Провадження № 2/161/186/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2018 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого - судді Філюк Т.М.,

помічника судді Коритнюк А.П.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свій позов мотивує тим, що перебуває в шлюбі з ОСОБА_2 з 14 червня 1992 року. Шлюб був зареєстрований Шаргородським районним відділом ЗАГСу Вінницької області, актовий запис № 26. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вказує на те, що протягом 6 років не підтримують подружніх стосунків, спільне життя з відповідачем не склалося, втратили почуття любові та взаємної поваги один до одного, відносини погіршились внаслідок появи у відповідача іншої жінки, шлюб існує лише формально, примирення між ними не можливе.

На підставі викладеного, просить шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2., розірвати.

Позивач в судовому засіданні свій позов підтримала повністю з підстав викладених у позовній заяві, вказувала, що примирення між нею та відповідачем неможливе.

В судовому засіданні відповідач не заперечував щодо задоволення позову,просив шлюб розірвати, вказував, що примирення неможливе.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 14 червня 1992 року Шаргородським районним відділом ЗАГСу Вінницької області,, актовий запис № 26 (а. с. 4). Від даного шлюбу народилось двоє дітей: донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5.6).

Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній.

Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими.

Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Приймаючи до уваги пояснення сторін, суд вважає, що причини, що спонукають їх наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім'ї, та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення сторін щодо збереження сім'ї, та, з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 13,77,81,89,141, 263,264,265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 110, 111, 112 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3 ( місце проживання АДРЕСА_1; паспорт серії НОМЕР_1), яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Слобода Шаргородська Шаргородського району Вінницької області, та ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_1; паспорт серії НОМЕР_2), який народився ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 14 червня 1992 року Шаргородським районним відділом ЗАГСу Вінницької області, актовий запис № 26 - розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення буде складено 31 січня 2018 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду Т.М.Філюк