18.01.2018 227/114/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2018 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді - Левченка А.М.,

секретаря - Черкасової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Добропільського міськрайонного суду Донецької області в порядку окремого провадження суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Добропільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, про встановлення факту народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2018 року заявниця звернулася до суду із зазначеною заявою, в якій просила встановити факт народження 12.11.2017 року у ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, дитини жіночої статі у м. Макіївка, Україна; батьками дитини записати: мати громадянка України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батько громадянин України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2; допустити негайне виконання рішення у справі, звернути судове рішення до виконання.

В обґрунтування своїх вимог послалася на те, що вона є матірю ОСОБА_2. Її донька проживає у спільному цивільному шлюбі з ОСОБА_3 без офіційної реєстрації шлюбу з 2017 року по теперішній час, вони проживають однією сімєю, повязані спільним побутом та ведуть спільне господарство, їх сімейний союз зареєстровано органом реєстрації актів цивільного стану так званої «ДНР». 12.11.2017 року у її доньки народилася дитина жіночої статі ОСОБА_4. Отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження. Так, 12.01.2018 року отримала письмову відмову у проведенні державної реєстрації народження. Тому, вимушена звернутися до органів судової влади. Встановлення даного факту необхідно для подальшої державної реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження, що дасть можливість оформити в подальшому будь-яку державну (соціальну) допомогу у звязку з народженням дитини.

18.01.2018 року заявниця звернулася через канцелярію суду з заявою, якою уточнила свої вимоги, а саме: просила встановити факт народження 12.11.2017 року у ОСОБА_2 дитини жіночої статі ОСОБА_5 у м. Макіївка, Україна. Просила розглядати справу без її участі.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. 16.01.2018 року звернулися через канцелярію суду з заявами про розгляд справи без їх участі. Вказали, що додаткових пояснень, доповнень, зауважень чи заперечнь не мають, заяву підтримують у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи: Добропільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просить розглянути справу без його участі, та повідомив суд про те, що у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян актового запису про народження 12.11.2017 року дитини жіночої статі, матірю якої є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не виявлено.

Суд, розглянувши справу у межах заявлених вимог, дослідивши письмові документальні докази, представлені в обґрунтування заяви, беручи до уваги пояснення заявника, вважає, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, з заявами про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Згідно копії копії свідоцтва про народження серії VIІ-HO № 461577, ОСОБА_1 є матірю ОСОБА_6, яка після розірвання шлюбу, що підтверджується рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 14.06.2017 року по справі №234/4369/17, залиши прізвище чоловіка «Бригуца».

Таким чином, заявниця є бабусею народженої 12.11.2017 року дитини жіночої статі та має право звернутися до суду з відповідною заявою.

На підтвердження факту народження дитини заявницею додано до заяви: медичне свідоцтво про народження № 816 від 12.11.2017 року, згідно якого у громадянки ОСОБА_2 12.11.2017 року у Перинатальному центрі м. Макіївка народилася дитина дівчинка; копія обмінної карти акушерського відділення, видана Перинатальним центром м. Макіївка, відповідно до якої у ОСОБА_2 12.11.2017 року відбулися роди; довідка Перинатального центру м. Макіївки №1229/04 від 11.12.2017 року, згідно якої ОСОБА_2 з 12.11.2017 року по 15.11.2017 року знаходилася у акушерському відділенні Перинатального центру м. Макіївка з діагнозом вагітність 40 тижнів та 12.11.2017 року відбулися пологи і народилася дівчинка; свідоцтво про народження серії ДНР № 049808, згідно якого 12.11.2017 року народилася ОСОБА_4, матірю якої записана ОСОБА_2.

До матеріалів справи долучена Відмова Добропільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у проведенні державної реєстрації народження дитини № 15.32-142 від 12.01.2018 року.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

За приписами ч. 1 ст. 294 ЦПК України, під час розгляду справ окремого провадження суд зобовязаний розяснити учасникам справи їхні права та обовязки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

З огляду на наведену норму закону, надані заявницею медичне свідоцтво про народження № 816 від 12.11.2017 року, згідно якого у громадянки ОСОБА_2 12.11.2017 року у Перинатальному центрі м. Макіївка народилася дитина дівчинка; копія обмінної карти акушерського відділення, видана Перинатальним центром м. Макіївка, відповідно до якої у ОСОБА_2 12.11.2017 року відбулися роди; довідка Перинатального центру м. Макіївки №1229/04 від 11.12.2017 року, згідно якої ОСОБА_2 з 12.11.2017 року по 15.11.2017 року знаходилася у акушерському відділенні Перинатального центру м. Макіївка з діагнозом вагітність 40 тижнів та 12.11.2017 року відбулися пологи і народилася дівчинка; свідоцтво про народження серії ДНР № 049808, згідно якого 12.11.2017 року народилася ОСОБА_4, матірю якої записана ОСОБА_2, є недійсними та не створюють правових наслідків, оскільки видані на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Крім цього, форма даного медичного документу не відповідає формі, визначеній Наказом Міністерства охорони здоровя України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті» від 08.08.2006 року №545.

Втім, згідно консультативному висновку «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» від 21 червня 1971 року Міжнародного суду ООН документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Суд приймає до уваги і практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» має застосовуватися при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду справ проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), проти Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі "Cyprus v. Turkey", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, закладами охорони здоров'я), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку, зокрема, під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України.

Крім того, факт народження 12.11.2017 року у ОСОБА_2 дитини жіночої статі підтверджується наявними в матеріалах справи фотокопіями, на яких зображена мати та дитина.

Згідно ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Частиною 1 статті 125 Сімейного кодексу України передбачено, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини .

Згідно ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

З урахуванням викладеного, оцінивши усі зібрані по справі докази, які у їх сукупності підтверджують факт народження, приймаючи до уваги наявність об'єктивних перешкод для проведення державної реєстрації факту народження та з метою захисту прав і свобод заявниці, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини від матері ОСОБА_2, оскільки в даному випадку це єдиний спосіб отримати свідоцтво про народження, виданого державним органом України.

Відповідно до ч. 3 ст. 317 ЦПК України, у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

При цьому суд звертає увагу заявників на позицію Верховного суду України, викладену в п. 18 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року, згідно якої рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом.

В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

У порядку ст.257-1 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 81, 263, 264, 273, 293, 315-319 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, Добропільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, про встановлення факту народження дитини задовольнити.

Встановити факт народження 12.11.2017 року у ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у м. Макіївка, Україна, дитини жіночої статі ОСОБА_5.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Повний текст рішення буде складений протягом десяти днів.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через Добропільський міськрайонний суд Донецької області до Апеляційного суду Донецької області або безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію рішення невідкладно надіслати до Добропільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для державної реєстрації народження особи.

Суддя А.М. Левченко

18.01.2018