ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року

м.Суми

Справа №589/4951/16-ц

Номер провадження 22-ц/788/1162/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Криворотенка В. І.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

учасники справи:

позивач - Шосткинський міськрайцентр зайнятості,

представники позивача: Горох Ганна Геннадіївна, Чернов Микола Григорович,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Шосткинського міськрайцентру зайнятості на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06 січня 2017 року в складі судді Стародубцевої Л.О., ухваленого у м. Шостка,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06.01.2017 року провадження у справі за позовом Шосткинського міськрайцентру зайнятості закрито. Роз'яснено позивачу про право звернення до суду з адміністративним позовом в порядку адміністративного судочинства. Зобов'язано Шосткинське управління Державної казначейської служби України Сумської області повернути Шосткинському міськрайонному центру занятості населення сплачений судовий збір в сумі 1600,00 грн., згідно платіжного доручення №1101 від 07.12.2016 року.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого суду, Шосткинський міськрайцентр зайнятості подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення в частині закриття провадження у справі, і направити справу для продовження розгляду, а також стягнути з ОСОБА_3 на свою користь 7080,58 грн боргу (допомоги по безробіттю).

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про підсудність спору до адміністративного судочинства, оскільки справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, про що дійшов висновку Верховний суд України у справах №№21-1884а15, 21-2209а15. Крім того, після винесення оскаржуваної ухвали, центром зайнятості було підготовлено аналогічний позов в порядку КАС України, але ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2017 року також роз'яснено про порядок звернення в порядку ЦПК України.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 19.05.2017 року, у зв'язку з невиконанням вимог ухвали від 04.05.2015 року про залишення апеляційної скарги без руху, було відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Шосткинського міськрайцентру зайнятості на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06.01.2017 року у даній справі.

Постановою Верховного Суду від 23.05.2018 року, за результатами розгляду касаційної скарги Шосткинського міськрайцентру зайнятості, ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 19.05.2017 року скасовано, а справу передано до Апеляційного суду сумської області для продовження розгляду.

Відзиву на апеляційну скаргу стороною відповідача не направлено.

Представник позивача в судовому засіданні доводи скарги підтримав та просив її задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, але оповіщений про час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідно до п. 3 розділу ХIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VII «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних суддів у відповідних апеляційних округах.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Як вбачається із цивільної справи, що 12.12.2016 року до суду звернувся Шосткинський міськрайцентр зайнятості із позовом до ОСОБА_3 про стягнення незаконно отриманої суми в розмірі 7080,58 грн. допомоги по безробіттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, в редакції чинній на час звернення позивача до суду з позовом, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, законодавець чітко визначив, що суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю органів влади та місцевого самоврядування у сфері дотримання прав та свобод громадян і юридичних осіб за допомогою процесуального закону з певними особливостями, зокрема обов'язку доказування правомірності своєї діяльності органами влади чи самоврядування. Тобто однією з визначальних особливостей КАС України є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична або юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вони вважають порушеними, а відповідачем ? орган влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 50 КАС України, в редакції чинній на час звернення позивача до суду з позовом, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Правовий аналіз пунктів 1-4 частини четвертої цієї статті свідчить, що всі наведені підстави, коли громадяни, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень лише у випадках превентивного (попереднього) судового контролю за рішеннями, діями органів влади, які при реалізації своїх владних управлінських повноважень можуть порушити права чи свободи фізичних чи юридичних осіб.

Однак і в цих випадках водночас із перевіркою дій чи бездіяльності згаданих осіб, обставин, що стали підставою для втручання суб'єктів владних повноважень, суд має перевірити на відповідність чинному законодавству рішення, дії чи бездіяльність самих суб'єктів владних повноважень.

Крім того, п. 5 ч. 4 ст. 50 КАС України, який є частиною норми процесуального права, існує як послідовне продовження випадків превентивного судового контролю і має розумітися та застосовуватися судами саме в такому значенні, а не як норма, що давала б право для розширеного тлумачення права суб'єкта владних повноважень на адміністративний позов.

За пунктом 4 частини четвертої статті 50 КАС України суб'єкт владних повноважень може звертатися до суду з адміністративним позовом до громадян України, іноземців чи осіб без громадянства, їх об'єднань, юридичних осіб, які не є суб'єктами владних повноважень, для превентивного судового контролю своєї ж діяльності і у випадках, визначених законом.

У випадку, що розглядається, позов заявлено про стягнення грошових коштів, що стали власністю громадянина ОСОБА_3, і, на думку позивача, були набуті ним безпідставно, що свідчить про приватноправовий, а не публічний характер правовідносин, які виникли між сторонами.

Отже, у справі, яка переглядається, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України (справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства), у редакції чинній на час постановлення оскаржуваного рішення.

Ухвала суду першої інстанції, що перешкоджає подальшому провадженню у справі та постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції на підставі вимог п. 4 ч.1 ст. 379 ЦПК України.

Враховуючи, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, то питання відшкодування судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає вирішенню по завершенню розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Шосткинського міськрайцентру зайнятості задовольнити.

Ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 06 січня 2017 року скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 17 липня 2018 року.

Головуючий: С.С. Ткачук

Судді: Т.А. Левченко

В.І. Криворотенко