АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А[1]

22 січня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд м. Києва у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мазурик О.Ф., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживача, визнання договорів недійсними,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2017 року первісний позов задоволено, в задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08 листопада 2017 року апеляційну скаргу залишено без руху. Згідно ухвали суду апелянту необхідно надати докази сплати судового збору на суму 4 055,32 грн. за подання апеляційної скарги на рішення суду.

В ухвалі судом встановлено строк для усунення недоліків протягом трьох днів з дня отримання копії ухвали суду.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути апелянту, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 8 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, ч. 6 ст. 147 та абз. 3 п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII Апеляційний суд м. Києва діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Київського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

В силу вимог п. 11 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 № 2147-VII, який набрав чинності з 15.12.2017, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією.

Згідно із ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У статті 356 ЦПК України законодавець закріпив вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Положення статей 185, 356, 357 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017, кореспондуються з положеннями ст. 121, 295, 297 ЦПК України в редакції 2004 року, чинній на час подання апеляційної скарги ОСОБА_2

Аналіз частин першої, другої, третьої та сьомої статті 185 ЦПК України зумовлює висновок, що суддя апеляційної інстанції, установивши, що апеляційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 356 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення скарги без руху, про що повідомляє особу, яка подала апеляційну скаргу, і надає їй строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення особі ухвали.

Якщо ж особа, яка подала апеляційну скаргу, відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. 356 ЦПК України, сплатить суму судового збору, апеляційна скарга вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо апелянт не усунув недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається особі, яка її подала.

У відповідності до вимог ст. 357 ЦПК України про залишення апеляційної скарги без руху або повернення апеляційної скарги суддя-доповідач постановляє ухвалу.

Таким чином, саме звернення особи до суду із апеляційною скаргою не спричиняє безумовне відкриття апеляційного провадження у справі та початок стадії апеляційного провадження. Адже суддя, відкриваючи апеляційне провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала апеляційну скаргу, порядку здійснення права на звернення до суду апеляційної інстанції (умови реалізації права на звернення до суду апеляційної інстанції). Процесуальним наслідком недотримання заявником умов реалізації права на звернення до цього суду з апеляційною скаргою є залишення скарги без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

З огляду на викладене суддя апеляційної інстанції може вирішити питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою, яка не була належним чином оформлена та містила недоліки, лише після їх усунення. При цьому у ЦПК відсутні винятки з указаного порядку.

Відповідно до пункту 116 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі - Правила), у разі неможливості вручення одержувачем поштові відправлення зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження.

Наведені положення закону приводять до висновку, що, як суд апеляційної інстанції, так і особа, яка подала апеляційну скаргу, наділені низкою процесуальних прав та обов'язків. Зокрема, в разі подання особою апеляційної скарги оформленої з порушенням вимог ст. 356 ЦПК України, або без сплати судового збору за подання такої скарги суддя зобов'язаний постановити ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху із зазначення її недоліків.

Проте законодавець не покладає на суд апеляційної інстанції обов'язку повторно постановити ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху в разі повернення листа з такою ухвалою у зв'язку із закінченням терміну зберігання. Водночас строк зберігання поштового відправлення в один місяць, як передбачено Правилами, дає можливість особі, яка подала апеляційну скаргу, вжити заходів для отримання відправлення та ознайомлення з такою ухвалою протягом цього строку.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_2 зазначив адресу для листування: АДРЕСА_1.

Копія ухвали Апеляційного суду м. Києва від 08.11.2017 неодноразово направлялася судом за адресою, зазначеною стороною по справі ОСОБА_2, однак лист повертався на адресу суду із відміткою поштового відділення «За закінченням терміну зберігання».

За пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні питання щодо прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов'язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа ОСОБА_3 проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи, що надіслана неодноразово ОСОБА_2 копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху поверталася на адресу суду з відміткою поштового відділення «За закінченням терміну зберігання» та систематично не отримувалась апелянтом, та протягом періоду, встановленого законом для зберігання поштового відправлення, ОСОБА_2 не здійснив дій для отримання такого відправлення та ознайомлення з ухвалою суду про залишення апеляційної скарги без руху, вважаю, що дане свідчить про недобросовісне здійснення ОСОБА_2 своїх процесуальних обов'язків та зловживання процесуальними правами.

Зважаючи на прецедентну практику Європейського суду з прав людини та з огляду на положення Конвенції, щодо обов'язку зацікавленої сторони цікавитися про рух справи, враховуючи також вимоги цивільно-процесуального законодавства щодо розумності строків розгляду справи, за обставин, що з позовною заявою позивач звернувся в серпні 2015 року; та приймаючи до уваги розміщення ухвали Апеляційного суду м. Києва від 08.11.2017 про залишення апеляційної скарги без руху в державному реєстрі судових рішень, який є загальнодоступним, а також недобросовісне виконання ОСОБА_2 своїх процесуальних обов'язків, вважаю, що недоліки, зазначені в ухвалі суду апеляційної інстанції, щодо надання доказів сплати судового збору не усунуто.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України у разі не надання документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, до апеляційної скарги застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, яка передбачає повернення позовної заяви (апеляційної скарги).

Згідно з ч. 3 ст. 44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Таким чином, апеляційну скаргу слід вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Про повернення апеляційної скарги суддя-доповідач постановляє ухвалу (ч. 7 ст. 357 ЦПК України).

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» зі змінами сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_2 надав квитанцію № ПН62548 від 27.10.2017 про сплату судового збору у розмірі 500 грн.

За вказаних обставин, сплачена сума судового збору у сумі 500 грн. за квитанцією № ПН62548 від 27.10.2017 підлягає поверненню ОСОБА_2

Враховуючи викладене та керуючись ст. 44, 185, 357 ЦПК України, п. 8 Розділу XIIIПерехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, ч. 6 ст. 147, абз. 3 п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VІІІ, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2017 рокувважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Повернути ОСОБА_2 сплачений в ГУ ДКСУ у м. Києві судовий збір у сумі 500 (п'ятсот) грн. 00 коп. згідно квитанції № ПН62548 від 27 жовтня 2017 року.

Роз'яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з часу її постановлення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Суддя:

Єдиний унікальний номер: № 754/12412/15-ц

Провадження: № 22-ц/796/1309/2018

Головуючий у суді першої інстанції: Шевчук О.П.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.