Справа № 346/5906/17
Провадження № 2/346/532/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2018 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді: Бирич Н.В.,

з участю: секретаря: Гайової Г.Ф.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

26.12.2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом мотивуючи його тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 Від шлюбу мають неповнолітнього сина-ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Заочним рішенням Коломийського міськрайонного суду від 18 листопада 2013 року шлюб розірвано. Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29.09.2017 року вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. починаючи з 23.03.2017 року до повноліття дитини. 02.10.2017 року було видано виконавчий лист. Державним виконавцем відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа. Аліменти відповідач сплачував невчасно, що підтверджується довідкою Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби №12.16-14 від 01.11.2017 року. Вказує, що син дуже хворобливий, часто хворіє простудними захворюваннями з рецидивуючими перебігами, знаходиться на "Д" обліку, діагнози: хронічний ларинготрахеїт, дискнезія жовчовивідних шляхів, дифузний нетоксичний зоб 1 ст., хронічний компенсований тонзиліт, аденоїди 1 ст., невроз нав"язливих рухів, в дитини наступають приступи ларингоспазму, син є алергетиком. З приводу тривалого і систематичного лікування даних хворіб вона витратила значні кошти, що підтверджуються копіями чеків долучених до матертіалів справи. Зазначає, що 28 жовтня 2017 року по 02 листопада 2017 р. дитина захворіла і потрапила на стаціонарне лікування до Коломийської дитячої лікарні з діагнозом - гостра кропив"янка, що підтверджується копією виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3678 ОСОБА_5 За час перебування в лікарні нею на лікування були витрачені значні власні кошти на лікування. Після виписки з лікарні дитині були призначені протиалергічні препарати, елімінаційна дієта та консультація алерголога. Вона возила хвору дитину до м. Івано-Франківська на консультацію до алерголога декілька разів, де було неодноразово призначена здача аналізів в приватних лабораторіях, на які вона теж затратила власні кошти. 08 листопада 2017 року стан дитини погіршився і син потрапив на стаціонарне лікування в алергологічне відділення Івано-Франківської Обласної дитячої клінічної лікарні з тим самим діагнозом- гостра кропив"янка і супутніми діагнозами: кріоглобулінемія, аденоїди 1 ст., гострий бронхіт, лімфаденопатія, інфікування герпевірусом 6-го типу. В лікарні стаціонарно знову було проведене лікування та було призначено повторно здача аналізів, на що вона потратила власні кошти. Вказує, що відповідач не брав участі у додаткових витратах, що стосувалися лікування сина в лікарнях, а також інших витратах, які підтверджені копіями чеків і квитанцій. Відповідач не допомагає їй у вихованні сина, практично не відвідує, не займається його шкільним життям, виконанням домашніх завдань, не буває на шкільних святах, а також не відвідує батьківські збори. Зазначає, що зважаючи на те, що відповідач в добровільному порядку не бажає компенсувати додаткові витрати на дитину, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на її користь вартість додаткових витрат, які були понесені нею на утримання сина, ОСОБА_5, а саме грошові кошти в сумі 20 688,61 грн. та судові витрати покласти на відповідача.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав відзив на позовну заяву, вказавши, що твердження позивача про те, що він не бажав добровільно приймати участь в утриманні малолітнього сина і це стало підставною для звернення до суду про стягнення аліментів є безпідставним та таким що не відповідає дійсності, оскільки з моменту розлучення він постійно перераховував кошти на особовий рахунок позивача та давав гроші готівкою, крім того купляв одяг і продукти харчування. Відповідач вказує, що протягом 2016 року він неодноразово перераховував гроші поштовим переказом, однак позивач ігнорувала і гроші йому повертались, що підтверджується листом ЦЕЗ №3. Також зазначає, що надані ним для дитини кошти, одяг і продукти позивач неодноразово повертала через знайомих чи магазини де було придбано товар. З приводу довідки Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби №12.16-14 від 01.11.2017 року , яку позивач долучила до матеріалів справи, як доказ невчасної сплати аліментів, вказав, що вона є безпідставною та не відповідає дійсності. Відповідач заазначає, що позивачу протягом 2017 року щомісячно сплачувались аліменти, всього в 2017 році він перерахував на картковий рахунок позивача кошти на аліменти та додаткові витрати на дитину в сумі 31 500 грн., з яких аліменти за 9 місяців 2017 року в сумі 13 500 грн. та на додаткові витрати на дитину в сумі 18 000 грн. Зазначає, що твердження позивача про те, що вона власними коштами оплачувала лікування є неправдивим. Також вказав, що доводи позивача, про те, що він як батько не допомагає позивачу у вихованні сина є неправдиві. Відповідач зазначає, що посилання позивача на те, що її витрати як зі сторони матері на додаткові розходи сина становлять понад 19 350 грн. Зазначає, що дана обставина не може бути взята до уваги, оскільки перелічені витрати відносяться до загальних витрат, а не додаткових, які викликані особливими обставинами, крім того дані витрати не підтверджені жодним платіжним дорученням. Вказує, що в 2017 році він сплатив позивачу кошти в сумі 31500 грн., з них аліменти в сумі 13500 грн. та на додаткові витрати на дитину в сумі 18 000 грн. вимоги позивача про стягнення коштів на додаткові витрати на утримання дитини в сумі 20 688,61 грн. є безпідставними, крім того враховуючи положення ст. 141 СК України про те, що мати і батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини, дана сума має бути розділена порівну між батьками, тобто по 10 344,30 грн. Тому, просить в позові ОСОБА_1 до нього про стягнення додаткових витрат на утримання дитини відмовити, судові витрати просить покласти на позивача.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, з мотивів наведених в позовній заяві, та просила позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні щодо вимог позовної заяви заперечив, з мотивів наведених у відзиві на позовну заяву, та просив в позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, з'ясувавши обставини по справі, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково, з наступних підстав.

Між сторонами виник спір з приводу стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітнього сина.

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_5, серії НОМЕР_3, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області 16 грудня 2008 року, сторони по справі є батьками неповнолітньої дитини ( а.с.3).

Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 18 листопада 2013 року, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано, малолітнього сина ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2 залишено проживати з матір"ю, ОСОБА_1 (а.с.10)

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 18.09.2017 року стягувати з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_5 в розмірі по 1500 грн. починаючи з 23.03.2017 року.

Положеннями ст.150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 180 СК визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповіднодост. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесенняразово, періодично або постійно.

Зазначена норма відносить до особливих обставин такі обставини, як розвиток здібностей дитини, її хворобу тощо.

Розмір суми, що стягується з одного із батьків дитини, зобов'язаного брати участь у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами, повинен визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат.

Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»).

У пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися батьки, а додаткові витрати це такі, які викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дітей, хворобою, каліцтвом тощо.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування, виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Позивачем ОСОБА_1 надано документи про здійснені нею додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, а саме: згідно копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3678 Коломийської дитячої лікарні з 28.10.17 р. по 02.11.17 р. ОСОБА_5 знаходився на лікуванні (а.с.16-18), згідно копії довідки Івано-Франківської Обласної дитячої клінічної лікарні ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні з 08.11. по 20.11.2017 року.(а.с19), згідно копії довідки Коломийської дитячої лікарні ОСОБА_5 знаходиться на "Д"обліку (а.с. 20), також позивачем долучено до матеріалів справи копії квитанцій і чеків з приводу лікування та витрат на сина (а.с.22-44).

Загальна сума понесених додаткових витрат становить 20 688,61 гривень.

Враховуючи вищенаведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, та із відповідача слід стягнути половину понесених позивачем додаткових витрат на дитину, що становить 10 344,30 грн.

Судові витрати необхідно розподілити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Тобто з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст.180,185 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст.141, 263,264,265,268,354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, вартість додаткових витрат, які були понесені нею на утримання дитини, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме грошові кошти в сумі 10344 (десять тисяч триста сорок чотири ) гривень 30 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, в дохід держави (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; ; банк отримувача : Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106) - 704 (сімсот чотири) гривень 80 копійок судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Повне судове рішення складено 10.04.2018 року.

Суддя Бирич Н. В.