АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/823/18 Головуючий 1 інст. Сенаторов В.М.
Категорія: право власності
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2018 року Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Колтунової А.І.,

ОСОБА_1,

за участю секретаря Прологаєвої А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради, про визнання права користування та здійснення реєстрації місця проживання

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Київського районного суду міста Харкова від 16 листопада 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Харкова із позовною заявою до ОСОБА_3, в якій просила визнати за нею право користування 38/78 частинами житлового будинку за адресою: м. Харків, провулок Шиловській , 13-"А"; прийняти рішення про здійснення реєстрації позивача за

місцем її постійного проживання, з нотаріальної згоди власника 38/78 частин житлового будинку - ОСОБА_4, за адресою: м. Харків, провулок Шилівській, будинок 13-«А», а також направити рішення суду для виконання в Управління ведення Реєстру територіальних громад Департаменту реєстрації Харківської міської ради.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 16 листопада 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування скарги посилається на неповне зясування судом обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що позивач не зверталась з вимогою про визнання за нею права користування у частині житлового будинку, адже вказана вимога міститься в першому пункті прохальної частини позовної заяви.

Відсутність реєстрації порушує конституційні права позивача, а саме право на волю пересування, оформлення та отримання пенсії по інвалідності, зміну документів, право голосу як громадянина тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що обраний позивачем спосіб захисту свого права, а саме визнання за нею права на реєстрацію місця проживання без вирішення питання про користування цим житлом є передчасним, оскільки реєстрація місця проживання є похідним від права користування житлом, а тому реєстрація місця проживання особи можлива лише за умови набуття нею права користування цим житлом.

З таким висновком суду, судова колегія не погоджується, з наступних підстав.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи суд першої інстанції не виконав всі вимоги цивільного судочинства, не зясував усіх обставин, що мають значення для справи, постановив рішення з порушенням норм процесуального права.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась з позовом про визнання права користування та здійснення реєстрації місця проживанняв житловому будинку за адресою: м. Харків, провулок Шиловській , 13-"А".

Незважаючи на те, що позивач в позовній заяві просила визнати за нею право користування житлом, суд першої інстанції відмовляючи у позові послався чомусь на відсутність таких позовних вимог.

За таких обставин ухвалене судове рішення не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову з інших підстав.

Судовим розглядом встановлено , що співвласниками житлового будинку за адресою: м. Харків, провулок Шиловській , 13-"А" є відповідач у справі та чоловік позивача ОСОБА_4, який в якості відповідача до участі у справі залучений не був, що позбавляє суд апеляційної інстанції ухвалити рішення по суті заявлених позовних вимог.

Позивач не скористалась своїм правом у відповідності до ст.33 ЦПК України, яка діяла на час розгляду справи, залучити до участі у справі належних відповідачів і в порушення ч.1 ст.81 ЦПК України не довела ті обставини, на які вона посилалась як на підставу своїх вимог і не надала ні суду першої ні апеляційної інстанцій доказів позовних вимог щодо користування спірним житлом.

Керуючись ст. ст. 263,367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384,389 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 16 листопада 2017 року скасувати і ухвалити нове. В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради, про визнання права користування та здійснення реєстрації місця проживання відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. В силу п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.С. Кругова

Судді А.І. Колтунова

ОСОБА_1

Повний текст судового рішення складено 26 січня 2018 року.