Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1209/17

25 січня 2018 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Битківського Л.М.,

з участю секретаря Дякун М.В.,

представника органу опіки і

піклування ОСОБА_1,

третьої особи на стороні позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Богородчанського районного суду цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування в особі Богородчанської райдержадміністрації в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа на стороні позивача - ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів, -

встановив:

Богородчанська райдержадміністрація, діючи як орган опіки та піклування, звернулася в суд із позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у якому поставила питання про позбавлення відповідачів батьківських прав стосовно їх малолітньої дочки ОСОБА_4 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також просила вирішити питання про призначення малолітній опікуна та стягнення аліментів на її утримання.

Заявлені вимоги орган опіки та піклування мотивував тим, що відповідачі по справі є біологічними батьками малолітньої ОСОБА_3, яка народилась 17 вересня 2015 року у м.Варшава Республіки Польща. З інформації Консульського підрозділу Посольства України в ОСОБА_7, скерованої у серпні 2017 року до Івано-Франківської обласної державної адміністрації, а згодом до Богородчанської райдержадміністрації, стало відомо про необхідність врегулювання питання опіки над малолітньою громадянкою України ОСОБА_3 ОСОБА_6, яка залишилась без батьківського піклування. Службою у справах дітей Богородчанської райдержадміністрації проведено перевірку, якою встановлено, що відповідачі у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі. У 2009 році подружжя переїхало проживати на територію ОСОБА_7 разом із малолітнім сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. 17 вересня 2015 року в ОСОБА_7 у них народилася дочка ОСОБА_6 і її народження зареєстроване 18 вересня 2015 року упраавлінням цивільного стану у столичному місті Варшава. Батьки залишили дівчинку у пологовому будинку та написали офіційну відмову від здійснення своїх батьківських прав та обов"язків. Про вагітність і пологи нікому з родичів на території України відомо не було. У 2016 році подружжя повернулося проживати на територію України. Під час бесіди, яка відбулася 17 серпня 2017 року, представникам служби у справах дітей Богородчанської РДА відповідачі підтвердили факт відмови від своїх прав на дитину, вказали, що їх позиція з даного питання не змінилася і вони не заперечуватимуть проти позбавлення їх батьківських прав. 17 серпня 2017 року начальником служби у справах дітей проведено розмову із ОСОБА_2, яка є бабусею малолітньої ОСОБА_6 по материній лінії. Під час розмови з"ясовано, що ОСОБА_2 має бажання і наміри у разі позбавлення дочки та зятя батьківських прав повернути онуку на територію України, опікуватися нею, нести відповідальність за її життя та здоров"я, займатися вихованням та доглядом. Протягом часу підготовки цього питанння до судового розгляду, відповідачі не змінили свого ставлення до цього питання, продовжують ігнорувати свої батьківські обов"язки, не вжили жодних заходів для повернення дитини на територію України та облаштування її життя у повноцінній сім"ї.

Представник органу опіки та піклування Богородчанської райдержадміністрації ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та пояснив, що комісія з питань захисту прав дитини Богородчанської райдержадміністрації, оцінивши зібрані службою у справах дітей матеріали, прийшла до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав обох відповідачів щодо їх дочки ОСОБА_6. Такий висновок підтримав у судовому засіданні. Додатково пояснив, що після особистого спілкування з відповідачами, переконався, що подружжя відповідачів свідомо прийняли рішення про відмову від дитини, стверджували, що дитина була небажаною, хворою, а тому погоджувались на позбавлення їх батьківських прав. Також зазначив, що після початку процедури перевірки, контакт з відповідачами був втрачений, вони змінили контактні телефони, місце проживання. Клопотання про призначення ОСОБА_2 опікуном підтримав, вказав, що позитивне вирішення цього питання буде відповідати найвищим інтересам дитини. ОСОБА_2 є рідною бабусею ОСОБА_6, бажає здійснювати опіку, має таку можливість. Майнове становище та наявність необхідних умов для забезпечення потреб дитини органом опіки та піклування перевірено. Просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялися у встановленому законом порядку. У зв"язку з цим судом постановлено ухвалу про проведення розгляду справи у порядку заочного провадження.

ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що відповідачка по справі ОСОБА_4 є її дочкою, а ОСОБА_5 - зятем. Зазначила, що дочка, потрапивши під вплив свого чоловіка, стала на хибний життєвий шлях. Обоє паразитують на банківських кредитах, вдаються до різного роду маніпуляцій з позиченими коштами, змушені переховуватись від кредиторів, відповідач з цих причин неодноразово змінював своє прізвище (Паневник, Богоносюк, ОСОБА_4, ОСОБА_5). Разом з відповідачами проживає їх син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, який переносить усі негативні наслідки, пов"язані з частою зміною батьками місця проживання. У 2009 році відповідачі виїхали на проживання до ОСОБА_7 і повернулись в Україну лише у березні 2017 року. Через те, що вона не схвалює спосіб життя відповідачів, контакти між ними були практично припинені. Про те, що під час проживання на території ОСОБА_7, у відповідачів народилася дитини, від якої вони відмовилися у пологовому будинку, їй не було відомо. Довідалась про це лише у серпні 2017 року від службовців органу опіки та піклування. Допускає, що такі дії вчинені дочкою і зятем із меркантильних інтересів. Порадившись із родичами, прийняла зважене і усвідомлене рішення стати опікуном онуки і взяти на себе усі турботи і обов"язки щодо її виховання та утримання. Просила позов задовольнити, позбавити відповідачів батьківських прав та призначити її опікуном малолітньої ОСОБА_4 ОСОБА_6.

Допитані свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у судовому засіданні підтвердили, що про народженя на території ОСОБА_7 їх сестрою ОСОБА_4 дочки, від якої вона відмовилась, ні їм, а ні іншим членам родини не було відомо до серпня 2017 року. Цілком підтримали рішення матері ОСОБА_2 взяти під опіку дитину.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі у справі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є батьками малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина народилася у ОСОБА_7. Реєстрацію народження дівчинки здійснило управління цивільного стану в столичному міті Варшава.

Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім"ї та родини, свого народу, піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування щодо неї.

Статтею 155 Сімейного кодексу України визначено, що здійснення батьками своїх прав та обов"язків мають грунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обовязків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до інофрмації консульського відділу посольства України в ОСОБА_7 від 09 серпня 2017 року встановлено, що 22 лютого 2016 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у районному суді для столичного міста Варшави відмовилися від прав на дитину.

За висновком органу опіки та піклування Богородчанської райдержадміністрації відповідачі, народивши дитину свідомо залишили її у пологовому будинку, усунулися від будь-якої участі в житті дитини, повернувшись в Україну, покинули її на території іншої держави.

Таким чином мають місце дві обставини, визначені ст. 164 ч.1 п.1 та 2 Сімейного кодексу України. За встановлених обставин, суд вважає позовні вимоги доведеними. Підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав щодо дочки ОСОБА_6 наявні - батьки не забрали дитину з пологового будинку і протягом більш як двох років не виявляли щодо дитини батьківського піклування, а також ухиляються від подальшого виконання своїх батьківських обов"язків.

Згідно ст. 243 Сімейного кодексу України опіка встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

З огляду на перевірені судом докази, які подані органом опіки та піклування, враховуючи інтереси дитини, її вік, наявність кровного споріднення між ОСОБА_2 та малолітньою ОСОБА_4 ОСОБА_6, можливість створення ОСОБА_2 належних умов для проживання, розвитку дитини, виховання її у колі близьких родичів, суд приходить до переконання, що встановлення опіки над ОСОБА_3 є необхідністю, а її опікуном доцільно призначити ОСОБА_2, яка відповідає критеріям визначеним законом для опікуна.

Також, відповідно до ч.2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Попри те, що ОСОБА_2 в ході судового розгляду вимоги органу опіки та піклування щодо стягнення аліментів з відповідачів не підтримувала, заявляючи про те, що самостійно спроможна забезпечити потреби дитини, суд, виходячи з найвищих інтересів дитини, вважає, що слід прийняти рішення про стягнення з обох відповідачів аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України слід покласти на відповідачів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 батьківських прав щодо малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Призначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, жительку селища Солотвин, вул.І.Франка, 32, Богородчанського району Івано-Франківської області опікуном малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь опікуна ОСОБА_11 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3 у розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що йрго ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Іншими сторонами рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області через суд першої інстанції шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення апеляційної скарги.

Суддя Битківський Л.М.