РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 січня 2018 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Соболєвої І.П.,

за участю секретаря судового засідання Лєдової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на навчання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на навчання, мотивуючи вимоги тим, що відповідач є його батьком. На теперішній час позивач навчається в Запорізькому національному університеті, на денній формі навчання, стипендію не отримує, працювати не має можливості, проживає разом із матір'ю, у зв'язку із чим потребує матеріальної допомоги з боку батька, однак відповідач у добровільному порядку відмовляється надавати допомогу. Просить стягнути з відповідача аліменти на його користь, як повнолітньої дитини, що продовжує навчання у розмірі ? частини з усіх видів доходів відповідача до закінчення навчання.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебував у шлюбі із ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданого 14 жовтня 1995 року Пришибською селищною Радою Михайлівського району Запорізької області, який розірвано 22 січня 2005 року, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 22 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу відділом реєстрації актів цивільного стану Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, серія НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження.

Згідно довідки № 797 від 21.09.2017 року виданої Запорізьким національним університетом на теперішній час позивач навчається у Запорізькому національному університеті, є студентом 1-го курсу, освітнього рівня бакалавр, СПП факультету, за напрямом підготовки «психологія», денної форми навчання, згідно договору про навчання № 449-Д від 15.0.2017 року йому стипендія не нараховується та не виплачується, термін навчання 2017/2018 - 2020/2021 роки.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Тобто на відміну від аліментів на неповнолітню дитину, при стягненні аліментів на дитину, яка досягла повноліття, необхідно враховувати, чи має батько можливість надання такого утримання.

При цьому, обов'язок утримання дитини є рівним для обох батьків. Обов'язок по утриманню повнолітнього сина в період його навчання не може бути покладений виключно на матір дитини.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

У зв'язку з навчанням ОСОБА_4 потребує додаткового матеріального забезпечення, яке необхідне для повноцінної життєдіяльності.

Відповідач не надав доказів, що він не має можливості сплачувати аліменти на повнолітню дитину, навпаки надав заяву в якій визнав позов.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача, щомісячно, починаючи з 23.11.2017 року і до припинення ОСОБА_4 навчання .

На підставі статті 133 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь державного бюджету судовий збір у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 640 гривень 00 копійок.

Керуючись ст. ст. 4, 28, 76-81, 83, 279 ЦПК України, ст. ст. 199, 200 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на період його навчання у Запорізькому національному університеті, у розмірі ? частини всіх видів його доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з 23.11.2017 року до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення сином двадцяти трьох років.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І.П. Соболєва