Номер провадження: 22-ц/785/1379/18
Номер справи місцевого суду: 522/1684/13- ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2018 року м. Одеса

Справа №522/1684/13- ц

Провадження №22-ц/785/1379/18

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого Калараш А.А.,

суддів Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

розглянувши у порядку ,передбаченому статтею 369ЦПК України цивільну справу за позовом заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави у особі Одеської міської ради до ОСОБА_2, третя особа Управління державної реєстрації юридичного департаменту ОМР про витребування майна з чужого незаконного володіння, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси, ухвалене під головуванням судді Нікітіної С.Й. 13 липня 2017 року в м. Одеса,

встановив:

У січні 2013 року заступник керівника Одеської місцевої прокуратури №3 звернувся до суду в інтересах держави у особі Одеської міської ради з позовом та в подальшому його уточнив про витребування майна з чужого незаконного володіння.

При цьому прокурор посилався на те, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14.12.2010 року за ОСОБА_3 визнане право власності на реконструйовану квартиру №31 у будинку №3 по Військовому узвозі в м. Одесі, площею 149,8 кв.м. При цьому під час реконструкції квартири, ОСОБА_3 обєднала в квартирі три спірні приміщення площею 10,6 кв.м., 10,5 кв.м., 8,0 кв.м., загальна площа яких складає 29,1 кв.м.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням прокуратурою району внесено заяву про його перегляд. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20.04.2012 заява прокурора задоволена, зазначене заочне рішення суду від 14.12.2010 року скасоване.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10.10.2012 року позов ОСОБА_3 залишено без розгляду.

Таким чином, виникало питання повернення самовільно захопленого майна з незаконного володіння відповідача, якій воно було подароване ОСОБА_3 за договором від 18.12.2015 року, під час тимчасового скасування арешту на спірне майно.

Позивач остаточно просив: витребувати нерухоме майно у вигляді приміщень: площею 10,6 кв.м., 10,5 кв.м., 8,0 кв.м., загальна площа яких складає 29,1 кв.м., відповідно до технічного паспорту від 16.12.2010 року, які приєднані до квартири № 31 по Військовому узвозі, 3 в місті ОСОБА_4, з незаконного володіння ОСОБА_5 на користь Одеської міської ради та визначити порядок виконання судового рішення, вказавши, що воно є підставою для скасування реєстрації права власності за ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на квартиру №31 в будинку №3 на Військовому узвозі в місті ОСОБА_4, площею 149,8 кв.м..

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 липня 2017 року позов заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №3 задоволено в повному обсязі.

Витребувано нерухоме майно у вигляді приміщень: площею 10,6 кв.м., 10,5 кв.м., 8,0 кв.м., загальна площа яких складає 29,1 кв.м., відповідно до технічного паспорту від 16.12.2010 року, які приєднані до квартири №31 по Військовому узвозі, 3 в місті ОСОБА_4 з незаконного володіння ОСОБА_5 на користь Одеської міської ради.

Визначено порядок виконання судового рішення, а саме: дане рішення є підставою для скасування реєстрації права власності за ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на квартиру №31 в будинку №3 на Військовому узвозі в місті ОСОБА_4, площею 149,8 кв.м.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, яка не була учасником справи, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права просить суд скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 липня 2018 рокуу справі №522/1684/13-ц та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах Одеської міської ради в повному обсязі, а судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не враховано, що ОСОБА_3 набула право власності на спірне майно законно на підставі договору дарування від 14.10.2011 року, який і підтверджує законність її права власності на це майно.

Відзив прокуратури Одеської області на апеляційну скаргу мотивований тим, що спірні приміщення площею 29,1 кв.м. в квартирі №31 по Військовому узвозу, 3 в м. Одесі належать територіальній громаді, тому рішення суду про їх повернення є законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 274 ЦПК України зазначена справа відноситься до малозначних.

Справу розглянуто без виклику учасників справи,в порядку передбаченому статтею 369 ЦПК України.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що право власності на самовільно захоплені нежитлові приміщення площею 29,1 кв.м. припинене ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20.04.2012 року, якою рішення суду від 14.12.2010 року скасоване, тому, відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави, заволоділа ним.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 26.10.2007 року ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_3 квартиру №31 у будинку №3 по Військовому узвізу в м. Одесі, що в цілому складається з трьох кімнат, загальною площею 120,7 кв.м., в тому числі житловою-83,4 кв.м. / т.1 а.с.3-4/.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14.12.2010 року за ОСОБА_3 визнане право власності на реконструйовану квартиру №31 у будинку №3 по Військовому узвозі в м. Одесі, площею 149,8 кв.м. При цьому під час реконструкції квартири, ОСОБА_3 обєднала в квартирі три спірні приміщення площею 10,6 кв.м., 10,5 кв.м., 8,0 кв.м., загальна площа яких складає 29,1 кв.м./т. 1 а.с.7-8/.

На підставі цього судового рішення було виготовлено технічний паспорт на всю квартиру /т. 1 а.с. 11-13/.

За нотаріально посвідченим договором дарування від 02.08.2011 року ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_4 квартиру № 31 у будинку №3 по Військовому узвозу в м. Одесі, яка складається з чотирьох житлових кімнат житловою площею 83,4 кв.м., загальною площею 149,8 кв.м.

За договором дарування від 14.10.2011 року ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_3 квартиру №31 у будинку №3 по Військовому узвозу в м. Одесі, яка складається з чотирьох житлових кімнат житловою площею 83,4 кв.м., загальною площею 149,8 кв.м. /т. 1 а.с.159-161/.

За заявою заступника прокурора Приморського району м. Одеси ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20.12.2012 року заочне рішення суду від 14.12.2010 року скасоване /т. 1 а.с. 14/.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10.10.2012 року позов ОСОБА_3 залишено без розгляду /т. 1 а.с. 15/.

23.01.2013 року прокуратурою Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради поступило звернення до суду про витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме нерухомого майна у вигляді приміщень загальною площею 29.1 кв.м., які незаконно приєднані до квартири №31 у будинку №3 по Військовому узвозі в м. Одесі / т. 1 а.с.1-2/.

В процесі слухання справи 18.12.2015 року ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_2 за договором дарування квартиру №31 у будинку №3 по Військовому узвозу в м. Одесі, яка складається з чотирьох житлових кімнат житловою площею 83,4 кв.м., загальною площею 149,8 кв.м. /т. 1 а.с.178-190/.

Таким чином, на даний час законні підстави набуття власності відповідачем ОСОБА_3 відсутні, що ставить питання повернення самовільно захопленого майна з незаконного володіння відповідача.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею 388 ЦК України передбачено право власника витребувати майно від добросовісного набувача у випадку, якщо майно вибуло з володіння власника не з його волі.

На даний час законні підстави набуття власності відповідачем ОСОБА_3 на приміщення площею 29, 1 кв.м., які приєднані до квартири №31 у будинку №3 по Військовому узвозі в м ОСОБА_4 відсутні, тому посилання апеляційної скарги на законність набуття нею права власності на ці приміщення за дійсним договором дарування є неправомірним.

Пунктом 22 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача. У звязку із цим суди повинні розмежовувати, що коли майно придбано у особи за договором, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі ст. 388 ЦК України звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено договір з порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужене на підставі наступних договорів.

Норма частини 1 ст. 216 ЦК України не може застосовуватися як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужено на користь третьої особи. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину шляхом подачі віндикаційного позову. Рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно.

Враховуючи встановлене позов був поданий до останнього власника та витребувано майно, яке незаконно вибуло з власності Одеської міської ради, а саме приміщення площею 29,1 кв.м..

Відсутні підстави законності права власності ОСОБА_3 на приміщення площею 29,1 кв.м., які приєднані до квартири №31 у будинку №3 по Військовому узвозі в м. Одесі, оскільки ОСОБА_4 не мала права відчужувати ці самовільно зайняті приміщення. Право власності ОСОБА_3 на квартиру №31 у будинку №3 по Військовому узвозі в м. Одесі, без приміщень площею 29,1 кв.м., не оспорюється.

Інших доводів ,які спростовують законність та обґрунтованість рішення суду ,в апеляційній скарзі не наведено.

За таких обставин, відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, оскільки постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п.2ч.3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384,389 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає за винятками передбаченими п.2. «а» 2 «г» ч.3 ст. 389 ЦПК України .

Повний текст постанови складено 15.05.2018 року.

Судді апеляційного суду

Одеської області: ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8