Справа № 694/723/18
провадження 2/694/426/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

12.07.2018 року м.Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі :

головуючого - судді Дудніченка В.М.,

при секретарі Літвін Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Звенигородка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати її такою, що втратила право користування жилим приміщенням у житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1.

В позовній заяві позивач вказала, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1. Будинок позивач придбала у ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу від 16.07.2012 року, реєстровий № 2344. Право власності на підставі договору купівлі-продажу за нею зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідно до чинного законодавства, що підтверджується витягом від 16.07.2012 року № 11577651.

Позивач зверталася до ОСОБА_2 з прохання, щоб вона виписалася з місця реєстрації. ОСОБА_2 направила листа зі згодою, щоб її зняли з реєстрації, проте самостійно відмовилися приїхати через похилий вік та стан здоров'я. Сервісний центр дану заяву відмовився прийняти, пояснивши, що ОСОБА_2 повинна сама зявитися до них. У зв'язку із викладеним позивачка вимушена звернутися до суду для захисту свого права власника.

Позивач в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява в якій вона позов підтримала, просила його задовольнити, та розглянути справу без її присутності.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи сповіщена, про причини неявки суд не сповістила, відзиву на позовну заяву не надала.

Приймаючи до уваги викладене, то в відповідності до ст.280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи та представлені докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Статтею 321 ЦК України передбачена непорушність права власності, отже ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно з вимогами ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни які мають у приватній власності будинок (квартиру) користуються ним для особистого проживання і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати і т.п.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Той факт, що за адресою позивача зареєстрована особа, яка фактично за цією адресою не проживає, створює негативні наслідки майнового характеру для позивача, оскільки розмір оплати за комунальні послуги нараховується із розрахунку до кількості осіб, що зареєстровані за певною адресою, і через це позивач повинна сплачувати за більшу кількість послуг, ніж за ту, якою користується фактично, а також реєстрація відповідача перешкоджає позивачу повною мірою розпоряджатися майном. Таким чином, зазначений вище факт безпосередньо впливає на виникнення у позивача певних додаткових (економічно необґрунтованих) майнових обов'язків.

Відповідно до висновку, викладеному у постанові Верховного суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57 /цс 11 вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).

Тобто, умовою визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є не проживання особи протягом певного часу.

Згідно акту депутата Звенигородської міської ради, ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 не проживає з 2012 року.

Враховуючи те, що відбувся перехід права власності від колишнього власника будинку до позивача, те що згідно ч.2 ст. 64 ЖК України відповідач не є членом сімї позивача, ніяких письмових домовленостей стосовно проживання у вище вказаному будинку між ними не укладалося, виходячи зі змісту Постанови Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс-11- звільнення особою спірного житлового приміщення та її відсутність без поважних причин за місцем реєстрації встановлений строк є достатньою правовою підставою для визнання її такою, що втратила право користування житлом, суд приходить до висновку що ОСОБА_2 втратила право користуватися житловим приміщенням в будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1.

Враховуючи вищевикладене, керуючись: ст.ст. 64, 150 Житлового кодексу України, ст.ст. 334, 391 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 128, 223,258, 259, 263-265, 268, 272-273, 280 ЦПК України, суд,-

В и р і ш и в:

Позов задовольнити. Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, такою, що втратила право користування жилим приміщенням у будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо в апеляційний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом,що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи,якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення,має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Суддя