Ухвала

Іменем України

1 березня 2018 року

м. Київ

справа № 643/2436/16-ц

провадження № 61-1709 ск 17

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 24 травня 2016 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 27 квітня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 через засоби поштового зв'язку звернувся 14 грудня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 24 травня 2016 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 27 квітня 2017 року, яка подана з пропуском, передбаченого статтею 325 ЦПК України (в редакції Закону України № 2136-VІІІ від 13 липня 2017 року) строку на касаційне оскарження.

У підпунктах 4, 14 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України (у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів») передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У касаційній скарзі особа, яка її подала, порушувала питання про його поновлення, мотивуючи тим, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 серпня 2017 року його попередню касаційну скаргу на оскаржені рішення судів першої та апеляційної інстанцій було повернуто. Ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 серпня 2017 року отримав його представник, а особисто ОСОБА_1 вона одержана 7 грудня 2017 року. Вказував, що причини пропуску строку на касаційне оскарження є поважними, оскільки представник роз'яснив йому ухвалу суду про повернення касаційної скарги як неможливість повторного звернення з новою скаргою. Проте доказів на підтвердження своїх доводів не надав.

Ухвалою Верховного Суду від 5 січня 2018 року касаційна скарга ОСОБА_1 залишена без руху та надано строк для усунення її недоліків, а саме: для надання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням інших підстав для його поновлення.

У лютому 2018 року на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 5 січня 2018 року від ОСОБА_1 надійшла заява про поновлення строку на касаційне оскарження. ОСОБА_1 у заяві просить поновити строк на касаційне оскарження та зазначає, що: при розгляді справи у судах першої та апеляційної інстанції участі не приймав; матеріали справи не містять відомостей про направлення йому копій судових рішень по вказаній справі; ознайомився та отримав повний текст оскаржених рішень лише 31 січня 2018 року, коли безпосереднього звернувся до канцелярії Московського районного суду. На підтвердження цих обставин надав свою заяву від 31 січня 2018 року, адресовану до Московського районного суду м. Харкова про видачу копії оскаржених рішень, що зареєстрована судом у той же день.

Аналіз наданих пояснень на обґрунтування пропуску строку звернення до суду касаційної інстанції зі скаргою свідчить, що ОСОБА_1 був обізнаний про апеляційний розгляд, так як за його апеляційною скаргою переглядалось рішення суду першої інстанції. У касаційній скарзі особа, яка її подає, вказує, що вже подавав влітку 2017 року касаційну скаргу на оскаржені рішення судів першої та апеляційної інстанцій, однак ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 серпня 2017 року її було повернуто. Звертаючись у грудні 2017 року з цією касаційною скаргою ОСОБА_1 приклав до скарги оскаржені судові рішення. Таким чином, вказані ОСОБА_1 підстави для поновлення пропущеного процесуального строку, а саме: те, що повний текст оскаржених рішень він отримав лише 31 січня 2018 року, не можуть бути визнані поважними та бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження, так як не свідчать про те, що він ознайомився із оскарженими рішеннями лише у січні 2018 року. Інших поважних причин, що могли б бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку ОСОБА_1 не вказав як і не надав доказів на підтвердження обставин щодо пропуску строку на касаційне оскарження, вказаних у касаційній скарзі.

Європейський суд з прав людини зауважував, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року). Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

Відповідно до частини третьої статті 393, пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Таким чином, оскільки наведені ОСОБА_1 у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 24 травня 2016 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 27 квітня 2017 року є неповажними, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 393, 394 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 24 травня 2016 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 27 квітня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат