Справа №521/1267/18
Провадження №2/521/2073/18

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2018 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Коблова О.Д. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання недійсним трудового договору від 08.02.2017 року № 23 в частині, що стосується строку його дії та визнання даного трудового договору укладеним сторонами на невизначений строк ( безстроково)

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2018 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання недійсним трудового договору від 08.02.2017 року № 23 в частині, що стосується строку його дії та визнання даного трудового договору укладеним сторонами на невизначений строк ( безстроково). Позовна заява одержана 25 січня 2018 року.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26 січня 2018 року було відкрито провадження у справі та призначене судове засідання.

При зверненні до суду до позовної заяви позивачем було надано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд вжити заходи забезпечення позов, а саме заборонити роботодавцю-власнику ПАТ «Українська залізниця», та/або уповноваженому ним органу та/або керівнику товариства вчиняти будь-які дії спрямовані на припинення зазначеного трудового договору укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Українська залізниця» до розгляду справи судом по суті.

Позивач мотивував заяву тим, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду.

В обґрунтування вимог заяви позивач зазначає, що 05.01.2018 року на адресу директора Департаменту пасажирських перевезень далекого сполучення ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_1, надійшло повідомлення про те, що ПАТ «Укрзалізниця», відповідно до пункту 2.3.5 пункту 2.3 розділу 2 трудового договору від 08.02.2017 року № 23 укладеного зі ОСОБА_1, повідомляє, що строк дії трудового договору закінчується 07.02.2018 року згідно з пунктом 8.1 розділу 8 трудового договору. Трудові відносини за вищевказаним договором будуть припинені згідно з чинним законодавством України.

Вищезазначені дії членів правління є незаконними, протиправними та передчасними. Трудовий договір укладений за відсутності умов, зазначених у ч. 2 ст. 23 КЗпП України, а тому повинен бути визнаний недійсним у частині визначення строку. Окрім того, позивач зазначає, що повідомлення про припинення строку дії договору було надіслано за підписом в.о. голови правління є безпідставним та не може мати жодних юридичних наслідків.

Позивач зазначає, що він є членом виборного органу первинної профспілкової організації, що не звільнений від своїх виборчих та службових обовязків не може бути звільнений із займаної посади за відсутністю на це попередньої згоди Профспілкового комітету ППО ВП «НПП ВД ОСОБА_2» філії ПАТ «Укрзалізниця».

Дослідивши матеріали позовної заяви, доданих документів, розглянувши клопотання позивача про забезпечення позову суд вважає, що вказане клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема,в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Тому, не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 2ст. 149 ЦПК.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов'язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі за для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З урахуванням особливостей мети забезпечення позову, заява про забезпечення позову відповідно до ст.153 ЦПК України, розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

З змісту процесуального законодавства України вбачається, що зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Заявник не надав до суду жодних доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову, у вигляді заборони роботодавцю-власнику ПАТ «Українська залізниця», та/або уповноваженому ним органу та/або керівнику товариства вчиняти будь-які дії спрямовані на припинення зазначеного трудового договору укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ «Українська залізниця», може ускладнити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду.

Також слід зазначити, що згідно роз'яснень, які містяться в п. 5постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», у справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов'язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов'язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

Так, у даному конкретному випадку забезпечення пред'явленого позову у запропонований позивачем спосіб є нічим іншим як втручанням у внутрішню діяльність ПАТ «Українська залізниця» та фактичним вирішенням справи по суті, що є неприпустимим.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті. Відтак, заборона товариства вчиняти будь-які дії спрямовані на припинення зазначеного трудового договору укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Українська залізниця» є фактично аналогією задоволення позовних вимог.

Таким чином, проаналізувавши зміст позовних вимог, розглянувши подану заяву про вжиття заходів забезпечення позову, виходячи із пов'язаності заходів забезпечення позову з його предметом, і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суддя вважає, що у заяві про забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. 149-156 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання недійсним трудового договору від 08.02.2017 року № 23 в частині, що стосується строку його дії та визнання даного трудового договору укладеним сторонами на невизначений строк ( безстроково) залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.Д. Коблова