Справа № 526/2592/17
Провадження № 2/526/136/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2018 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді: Заколодяжної О.А.

при секретарі: Шульзі Н.М.

розглянувши цивільну справу № 526/2592/17 за позовом

ОСОБА_1

до

Веприцької сільської ради

третя особа: Гадяцька державна нотаріальна контора

про

визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до Веприцької сільської ради, третя особа: Гадяцька державна нотаріальна контора про визнання права власності за заповітом на 2/3 частини будинковолодіння, що в цілому складається з житлового будинку - «А-1», літньої кухні - «Б,б», сараю-«В», сараю з погребом-«Г,г», огорожі №1,2,3, колодязя питного №4, колодязя інженерного №5, розташованих по АДРЕСА_1, на земельну ділянку площею 0,85 га призначену для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, розташовану на території с.Веприк Гадяцького району Полтавської області що являється спадковим майном, яке залишилось після смерті її батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а також на 1/3 частину вказаного будинковолодіння та земельну ділянку площею 0,30 га, призначену для ведення особистого підсобного господарства, розташовану на території с.Веприк Гадяцького району Полтавської області, що являється спадковим майном, яке залишилось після смерті її матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року. В цілому визнати за нею право власності на будинковолодіння, розташоване по АДРЕСА_1 та на вищевказані земельні ділянки.

В своїй позовній заяві позивачка вказує, що в будинковолодінні, розташованому по АДРЕСА_2 проживали її батьки ОСОБА_3, ОСОБА_4 та батькова мати - ОСОБА_5. Вказане будинковолодіння відносилось до типу колгоспного двору, членами якого вони були в рівних частках. ОСОБА_3 належала на праві власності земельна ділянка площею 0,85 га призначена для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, розташована на території с.Веприк Гадяцького району Полтавської області, а ОСОБА_4 на праві власності належала земельна ділянка площею 0,30 га, призначена для ведення особистого підсобного господарства, розташована на території с.Веприк Гадяцького району Полтавської області. ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла ОСОБА_5. Після її смерті залишилась спадщина, що складається з 1/3 частини вищезазначеного будинковолодіння, яке фактично прийняв син ОСОБА_3, так як на момент її смерті фактично вступив в управління та володіння її майном, відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963р., який діяв на момент відкриття спадщини і йому стало належати 2/3 частини вказаного будинковолодіння. ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер батько позивачки ОСОБА_3. Після його смерті залишилась спадщина, що складається з 2/3 частини вказаного будинковолодіння та земельної ділянки площею 0,85 га призначеної для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, розташованих за вищевказаною адресою, яке фактично прийняла його дружина ОСОБА_4, так як на момент смерті чоловіка проживала разом з ним. ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла мати ОСОБА_4. Після її смерті залишилась спадщина, що складається з вищевказаного будинковлодіння, земельної ділянки площею 0,85 га призначеної для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства та земельної ділянки площею 0,30 га, призначеної для ведення особистого підсобного господарства, розташованих за вищевказаною адресою. Позивачка ОСОБА_1 своєчасно звернулась із заявою до Гадяцької державної нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті матері, де їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане будинковолодіння та оригіналів Державних актів на право власності на вказані земельні ділянки. З цієї причини вона не має можливості оформити право власності на вказані будинковолодіння та земельні ділянки, тому вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою.

19.10.2018 року позивачка ОСОБА_1 надала суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила суд визнати за нею право власності на будинковолодіння, що в цілому складається з житлового будинку - «А-1», літньої кухні - «Б,б», сараю-«В», сараю з погребом-«Г,г», воріт огорожі №1, огорожі №2,3, колодязя питного №4, колодязя інженерного №5, розташованих по АДРЕСА_1, земельної ділянки площею 0,85 га призначеної для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, а також земельної ділянки площею 0,30 га, призначеної для ведення особистого підсобного господарства, розташованих на території с.Веприк Гадяцького району Полтавської області, що являється спадковим майном, яке залишилось після смерті її матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Позивачка ОСОБА_1 надала суду письмову заяву в якій просила її вимоги по уточненій позовній заяві задовольнити, справу розглянути без її участі.

Представник відповідача Веприцької сільської ради до суду не з"явився, надали заяву, в якій вказують, що позовні вимоги ОСОБА_1 по уточненій позовній заяві визнають, проти їх задоволення не заперечують і просять справу розглянути без участі їх представника.

Представник третьої особи Гадяцької державної нотаріальної контори до суду не з"явився, надали заяву в якій просять справу розглянути без участі представника державної нотаріальної контори, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечують.

Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України, суд може розглянути справу за відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення зі слідуючих підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 була матір'ю ОСОБА_3, що підтверджується відновленим свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданого 22.05.1996 року райвідділом РАГС м. Гадяч, Полтавської області.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 23.01. 1954 року перебували у зареєстрованому шлюбі , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 виданого 23.01.1954 року Веприцькою сільською радою, Гадяцького району, Полтавської області.

ОСОБА_1 була дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4, виданого 27.11.1954 року Веприцькою сільською радою Гадяцького району Полтавської області.

14.03.1975 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6, в зв'язку з чим своє прізвище ОСОБА_1 змінила на прізвище чоловіка ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії НОМЕР_5 виданого 14.03.1975 року Веприцькою сільською радою Гадяцького району Полтавської області.

Будинковолодіння по АДРЕСА_3 згідно погосподарської книги № 1/2, особовий рахунок НОМЕР_6 станом на 01.07.1990 року відносилось до типу колгоспного двору, членами якого були ОСОБА_5- голова двору, ОСОБА_3- син, ОСОБА_4- невістка , що підтверджується довідкою виконкому Веприцької сільської ради Гадяцького району № 518 від 03.04.2017 року .

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 своє право власності в БТІ не оформили.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Тому, ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 набули право власності по 1/3 частині кожен на будинковолодіння АДРЕСА_1

ОСОБА_3 на праві власності належала земельна ділянка загальною площею 0,85 га, з яких 0,25 га - призначені для обслуговування житлового будинку, а 0,60 га - для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території с. Веприк Гадяцького району Полтавської області, про що йому на підставі рішення виконавчого комітету Веприцької сільської ради №186 від 25.12.1996 року був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_7 , зареєстрований 06.03.1997 року в Книзі видачі державних актів на право власності на землю за № НОМЕР_8, що підтверджується довідкою ГУ Держгеокадастру у Полтавській області відділ у Гадяцькому районі за № 675/0/193-17 від 12.12.2017 року, оригінал якого був втрачений.

ОСОБА_4 на праві власності належала земельна ділянка площею 0,30 га, призначена для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території с. Веприк Гадяцького району Полтавської області, про що їй на підставі рішення виконавчого комітету Веприцької сільської ради №133 від 26.11.1997 року був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_9 , зареєстрований 12.12.1999 року в Книзі видачі державних актів на право власності на землю за НОМЕР_10, що підтверджується довідкою ГУ Держгеокадастру у Полтавській області відділ у Гадяцькому районі за № 675/0/193-17 від 12.12.2017 року, оригінал якого був втрачений.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_11 виданого повторно 08.08.2012 року відділом ДРАЦС Гадяцького РУЮ Полтавської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК України 1963 р., який діяв на момент відкриття спадщини, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені) померлого.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно, що складається з 1/3 частини вищевказаного будинковлодіння, яке фактично прийняв син ОСОБА_3, так як вступив в управління та володіння її майном, відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 р., який діяв на момент відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Веприцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 519 від 03.04.2017 року, але не оформив спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

30.10.2009 року ОСОБА_4 склала заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Веприцької сільської ради Гадяцького району та зареєстрованого в реєстрі за № 594, яким на випадок свої смерті заповіла все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що належатиме їй та на що вона за законом матиме право, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

30.10.2009 року ОСОБА_3 склав заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Веприцької сільської ради Гадяцького району та зареєстрованого в реєстрі за № 595, яким на випадок свої смерті заповів все належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що належатиме йому та на що він за законом матиме право, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Статтею 346 ч.1 п.11 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ст. 1261 ч. 1 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який пережив спадкодавця, діти спадкодавця та батьки.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого 24.10.2011 року Веприцькою сільською радою Гадяцького району Полтавської області.

Після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина, що складається з 2/3 частини вищевказаного будинковлодіння та земельна ділянка загальною площею 0,85 га, яка розташована на території с. Веприк Гадяцького району Полтавської області.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори №3 від 11.01.2018 року, після смерті ОСОБА_3 із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась.

Таким чином, ОСОБА_1 спадщину після смерті батька ОСОБА_3 за заповітом не прийняла, оскільки не зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 фактично прийняла його дружина ОСОБА_4, оскільки проживала та була зареєстрована разом з ним, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Веприцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 520 від 03.04.2017 року , але не встигла оформити спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_12 виданого ІНФОРМАЦІЯ_4 року Веприцькою сільською радою Гадяцького району Полтавської області.

Після її смерті залишилась спадщина, що складається з вищевказаного будинковлодіння, розташованого по АДРЕСА_4, земельної ділянки площею 0,85 га призначеної для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, а також земельної ділянки площею 0,30 га, призначеної для ведення особистого підсобного господарства, розташованих на території с.Веприк Гадяцького району Полтавської області.

Згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори № 3 від 11.01.2-18 року, після смерті ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_1 і їй видавалось свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку.

Також, згідно постанови державного нотаріуса Гадяцької державної нотаріальної контори ОСОБА_7 від 13.12.2017 року, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане будинковолодіння та земельні ділянки, в зв'язку з відсутністю на них правовстановлюючих документів.

Відповідно ч.1 ст. 131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Відповідно до ч.1ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 п.11 ст.346, ст.ст. 1223, 1225, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ч.1 ст. 131 ЗК України, ст. ст.10 - 13, 81, 141, 176, 247 ч.2, 258, 259, 264, 265, ч.4 ст. 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованою за адресою : АДРЕСА_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків:НОМЕР_1, право власності на будинковолодіння, що в цілому складається з житлового будинку - «А-1», літньої кухні - «Б,б», сараю-«В», сараю з погребом-«Г,г», воріт огорожі №1, огорожі №2,3, колодязя питного №4, колодязя інженерного №5, розташованих по АДРЕСА_1, земельної ділянки площею 0,85 га призначеної для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, розташованої на території с.Веприк Гадяцького району Полтавської області, а також земельної ділянки площею 0,30 га, призначеної для ведення особистого підсобного господарства, розташованої на території с.Веприк Гадяцького району Полтавської області, що являється спадковим майном, яке залишилось після смерті її матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 січня 2018 року.

Головуюча : О. А. Заколодяжна