Провадження № 2-з/638/130/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2018 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.

секретаря Подосокосрької А.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сі-Пі-Ем», Приватної фірми «Інверком» про визнання майнових прав,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на майнові (речові) права, що виникають з договору про участь у будівництві № 107 від 23.05.2007 року, у тому числі право на отримання в натурі квартири з трьох кімнат (тип 3-А) загальною площею 123,27 кв.м., на 16-му поверсі в багатоквартирному житловому будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями та підземною автостоянкою на земельній ділянці Шатилівській (колишня Леніна) в районі СШ № 116, будівництво якого здійснюється на земельній ділянці, що надана для цього на підставі рішень Харківської міської ради від 19.11.2003 року № 222/03 та № 1467/14 від 26.02.2014 року, кадастровий № :07:006:0016 та право набути у майбутньому право власності на цю квартиру.

22.01.2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження на будь який спосіб (купівля продаж, дарування, тощо) обєкта незавершеного будівництва багатоповерхового житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями та підземною автостоянкою по вулиці Шатилівській (колишня вул. Леніна) в районі СШ № 116 у м. Харкові, розташованого на земельній ділянці, кадастровий № :07:006:0016, що належить на праві власності приватній фірмі «Інверком».

Заява про забезпечення позову вмотивована не повідомленням її як учасника у будівництві про реєстрацію права власності на багатоквартирний будинок за ПФ «Інверком», що фактично позбавило її майнових прав на квартиру, у звязку з чим вважає, що ПФ «Інверком» у будь який момент може розпорядитись спірним майном, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

В судовому засіданні представник позивача підтримала заяву, просила її задовольнити.

Представник відповідача не заперечував проти задоволення заяви в частині забезпечення позову що стосується квартири, а не всього обєкту незавершеного будівництва.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною 2 статті 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ'я сторін, його метою є хоча і негайні, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява позивача про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню в обсязі заявлених вимог.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов'язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сі-Пі-Ем», Приватної фірми «Інверком» про визнання майнових прав задовольнити частково.

В порядку забезпечення позову накласти заборону відчуження на обєкт незавершеного будівництва - квартиру з трьох кімнат (тип 3-А) загальною площею 123,27 кв.м., на 16-му поверсі в багатоквартирному житловому будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями та підземною автостоянкою на земельній ділянці Шатилівській (колишня Леніна) в районі СШ № 116, будівництво якого здійснюється на земельній ділянці, що надана для цього на підставі рішень Харківської міської ради від 19.11.2003 року № 222/03 та № 1467/14 від 26.02.2014 року, кадастровий № :07:006:0016

Зазначити дані стягувача: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, 3-Є, кв.41.

Зазначити дані боржників: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сі-Пі-Ем», код 35856596, м. Харків, вул. Героїв Праці, 14; Приватна фірма «Інверком» код30588921, Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, проспект Шевченко, буд. 6-А, нежитл. прим.158

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий