П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 грудня 2018 року місто Київ

справа № 754/16874/13-ц

апеляційне провадження № 22-ц/824/205/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Головачова Я.В.

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.,

секретаря Коцюрби Л.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги житлово-будівельного кооперативу "Будівельник-6"; ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва у складі судді Таран Н.Г. від 5 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, житлово-будівельного кооперативу "Будівельник-6" про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої залиттям квартири,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1. 2 січня 2011 року сталося залиття вказаної квартири, однак ЖБК "Будівельник-6" відмовилось складати відповідний акт у зв'язку з наявністю заборгованості за житлово-комунальні послуги. Причиною залиття є недбале відношення власників квартири № 121 до сантехобладнання, а саме: механічне пошкодження зливного бачка унітаза. 8 лютого 2011 року квартиру позивача було повторно залито. Внаслідок залиття на стінах, стелі у ванній кімнаті та кухні утворились жовто-зелені плями, пліснява, відпала штукатурка, відклеїлись шпалери, пошкоджені кухонні меблі.

У зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_1 відмовляється відшкодувати заподіяну шкоду, ЖБК "Будівельник-6" не здійснює свої обов'язки щодо належного утримання (ремонту) будинку та відмовляється складати акти щодо фактів залиття, позивач, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила солідарно стягнути з відповідачів вартість втраченого ремонту в розмірі 20 669 грн. 55 коп., вартість відновлювального ремонту у розмірі 7 947 грн. 70 коп., інфляційні втрати в розмірі 17 430 грн. 92 коп., три проценти річних в розмірі 3 129 грн. 31 коп. та 30 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 5 квітня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 49 177 грн. 48 коп. майнової шкоди, завданої залиттям квартири. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ЖБК "Будівельник-6" на користь ОСОБА_2 30 000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2

судовий збір в розмірі 641 грн. 77 коп. Стягнуто з ЖБК "Будівельник-6" на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 150 грн.

У поданій апеляційній скарзі ЖБК "Будівельник-6", посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Скаржник зазначає, що судом першої інстанції було безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про виклик та допит свідків; житлово-будівельний кооператив не зобов'язаний здійснювати нагляд щодо справності сантехнічного обладнання у квартирах мешканців будинків, а тому майнову відповідальність за залиття квартир, яке відбулось внаслідок несправності сантехніки, несуть самі власники квартир; оскільки в діях кооперативу відсутні порушення, то моральна шкода також не підлягає стягненню.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 також подав апеляційну скаргу, де, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю. Свою позицію обґрунтовує тим, що судом допущено неповне з'ясування обставин справи, оскільки жоден свідок не був допитаний в судовому засіданні; матеріали справи не містять належним чином складених актів про залиття, відсутність яких унеможливлює встановлення вини відповідача у залитті квартири; факт завдання і розмір моральної шкоди ґрунтується на припущеннях, що є недопустими.

У відзиві на апеляційні скарги представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 зазначає, що розмір майнової шкоди, завданий внаслідок залиття, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а тому рішення суду про задоволення позовних вимог є законним і обґрунтованим.

Представник ЖБК "Будівельник-6" - ОСОБА_5, ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції підтримали апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

ОСОБА_2 та її представники: ОСОБА_4, ОСОБА_7 заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважали, що судом першої інстанції ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_8 в судове засідання не з'явилися про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково з таких підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_2 є власницею квартири АДРЕСА_1. Власником квартири № 121, що знаходиться поверхом вище в цьому ж будинку є ОСОБА_1

2 січня 2011 року сталося залиття квартири позивача, що підтверджується актом про залиття, складеного ОСОБА_2 та підписаним сусідами по будинку.

Крім того, актом обстеження квартири № 109, яка знаходиться на поверх нижче квартири позивача, від 2 січня 2011 року встановлено факт залиття квартири та пошкодження, які зазнала квартира унаслідок залиття. Також комісією було встановлено, що залиття даної квартири сталося з вини мешканців квартири № 121, внаслідок механічного пошкодження зливного бачка у туалетній кімнаті.

Головою правління ЖБК "Будівельник-6" ОСОБА_5 було відмовлено позивачу в обстеженні її помешкання по факту залиття та складанні відповідного акту у зв'язку з наявністю у неї заборгованості за житлово-комунальні послуги.

8 лютого 2011 року квартиру ОСОБА_2 було повторно залито сусідами з верхнього поверху, про що 9 лютого 2011 року також в присутності сусідів складено акт.

Відповідно до кошторисної документації на виконання ремонтно-будівельних робіт, складеної ТОВ "Спецсервісбуд-ЛТД" вартість відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_1, станом на 10 березня 2011 року, складає 7 947 грн. 70 коп. (з урахуванням вартості послуг по розробці кошторисної документації в розмірі 500 грн.).

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 8900 від 5 жовтня 2017 року, складеного Незалежним інститутом судових експертиз, вартість ремонтно-будівельних робіт квартири позивача, в результаті її залиття, фактично визначити неможливо, у зв'язку з невідповідністю актів про залиття, кошторису та відсутності актів комісійного обстеження квартири.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що позивач довела факт залиття квартири, протиправність дій відповідачів, розмір шкоди та причинно-наслідковий зв'язок між протиправною дією і шкодою, а відповідачі не довели відсутність своєї вини у завданні цієї шкоди. При цьому, судом зазначено, що в солідарному порядку підлягає відшкодування лише моральна шкода, оскільки ЖБК "Будівельник-6" не несе відповідальності в даному випадку за залиття квартири позивача.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна.

Згідно із ст.ст. 322, 323 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, яке йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Ризик випадкового знищення чи випадкового пошкодження (псування) несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч. 1 ст. 1167 ЦК України).

Тобто цивільне законодавство в делікатних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

У даному випадку факт залиття квартири позивача підтверджується зібраними у справі доказами, які не спростовані ОСОБА_1 в ході розгляду справи. Останнім не доведено, що майнова шкода, завдана залиттям квартири позивача, заподіяна не з його вини. Жодних доказів в обґрунтування цього матеріали справи не містять.

При цьому колегія суддів вважає, що невідповідність актів вимогам Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, не спростовує факт залиття квартири позивача та не є підставою для відмови у відшкодуванні шкоди

Разом з тим, задовольняючи вимоги ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 49 177 грн. 48 коп.(яка складається з: вартості втраченого ремонту в розмірі

20 669 грн. 55 коп., вартості відновлювального ремонту в розмірі 7 947 грн. 70 коп., інфляційних втрат в розмірі 17 430 грн. 92 коп. та трьох процентів річних в розмірі 3 129 грн. 31 коп.), суд першої інстанції не звернув увагу на те, що у матеріалах справи наявні належні та допустимі докази, завданої залиттям квартири майнової шкоди, лише на суму 7 947 грн. 70 коп. (а. с. 70-71)

Належних та допустимих доказів того, що розмір майнової шкоди, завданої залиттям квартири, становить 20 669 грн. 55 коп. матеріали справи не містять.

Наявні в матеріалах справи докази, які подані позивачем в обґрунтування позовних вимог (договір підряду на встановлення метало пластикових конструкцій від 30 березня 2007 року, акти виконаних робіт за 2007 рік, кошторис від 12 березня 2007 року, накладні та товарні чеки за 2007 рік), не можуть вважатися належними доказами, які підтверджують заподіяння майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири у січні-лютому 2011 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позивачем доведено розмір майнової шкоди у розмірі 7 947 грн. 70 коп.

При цьому, підстав для покладення майнової відповідальності на ЖБК "Будівельник-6" немає, оскільки причинно-наслідковий зв'язок між його діями і фактом залиття квартири позивача відсутній.

Крім того, суд першої інстанції, стягуючи інфляційні втрати та три проценти річних, не звернув увагу на те, що правовідносини, що склалися між сторонами мають делікатний характер, а тому до них не застосовуються положення ч. 2 ст. 625 ЦК України (відповідальність за порушення грошового зобов'язання).

Тобто стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних можливе лише у разі порушення грошових зобов'язань, які, в даному випадку, між сторонами відсутні.

Винними діями ОСОБА_1 позивачці завдана також моральна шкода.

Ураховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та духовних страждань позивачки, вимоги розумності та справедливості, відшкодування моральної шкоди слід визначити в розмірі 10 000 грн.

Наведені в апеляційних скаргах інші доводи (відмова у задоволенні клопотань про допит свідків) не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість ухвалення рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом ухвалено рішення про часткове задоволення позову про відшкодування майнової та моральної шкоди через неправильне застосування норм матеріального права, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення й ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Ураховуючи викладене, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 171 грн. 81 коп.

За таких обставин апеляційні скарги ЖБК "Будівельник-6", ОСОБА_1 задовольняється частково.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги житлово-будівельного кооперативу "Будівельник-6"; ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 5 квітня 2018 року скасувати і ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, житлово-будівельного кооперативу "Будівельник-6" про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої залиттям квартири задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, адреса: 02166, АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_1) майнову шкоду у розмірі 7 947 грн. 70 коп., а також моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, адреса: 02166, АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_1) 171 грн. 81 коп. у рахунок оплати судових витрат.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 грудня 2018 року.

Головуючий Судді: