Справа № 661/813/17
Провадження № 2/661/12/18
Новокаховський міський суд Херсонської області у складі:
Головуючого судді: Чирського Г.М.,
при секретарі: Шевченко Ю.М.,
за участю: позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Каховка Херсонської області у загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, та розподіл майна подружжя, -
Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить встановити факт проживання однією сім'єю між позивачем та відповідачем без реєстрації шлюбу з 01 липня 2002 року по 07 листопада 2016 року, стягнути з відповідача 1/2 частину коштів, витрачених позивачем на поліпшення житлових умов у квартирі АДРЕСА_1, посилаючись на зроблені ним особисто поліпшення у зазначеній квартирі протягом 2012 року. В обґрунтування позову зазначив, що з відповідачем знайомий з грудня місяця 1969 року. З 01 липня 2002 року по 07 листопада 2016 року вони проживали разом однією сім'єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільно вирішували всі питання, вона вела все домашнє господарство, придбавала продукти, прибирала, а після того, як ОСОБА_2 захворіла у 2016 році він допомагав їй лікуватися, супроводжував до лікарень, доглядав за нею. Відповідач має однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1. У зв'язку з тим, що позивач та відповідач проживали разом як чоловік та жінка та дійшли згоди щодо поліпшення життєвих умов в квартирі відповідачки та зробити ремонт . В квартирі відповідача позивачем особисто зроблено ремонт, а саме: демонтаж плитки на підлозі, дверей, вікон, всі інші підготовчі роботи для подальшого їх ремонту, поклав кахельну плитку у ванній кімнаті, на кухні, замінив каналізаційну систему на пластикову, систему водопостачання на пластикову, встановив металопластикові вікна та двері квартири та балкона, встановив межкімнатні двері, змонтував всю систему холодного та гарячого водопостачання, зробив всю підготовчу роботу для шпаклювання стелі, стін та побілки, встановив опалювальний котел для опалення, батареї для опалення та зробив монтаж всього опалення, встановив все сантехнічне обладнання, здійснив зварювальні роботи з монтажу ванни (каркас на який ставиться ванна), поклеїв шпалери, здійснив оздоблення балкону полістиролом та підготовку для шпаклювання і побілки, поклав в квартирі лінолеум. Для всього цього ремонту за сумісні кошти було придбано котел опалення, батареї, труби для монтажу опалення та монтажу гарячого та холодного водопостачання, супутні матеріали для монтажу, пінополістирол, плитка кахельна, оздоблюванні матеріали, шпалери, ванна, умивальник, лінолеум, люстри для освітлення, клейова суміш для кахельної плитки, металопластикові вікна до кімнати, металопластикові вікна для балкону, металопластикові двері для балкону, міжкімнатні двері, гарнітур до передпокою, стінка до зали, кухонні меблі, змішувачі води до ванни та кухні, лічильник газу, нержавіючий сушитель рушнику для ванни та кухні, замки на двері, обладнання для електропостачання, скло для міжкімнатних дверей, декоративна плівка для скла на міжкімнатні двері, карнизи на вікна, багети на стелю, наличники на двері, коробки для дверей, петлі для дверей, плінтуса, ручки дверні. Також просив стягнути з відповідача судові витрати.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі із зазначених підстав, просив позов задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомляла, заяв про розгляд справи за своєї відсутності не подавала.
На підставі ст. 280 ЦК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи.
Заслухавши позивача, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках..
Відповідно до п. 5) ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Відповідно ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
На підставі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що позивач та відповідач проживали разом однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 01 липня 2002 року по 07 листопада 2016 року, свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердили факт сумісного проживання сторін протягом близько 14 років та здійснення ремонту у квартирі АДРЕСА_1.
Згідно із ст. 3 СК України сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.
Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.
Статею 74 СК України закріплено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.
Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 15.06.2017 року по даній справі призначалась судова будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої ставились наступні питання: чи підтверджується використання при ремонтно-відновлювальних роботах у 2012 році, які зроблені у квартирі АДРЕСА_1, будівельних матеріалів та монтажних робіт, а саме: встановлення пластикових дверей на балкон, вікон на балкон, вікон до зали, вікон до кухні; встановлення і монтаж котла двоконтурного «Аристон» для опалення; монтаж пластикових труб для монтажу опалення та комплектуючих щодо монтажу опалення; облицовка кахельною плиткою ванни, кухні, туалету; встановлення міжкімнатних дверей в кількості 4-х штук, дверей до ванни та туалету; встановлення металевих вхідних дверей; встановлення ванни; встановлення тумбочки з умивальником; установлення лічильнику газу; покладення лінолеуму в залі, кухні та коридорі; встановлення кухонного гарнітуру на кухні; встановлення гардин на кухні та залі, люстри; встановлення стінки до зали; встановлення металевого квадрату та зварювання каркасу для ванни; встановлення змішувачів води у кухні та ванни у кількості 3-х штук; клейка шпалер для зали, коридору та кухні; встановлення двох батарей опалення; встановлення унітазу; встановлення пральної машини, мікрохвильової пічки; використання клейової суміші для ремонту квартири; яка ринкова вартість ремонтно-відновлювальних робіт, використаних матеріалів, які зроблені у 2012 році у квартирі АДРЕСА_1 на дату проведення експертизи, у тому числі, зазначених у питанні № 1?
Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Оскільки спільна сумісна власність не передбачає визначення часток учасників, а поширюється на усе майно, при здійсненні поділу такого майна слід виходити з презумпції рівності часток. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12. 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.
Згідно ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.
Відповідно ч.ч. 1,2 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.
Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку, встановлює факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2, з 01 липня 2002 року по 07 листопада 2016 року, а також вважає потрібним в порядку розподілу майна подружжя стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частину вартості відновлювальних ремонтно-будівельних робіт приміщень квартири АДРЕСА_1, виходячи із заявлених позовних вимог.
Згідно ч. 6 ст. 139 ЦПК України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 223, 263, 265, 280-282, 259 ч.6, 268 ЦПК України, суд -
Встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 01 липня 2002 року по 07 листопада 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет: http://court.gov.ua/fair/sud2117.

Повний текст рішення виготовлено 25.01.2018 року

Суддя Г. М. Чирський