Справа № 303/3498/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2018 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого судді: Бисага Т.Ю.

суддів: Готра Т.Ю., Фазикош Г.В.,

секретарі: Чучка Н.В.,

за участі сторін ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 20 квітня 2018 року (Головуюча Куропятник О.М.) у справі за поданням заступника начальника Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_4 про визначення частки у спільній сумісній власності по справі № 303/3498/17,

В С Т А Н О В И Л А:

Заступник начальника Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Закарпатській області ОСОБА_4 звернувся до суду з поданням про визначення частки у спільній сумісній власності по справі № 303/3498/17.

На обґрунтування вимог подання зазначив, що на виконанні в Ужгородському МВ ДВС знаходиться виконавче провадження №55834371 по виконанню виконавчого листа №308/3498/17, виданого 11.01.2018 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 суми боргу в розмірі 910000 грн. та 8320 грн. судового збору. 20.02.2018 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку направлено боржнику. З метою виконання рішення суду, відділом ДВС направлено запити про наявність майна, зареєстрованого за боржником. 23.02.2018 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у межах суми боргу. Відповідно до відповіді на запит, наданої 23.02.2018 року ДПС України, відсутні відомості про наявність у боржника відкритих рахунків. Відповідно до повідомлення відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Закарпатської області від 01.03.2018 року, ДВС повідомлено про наявність актового запису про шлюб № 16 від 06.08.1977 року відносно громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Одночасно повідомлено про відсутність актових записів про розірвання шлюбу. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.03.2018 року, будинок за адресою: м.Мукачево, вул.. Набережна, 30В, зареєстрований за ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності від 27.11.2003 року. На підставі ст.ст. 60, 63 Сімейного кодексу України, ч.6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», ст.. 443 ЦПК України, державний виконавець просить суд визначити частку боржника ОСОБА_5 у будинку за адресою: м.Мукачево, вул. Набережна, 30В, у розмірі 1/2.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 20 квітня 2018 року у задоволенні подання відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції заявник подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування ухвали суду через порушення норм матеріального та процесуального права, та постановити нову ухвалу про задоволення подання про визначення частки у спільній сумісній власності.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до висновку в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Як встановлено, - 11 січня 2018 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області видано виконавчий лист у справі № 303/3498/17, провадження № 2-303/1884/17 за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення боргу в розмірі 910000, 00 грн., а також 8320,00 грн. судового збору.

Згідно постанови заступника начальника відділу Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_4 від 20 лютого 2018 року на підставі виконавчого листа № 303/3498/17, виданого 11.01.2018 року Ужгородським міськрайонним судом, а не Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 суми боргу в розмірі 910000 грн. та 8320 грн. судового збору відкрито виконавче провадження № 55834371.

Супровідним листом Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області № 7297 від 20 лютого 2018 року сторонам виконавчого провадження направлено для виконання та до відома постанову про відкриття виконавчого провадження від 20 лютого 2018 року, винесену при примусовому виконанні виконавчого листа № 303/3498/17 від 11.01.2018 року, що видав Ужгородський міськрайонний суд.

За змістом ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час розгляду судом справи) у разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається на належне боржникові інше майно. У випадках, коли боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Відповідно до ч. 6 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Частиною 2 ст. 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, за законом або рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в спадкування.

Крім того, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна.

Застосовуючи ст. 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен на підставі доказів встановити не тільки факт набуття під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти подружжя або їх спільна праця.

У зв'язку із цим у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об'єктом спільної сумісної власності, подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Встановлено, що ОСОБА_7 набула у власність незавершений будівництвом житловий будинок №30 в м. Мукачево, по вул. Набережна, готовністю 95% на підставі договору дарування від 21.06.2003 року.

Подальше завершення будівництва здійснювалося за власні кошти ОСОБА_7, оскільки саме вона одноособово набула у власність вказаний будинок, що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 27.11.2003 року.

З моменту укладання договору дарування не відповідач по справі - ОСОБА_5 не набув право спільної сумісної власності на даний об'єкт нерухомого майна.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що є обґрунтовані підстави вважати вказане нерухоме майно спільною сумісною власністю подружжя нічим не підтверджені.

ОСОБА_7В, яка б могла дати пояснення з даного приводу, до участі в справі не залучена.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

За таких обставин, відповідно до ст.375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 20 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02.08.2018 року.

Головуючий

Судді