору із позовних заяв немайнового характеру встановлена для фізичних осіб - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що дорівнюється 551,2 грн. (на час звернення позивача до суду в липні 2016 р.), а тому позивачем при подачу позову підлягало сплаті судовий збір в розмірі 2 204,8 грн. (551,2 грн. х 4). В зв'язку з чим, сума недоплаченого судового збору становить 1 653,59 грн. (2 204,8 грн. - 551,21 грн.).

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно п.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) застосуванню підлягають норми ЦПК України (2017 р.).

Ця норма кореспондується з нормою частини першої статті 136 ЦПК України (2017 р.). Аналогічна норма містилась і в ЦПК України (2010 р.) - ст.82 ЦПК України.

Їх аналіз показує, що єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є майновий стан позивача. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

Про необхідність дотримання вказаних вимог вказано у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», пунктом 29 якої звернуто увагу судді на те, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI («Про судовий збір) та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. З урахуванням вимог статті 11 ЦПК суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8 Закону № 3674-VI, з власної ініціативи.

Як вбачається з матеріалів справи, клопотання про відстрочення судових витрат позивачем не подавалось.

Таким чином, для розгляду вищевказаного позову Подільським районним судом м.Києва позивачу необхідно подати уточнену позовну заяву (в межах сплаченого судового збору), або доплатити судовий збір до встановленого законом розміру в сумі 1 653,59 грн. до державного бюджету (отримувач коштів - УДКСУ в Подільському районі м.Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37975298, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м.Києві, код банку отримувача (МФО) - 820019, рахунок отримувача - 0008, код класифікації доходів - 22030101) з поданням до суду оригінали квитанцій про сплату судового збору, або подати до суду відповідне клопотання в порядку ст.136 ч.1 ЦПК України (2017 р.) з наданням підтверджуючих документів.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З приводу цього прецедент ним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 р. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про залишення позову без руху з наданням позивачеві строку для усунення вказаних вище недоліків з роз'ясненням того, що в разі їх неусунення у встановлений судом термін вищевказаний позов в частині неоплачених вимог буде залишений без розгляду на підставі ст.ст.136 ч.2, 257 ч.1 п. 8 ЦПК України (2017 р.).

Оскільки позивачу необхідно усунути недоліки за позовною заявою, то судовий розгляд справи необхідно відкласти.

На підставі викладеного, керуючись п.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), ст.ст.136 ч.2, 257 ч.1 п.8, 258-260, 261, 357 ЦПК України (2017 р.), -

У Х В А Л И В :

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_4 до Київської міської ради, третя особа: Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання недійсним рішення, державних актів на право власності на земельну ділянку та зобов'язати вчинити дії

Судовий розгляд справи відкласти на 16 березня 2018 р. об 11.20 год.

Про час та місце розгляду справи повідомити осіб, що беруть участь в справі.

Ухвала в частині сплати судових витрат може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня оголошення ухвали.

СуддяН. М. Ларіонова