Справа № 484/4523/17
Провадження № 2/484/394/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2018р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Медведєвої Н.А.

секретар судового засідання - Бикова О.П.

за участю позивача - ОСОБА_1.

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду місті Первомайську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про зняття арешту з 2/25 частин житлового будинку АДРЕСА_1, право власності на які зареєстровані за ОСОБА_4 та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 06.07.2006р. за №3426244.

Ухвалою суду від 19.03.2018р. за клопотанням представника позивача витребувані з ОСОБА_5 Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області копія спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1., та з КП "Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації" інформація про реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач та її представник під час судового засідання підтримали позов у повному обсязі та просила його задовольнити, вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1. померла її донька ОСОБА_4, яка була власницею спірного нерухомого майна. Вона та відповідач, яка є донькою померлої, звернулась до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Під час оформлення документів для отримання спадщини з'ясувалось, що у 1996р. на підставі ухвали Первомайського суду накладений арешт на 2/25 частин житлового будинку АДРЕСА_1.

Відповідача надала заяву, в якій позов визнала та просила розглянути справу без її участі. Відзив до суду не наданий.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частини 1, 4 статті 206 ЦПК України визначають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

ІНФОРМАЦІЯ_1. померла ОСОБА_4, про що 01.03.2017р. Первомайським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області складений актовий запис №190.

Після її смерті ОСОБА_5 Первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини заведена спадкова справа №174/2017 після смерті ОСОБА_4, в якій також наявна заява ОСОБА_3 про прийняття спадщини.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, сформованого 28.10.2017р. нотаріусом власником 2/25 житлового будинку 2/25 частин житлового будинку АДРЕСА_1 вказана ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 19.07.2002р. Також міститься запис про те, що 06.07.2006р. внесені відомості за №3426244 про арешт будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі ухвали без номера 20.02.1996р. народного суду Первомайського району як власності ОСОБА_6.

Згідно договору дарування частини домоволодіння від 19.07.2002р., укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_4, остання прийняла в дар 2/25 частин житлового будинку АДРЕСА_1. Договір посвідчений приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_8 за зареєстрований №5249. 25.03.2004р. право власності зареєстровано за ОСОБА_4 в Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації.

На заяву позивача Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області дана довідка, відповідно до якої у 1996р. ОСОБА_7 зверталась до суду з позовом до ОСОБА_6 про визнання договору дарування недійсним. 14.03.1996р. судом постановлена ухвала про прийняття відмови від позову та закриття провадження у справі. У зв'язку із закінченням терміну зберігання справ даної категорії за 1996рік справа знищена. Ухвала про накладення арешту на будь-яке майно відсутня.

Відповідно до повідомлення КП «Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації» на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстроване право власності на НОМЕР_1 за ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_10, на НОМЕР_2 за ОСОБА_13, на НОМЕР_4 за ОСОБА_14, на НОМЕР_3 за ОСОБА_13, на НОМЕР_5 за ОСОБА_15 та ОСОБА_16, на НОМЕР_6 за ОСОБА_17 та ОСОБА_18, на НОМЕР_7 за ОСОБА_19, на НОМЕР_8 за ОСОБА_20, на НОМЕР_9 за ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23 та ОСОБА_24, на НОМЕР_10 за ОСОБА_25, на НОМЕР_11 за ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, на 2/25 частин за ОСОБА_4 та частина будинку за місцевою радою.

Як пояснила позивач, фактично будинок АДРЕСА_1 складається з окремих квартир. 2/25 частин вказаного будинку, яка належала ОСОБА_4 також є окремою квартирою з окремим виходом, отже результат розгляду справи не може вплинути на права чи обв'язки інших співвласників будинку, які є власниками окремих квартир.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно зі ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов'язує. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.1, 2 ст. 321 ЦК України).

Відповідно до ст.. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження свої майном.

З матеріалів справи вбачається, що арешт на 2/25 частин житлового будинку АДРЕСА_1 накладений судом як забезпечення позову в 1996р., але у власність вказану частини будинку ОСОБА_4 отримала лише у 2002р.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про те, що наявність арешту порушує права спадкоємців ОСОБА_4 щодо володіння, користування та розпорядження спадковим майном, отже позов в частині зняття арешту обґрунтований та підлягає задоволенню в цій частині в повному обсязі.

Позивач також просила виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 06.07.2006р. за №3426244. Однак, відповідно до вимоги ч.2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду про зняття арешту з нерухомого майна, є прямою підставою для виключення з Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомості майна запису про арешт майна і не потребує інших додаткових рішень суду, а тому в цій частині позову слід відмовити.

Керуючись ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Зняти арешт з 2/25 частин житлового будинку АДРЕСА_1, право власності на які зареєстровані за ОСОБА_4.

В задоволенні позову в частині виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 06.07.2006р. за №3426244 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Миколаївської області безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України.

Повне судове рішення складене 10.04.2018р.

Суддя Н.А.Медведєва