ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/3243/17
Провадження № 2/636/197/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

16 січня 2018 рокуЧугуївський міський суд Харківської області
в складі:головуючого - судді Гуменного З.І.,
за участю секретаря судового засідання Шикової К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві справу за позовом Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області, в інтересах дітей: ОСОБА_1, ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

в с т а н о в и в:

Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітніх ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2; позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1; стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь виховного закладу, прийомних батьків, батьків-вихователів, опікунів/піклувальників, у родину яких діти будуть влаштовані, у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подання позовної заяви; стягнути з ОСОБА_4 аліменти на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь виховного закладу, прийомних батьків, батьків-вихователів, опікунів/піклувальників, у родину яких діти будуть влаштовані, у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подання позовної заяви.

В обґрунтування своїх позовних вимог Орган опіки та піклування посилається на те, що ОСОБА_3 є матір'ю малолітніх ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, а батьком малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_4, батько ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, записаний згідно зі ст. 135 СК України. Батьки протягом довгого часу не виконують обов'язків відносно своїх дітей, передбачених законом. ОСОБА_4 перебуває поза межами країни, свого батьківства не визнає, тому не цікавиться життям сина. Мати лікується від наркотичної залежності. Сім'я ОСОБА_3 перебуває під соціальним супроводом з 02.12.2016р., в ході якого мати пасивно співпрацювала зі спеціалістами ЦСССДМ, реєстрації не має, часто змінювала місце проживання, постійного місця роботи не знайшла, тому належних умов для дітей створено не було. З 09.08.2017р. діти влаштовані до КЗ «Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Гармонія», де ОСОБА_3 рідко відвідує синів. Комісією з питань захисту прав дитини прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів відносно їх дітей.

Від представника позивача за довіреністю Алексюк Н.В. надійшла заява про підтримання позовних вимог розгляд справи без її участі.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, про дату та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, шляхом опублікування оголошення в газеті, про що свідчить № 1 газети «Слобідський край» від 04.01.2018р., яке знаходиться в матеріалах справи, письмові заперечення проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надали.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи у межах наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є матір'ю малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1, та малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2, (а.с. 4-5).

Батьком малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є відповідач ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 (а.с. 4).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 09.07.2013 року № 5, відомості про батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, записані згідно зі ст. 135 СК України (а.с. 6).

21.11.2016 року та 22.11.2016 року за результатами анонімного повідомлення про негативну ситуацію в сім'ї ОСОБА_3, спеціальною комісією Служби у справах дітей виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області, зроблено вихід за адресою: АДРЕСА_1, та складено акт відвідування, відповідно до якого на момент обстеження ОСОБА_3 перебувала в лікарні з травмою нирки, малолітні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували з матір'ю співмешканця ОСОБА_6 - ОСОБА_7 Жінка повідомила, що її син та ОСОБА_3 є наркотично залежними людьми, в лікарню ОСОБА_3 потрапила із сильними побоями, які наніс їй ОСОБА_6 ОСОБА_3 відвідана у лікарні, де з нею проведено профілактичну бесіду, рекомендовано влаштувати дітей до Чугуївського міського центру соціально-психологічної реабілітації дітей (ЦСПРД) на час, необхідний для її реабілітації, вирішення соціально-побутових питань запропонований соціальний супровід Чугуївського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді (ЦСССДМ), на що жінка погодилася (а.с. 9).

З 22.11.2016 року малолітні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебували в ЦСПРД. Психоемоційний стан дітей не стабільний, діти тривожні, плаксиві, потребують постійного контролю і всебічного розвитку, мати дітей, ОСОБА_3, періодично відвідувала їх, іноді приносила солодощі, діти до матері ставилися спокійно, після відвідувань настрій у дітей не змінювався, про що свідчить інформація ЦСПРД від 19.06.2017 року № 01-02/3/105, від 19.07.2017 року № 01-02/3/122 та від 07.08.2017 року № 01-02/3/136 (а.с. 10-12).

З 02.12.2016р. сім'я ОСОБА_3 перебуває під соціальним супроводом ЦСССДМ. В ході соціального супроводу профілактика проявів негативних явищ з боку матері позитивних результатів не дала, тому ЦСССДМ зробив висновок про недоцільність повернення дітей до ОСОБА_3 (а.с. 7-8).

29.06.2017р. Службою у справах дітей виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області перед відділом поліції м. Чугуєва порушено клопотання про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов'язків, оскільки діти перебувають у Чугуївському міському центрі соціальної реабілітації дітей на підставі заяви матері, але мати дітей не відвідує, не цікавиться їх вихованням та станом здоров'я, не працює, не співпрацює з соціальним службами міста (а.с. 14).

З 09.08.2017р. діти перебувають у КЗ «Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей «Гармонія». Листом від 06.09.2017р. № 12-02/473 КЗ «ХОЦСПРД «Гармонія» повідомило, що з моменту влаштування дітей в заклад, батько жодного разу не відвідував сина. Мати відвідала дітей 30.08.2017 року у супроводі бабусі, під час відвідування поводилася дивно, її очі мали нездоровий блиск, хоча запах алкоголю не відчувався. Діти були раді бачити матір та бабусю, але після їх від'їзду не засмучувалися й легко їх відпустили (а.с. 13).

Відповідно до довідки Благодійного фонду «Вихід» від 25.08.2017р. № 7, встановлено, що ОСОБА_3 з 30.07.2017 проходить курс реабілітації у благодійному фонді в с. Онуфрієвка Кіровоградської області (а.с. 15).

29.08.2017р. комісією з питань захисту прав дитини при Виконавчому комітеті Чугуївської міської ради прийняте рішення за № 9/1 «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стосовно малолітніх ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2» (а.с. 16-17). 08.09.2017р. виконавчим комітетом Чугуївської міської ради прийняте відповідне рішення за № 209 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стосовно малолітніх ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2» (а.с. 18).

Конвенція про права дитини, що ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, визнаючи, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, забезпечує те, щоб дитина не розлучалася з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

У відповідності до ч. 2, ч. 3 ст. 150 СК України ,батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, крім того зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частина 4 ст. 155 СК України передбачає покладання на батьків відповідальності, встановленої законом, за ухилення їх від виконання батьківських обов'язків.

Відповідно до діючого СК України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, передбачено застосування таких правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальність, зокрема, позбавлення батьківських прав. Стаття 164 СК України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, якими можуть бути: ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоке поводження з дитиною; якщо батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами; якщо батьки вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва (п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України)

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною, однак не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Таким чином, оскільки відповідачі не переймаються станом здоров`я своїх малолітніх дітей, ухиляються від виконання своїх обов'язків, передбачених законом, по їх вихованню та матеріальному утриманню, постійного місця проживання не мають, не співпрацюють зі спеціалістами ЦСССДМ, ОСОБА_3 має наркотичну залежність, ОСОБА_4 взагалі не визнає свого батьківства і на даний час його місцезнаходження не відоме, суд приходить до висновку щодо необхідності позбавлення їх батьківських прав і не бачить підстав для відмови в задоволенні позову, оскільки в даному конкретному випадку виявив та оцінив позитивний результат у майбутній долі ОСОБА_1 і ОСОБА_2, і вважає, що таким чином та в такий спосіб будуть захищені права та інтереси дітей.

Надані докази є підтвердженням того, що доцільним є позбавлення батьків батьківських прав, оскільки вони допустили свідоме нехтування своїми обов'язками щодо виховання і утримання дітей, ухилення від виконання своїх обов'язків. Винна поведінка відповідачів підтверджується письмовими доказами при відсутності інших способів впливу на них для зміни ставлення щодо виховання і утримання дітей.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про доцільність позбавити відповідачів батьківських прав відносно неповнолітній дітей.

Що стосується позовних вимог щодо стягнення аліментів з відповідачів на утримання дітей, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стаття 183 СК України зазначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - розмiр алiментiв на одну дитину не може бути меншим, нiж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Що ж до максимального розмiру алiментiв, якi стягуються з боржника, то вiдповiдно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» - вiн не повинен перевищувати 50 % заробiтної плати цiєї особи, а у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей - 70%.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, суд визначає розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у вигляді 1/3 частини її заробітку щомісячно; з ОСОБА_4 підлягають стягненню аліменти на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно.

З урахуванням встановлених обставин справи, досліджених у судовому засіданні доказів, вбачається, що відповідачі безвідповідально ставляться до виховання своїх дітей, ухиляються від виконання своїх обов'язків по їх вихованню, тому доцільно позбавити їх батьківських прав та стягнути при цьому аліменти на утримання дітей, оскільки особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дітей.

Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачам їх право на звернення до суду із заявою про надання права на побачення з дітьми у відповідності зі ст. 168 СК України, якщо це не завдасть шкоди їх життю, здоров'ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи, що в свою чергу на думку суду буде стимулювати відповідачів до виправлення й дасть можливість в майбутньому, при наявності їх бажання, звернутись до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

На підставі вищевикладеного, перевіривши матеріали цивільної справи та надані докази, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, враховуючи, що позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, та те, що позов підлягає повному задоволенню, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір за кожну позовну вимогу на користь держави, оскільки позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору при пред'явлені позову.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 76-80, 133, 141, 223, 258, 259, 263-265, 280-282, ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області, в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Чугуєві, Харківської області, батьківських прав відносно малолітніх синів: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позбавити ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Чугуєві, Харківської області, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Чугуєві Харківської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2, на користь виховного закладу, прийомних батьків, батьків-вихователів, опікунів/піклувальників, у родину яких діти будуть влаштовані, на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, починаючи з 26 вересня 2017 року, і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Чугуєві Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3, на користь виховного закладу, прийомних батьків, батьків-вихователів, опікунів/піклувальників, у родину яких діти будуть влаштовані, на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 26 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Чугуєві Харківської області та ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Чугуєві Харківської області, в рівних частках, судовий збір в дохід держави у розмірі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) грн. 00 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає виконанню негайно.

Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя -