Апеляційний суд Кіровоградської області
справа № 393/413/16-ц
№ провадження 22-ц/781/65/18 Головуючий у суді І-ї інстанції Мохонько К. М.
Доповідач Карпенко О. Л.
ПОСТАНОВА

Іменем України

09.01.2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого Карпенка О.Л.,

суддів : Голованя А.М., Мурашка С.І.,

за участю секретаря Яковлєвої Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом Професійно-технічного училища №36 смт. Новгородка, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Новгородківська селищна рада, до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на землю та скасування державної реєстрації в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє в інтересах Професійно-технічного училища №36 смт. Новгородка на рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 6 вересня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

12 вересня 2016 року Професійно-технічне училище №36 смт. Новгородка звернулося до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2.

Позивач посилався на те, що на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано 4 квітня 2013 року за відповідачем, розташована будівля туалету, яка є державною власністю та належить позивачу на праві оперативного управління згідно свідоцтва про право власності від 22 травня 2015 року та первісно збудована на наданій позивачу у користування земельній ділянці право на яку підтверджено державним актом на право користування землею серія НОМЕР_2 від 1981 року. Позивач стверджував, що вказані обставини свідчать про порушення його прав на володіння і користування нерухомим майном.

Посилаючись на вказані обставини позивач просив суд визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 4 квітня 2013 року на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 та скасувати державну реєстрацію права власності на цю земельну ділянку.

Рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 6 вересня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

У поаданій апеляційній сарзі представник позивача клопоче перед апеляційним судом про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення його вимог.

Позивач посилається на незаконність і необґрунтованість рішення суду. Він стверджує, що у справі встановлено обставини, якими обґрунтовано цого позовні вимоги. Однак суд неправильно визначив характер виниклих між сторонами правовідносин та неправильно застосував норми матеріального права і правовий висновок Верховного Суду України викладений у постанові від 13 квітня 2016 року № 6-253.

Позивач та його представник - адвокат Заболотній П.Л., повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток (т. 2 а. с. 7 - 8, 13 - 14, 33 - 34) Проте в судове засідання уповноважений представник позивача не з`явився.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторінабо інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Третя особа, яка не не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Новгородківська селищна рада, надіслала письмове клопотання про розгляд справи без присутності її представниа (т. 2 а. с. 4, 19, 36).

Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток (т. 2 а. с. 6, 12, 32), особисто в судове засідання не з`явився.

Його представник - адвокат Федоров З.Ф. у судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги надавши усні та письмові пояснення суть яких зводиться до спростування доводів аеляційної скарги про доведеність позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін з таких підстав.

У справі, яка перелядається, суд першої інстанції встановив такі неоспорювані обставини.

Згідно державного акту на право користування землею серія НОМЕР_2, виданого виконавчим комітетом Новгородківської районної Ради народних депутатів у 1981 році 9т. 1 а. с. 16 - 17), за Новгородківським СПТУ № 6 смт Новгородка Кіровоградської області закріплено в безстрокове і безоплатне користування 320,60 га землі в межах згідно з планом землекористування для сільськогосподарського виробництва. Копія плана земельної ділянки міститься на аркушах справи 18 - 19 том 1.

Професійно-технічному училещу № 36 смт. Новгородка на праві оперативного управління належить комплекс будівель за адресою: АДРЕСА_1, право власності на який належить Міністерству освіти і науки України, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 22 травня 2015 року (т. 1 а. с. 13).

Цей об'єкт нерухомого майна складається: А - гуртожитку, А'а підвалу, ББ'б - учбового корпусу, Б-3 - підвалу, пр. - ганоку, Вв - учбового корпусу, Ггг' - спортзали, Е - складу, Жж - погребу, З - складу, И - складу, Лпр'-лабораторії, Мм - їдальні, Нн - погребу, О - туалету, П - складу, Р - колельні, С - складу, Т - плотні, ОР-е/підстанції, Х - туалету, Ц - тіру, N-N1 - огорожі, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22 травня 2015 року (т. 1 а. с. 9).

ОСОБА_2 належить право власності на земельну ділянку площею 0,15 га кадастровий номер: НОМЕР_1, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд а також право власності на земельну ділянку площею 0,15 га кадастровий номер: НОМЕР_3, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, призначена для ведення особистого селенського господарства, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 4 квітня 2013 року (т. 1 а. с. 12).

Мотивуючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції послався на те, що позивач не довів наданими суду доказами фактів порушення його прав, за захистом яких він звернувся до суду.

Під час розгляду справи та ухвалення рішення суд першої інстанції керувався нормами ЦПК України, які діяли на той час.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області погоджується з правильністю висновків суду.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 214 ЦПК України (у редакції чинній до 15 грудня 2017 року, якими керувався суд першої інстанції) під час ухвалення рішеннясуд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказамивони підтверджуються.

Одним із принципів цивільного судочинства є принцип змагальності (ст. 10, 60 ЦПК України) суть якого зводиться до того, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а сторони, маючи рівні права та можливості щодо подання доказів, їх дослідженні та доведеності перед судом їх переконливості, зобов'язані довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК.

Гарантоване ст. 55 Конституції України та ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 4 ЦПК України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджуване позивачем порушення було обґрунтоване і підтверджене доказами.

Однпк у справ, яка переглядається, позивач мав надати суду належні, допустимі, достатні та переконливі докази на підтвердження факту порушення його прав, як законного володільця об'єктів нерухомого майна (наданої йому в користування земельної ділянки та закріпленого за ним на праві оперативного користування комплексу будівель, збудованого на наданій дя цієї мети земельній ділянці).

Посилаючись на те, що Професійно-технічне училеще № 36 смт. Новгородка являється землекористувачем земельної ділянки згідно з державним актом серія НОМЕР_4 від 1981 року, виданого Новгородківському СПТУ № 6 смт Новгородка Кіровоградської області, позивач не надав суду доказів, що він являється правонаступником останього.

У наданії позиваче суду копії статуту професійно-технічного училища № 36 смт. Новогродка відсутні відомості стосовно цього питання. Будь-які інші докази на підтвердження цієї обставини позивач також не надав.

На підтвердження своїх вимог позивач надав суду акт-обстеження земельних ділянок від 25 тавня 2016 року складений комісією, призначеною розпорядженням селищного голови від 17 травня 2016 року № 53 (а.с. 11).

При складанні цього акту був присутній представник позивача ОСОБА_7

Натомість відповідач або його представник при складанні цього акту та проведення дослідженні комісією дослідження присутні не були. Про прчини цього в акті не вказано.

Зі змісту акту-обстеження вбачається, що комісія досліджувала лише документи, а саме: свідоцтво про право власності на комплекс будівель, який знаходиться в оперативному управлінні позивача, та свідоцтва про право власності ОСОБА_2 за земельні ділянки з кадастровими номерами: НОМЕР_1, НОМЕР_3, які знаходяться в АДРЕСА_2, загальною площею 0,3000 га.

Комісією не було встановлено наявність на місцевості межевих знаків чи будь-яких твердих меж, які позначають поворотні точки контурів земельних ділянок сторін по справі. В акті не зазначено про проведення комісією замірів меж земельних ділянок, використання з цією метою технічної документації та необхідних засобів вимірювання. Комісія фактично не встановила накладення земельних ділянок одна на одну.

За таких обставин висновок комісії про те, що будівля туалету, яка відноситься до належного позивачу комплексу будівель, розміщена на земельній ділянці, яка належить відповідачу, видається необґрунтованим.

До того ж комісія не визнаилася на якій з двох належних ОСОБА_2 земельних длянок опинилася належна позивачу будівля туалету.

Крім того, вимагаючи визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером: НОМЕР_1 та скасування державної реєстраціє права на неї позивач не обгрунтував з чого він виходив, що саме ця земельна ділянка поглинула частину належної йому земельної ділянки з відповідною частиною будівель, зважаючи на те, що відповідач є власником двох земельних ділянок за однією адесою.

Інших доказів на підтвердження накладення земельнх ділянок позивач суду не ндав.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник відповідача пояснив, що межа між земельними ділнками сторін по справі не встановлена.

З матеріалів справи вбачається, що за клопотанням відповідача суд своєю ухвалою від 14 грудня 2016 року ( т. 1 а. с. 87) призначив у справі земельно-технічну експертизу на вирішення якої поставив питання про те, чи має місце накладення одна на одну земельних ділянок кадастровий номер: НОМЕР_1 та земельної ділянки згідно державног акту на право користування земельною ділянкою серія НОМЕР_2 від 1981 року.

Однак поведення експертизи виявилося неможливим у зв'язку, зокрема, з ненаданням позивачем запропонованих експертом технічних документів щодо земельної ділянки на підставі якої виготовлено державний акт серія НОМЕР_2 від 1981 року (т. 1 а. с. 145 - 146).

В апеляційній скарзі позивач не посив суд про дослідження нових доказів і, відповідно, таких не надав.

За вістуності доказів того, що внаслідок набуття позивачем права власності на земельну ділянку з кадастровим номером: НОМЕР_1 було порушено майнові права позивача, суд дійшов правильного висновку, що позивач не довів обґрунтованість своїх позовних вимог, що є підставою для відмови в позові повністю.

Доводи апеляційної скарги про те, що в судовому засіданні в суді першої інстанції було встановлено знаходження належної позивачу з 1982 року будівлі туалету на земельній ділянці відповідача, набутій останім у 2013 році, суперечить змісту рішення суду та зібраним у справі доказам.

Посилання позивача на неправильне застосування судом матеріального права, а саме незастосування судом при вирішенні спору норм ст. ст. 120, 125 ЗК України, у їх взаємозвязку, та правового висновку Верховного Суду України викладеного у постанові від 13 квітня 2016 року у справі № 6-253цс16 є неприйнятним так, вказаними нормами регулюється перехід права на земельну ділянку у разі набуття права на будинок, будівлю або споруду на підставі правочину, тобто регулюються інші правовідносини ніж у справі, яка переглядається.

За таких обставин справи колегія судів дійшла висновку, що суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що, відповідно до ст. 375 ЦПК україни, являється підтавою для відхилення апеляційної скарги , а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_3, який діє в інтересах Професійно-технічного училища №36 смт. Новгородка, залишити без задоволення, а рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 6 вересня 2017 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду з підстав передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 9 січня 2018 року.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: А. М. Головань

С. І. Мурашка