АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №766/4342/17 Головуючий в І інстанції Гаврилов Д.В.
Провадження №22-ц/791/202/18 Доповідач: Ігнатенко П.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоІгнатенко П.Я.
Суддів:Воронцової Л.П.
Полікарпової О.М.
СекретарПісоцька Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 30 жовтня 2017 року у справі за скаргою публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на бездіяльність державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Нікішиної Ірини Миколаївни, заінтересовані особи: ОСОБА_6, Служба у справах дітей виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Херсоні ради,

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2017 року публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулось до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця, посилаючись на те, що на виконання заочного рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 28.04.2015 року про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_6, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, державний виконавець не вчиняє виконавчих дій, тобто допустила бездіяльність. Просить зобов'язати Дніпровський районний відділ ДВС м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області призначити експерта для проведення незалежної оцінки майна та передати мано на реалізацію.

Заперечуючи проти задоволення скарги державний виконавець Нікішина І.М. повідомила, що в ході виконання рішення встановлено право користування зазначеною вище кватирою у малолітньої дитини ОСОБА_6, яка зареєстрована та проживає в квартирі, в зв'язку з чим було направлено на адресу органу опіки та піклування запит щодо згоди на відчуження нерухомого майна, відповідно до вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень суду.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 30 жовтня 2017 року поновлено строки звернення до суду із скаргою, скаргу задоволено частково. Зобов'язано Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області у виконавчому провадженні №48580467 по примусовому виконанню виконавчого листа №666/8723/14-ц, виданого 26.05.2015 року Дніпровським районним судом м. Херсона про звернення стягнення на предмет іпотеки визначити вартість предмета іпотеки згідно вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» та передати іпотечне майно на реалізацію в порядку визначеному ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження». В іншій частині в задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_6 посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Відповідно до вимог п.8 ч.1 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року №2147-УІІІ, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується

З матеріалів справи вбачається, що згідно заочного рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 28.04.2015 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_6, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та задоволено за рахунок предмету іпотеки майнові вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» по кредитному договору №014/22/1669 від 21.07.2007 року у сумі 206007,42 грн. та по кредитному договору №014/22/2600 від 12.06.2008 року у сумі 176418,97 грн. (а.с.9-11).

На підставі виконавчого листа №666/8723/14-ц, виданого 26.05.2015 року Дніпровським районним судом м. Херсона, постановою старшого державного виконавця Косован Ю.А. відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні від 04.09.2015 року відкрито виконавче провадження №48580467 про звернення стягнення на предмет іпотеки: двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2, шляхом продажу на прилюдних торгах. Стягувач: ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с.15-16, 62-63).

В процесі примусового виконання рішення 19.02.2016 року державним виконавцем Нікішенко І.М. складено акт опису й арешту майна, а саме двокімнатної квартири АДРЕСА_3. В зауваженнях представник ОСОБА_6 - ОСОБА_5 повідомив, що в квартирі зареєстрована малолітня дитина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.23-26).

Обставини щодо реєстрації у квартирі малолітньої дитини підтверджується копією свідоцтва про народження та копією ф.16 (а.с.70-71).

Державний виконавець, застосовуючи до даних правовідносин вимоги, передбачені п.28 розділу УІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, звернувся до органу опіки та піклування за дозволом на реалізацію квартири, що є предметом іпотеки.

На запит державного виконавця виконавчий комітет Дніпровської районної у м. Херсоні ради, орган опіки та піклування не надав дозвіл на відчуження зазначеної вище квартири, в якій зареєстрована малолітня дитина (а.с.64-65).

Таким чином, виконавчі дії по виконанню рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів з конкретно визначеним способом виконання, - не вчинялись.

Суд першої інстанції правильно встановив дійсні обставини, дослідив докази та дав їм належну оцінку і дійшов вірного висновку про часткове задоволення скарги.

Так, відповідно до ст. 383 ЦПК України, в редакції, що діяла на момент вчинення процесуальної дії, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Аналогічна норма передбачена ст.447 ЦПК України, яка діє на теперішній час, тобто на час розгляду матеріалів апеляційним судом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 14 ЦПК України (у попередній редакції) судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (аналогічна норма передбачена ст.18 ЦПК України, яка діє на теперішній час).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Зі змісту ст. ст. 39, 52, 61, 62 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що примусова реалізація майна з прилюдних торгів за рішенням суду про звернення стягнення не є правочином, а є виконанням рішення суду.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень.

Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям (ч. 4 цієї статті).

За ч. 5 ст. 177 СК України однією з підстав відмови органу опіки і піклування у наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини є обставина, яка свідчить про те, що вчинення правочину призведе до звуження обсягу існуючих майнових прав дитини та/або порушення охоронюваних законом інтересів дитини.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що попередня згода органу опіки та піклування потребується на здійснення правочину стосовно нерухомого майна, право власності або користування яким мають діти.

У справі, що переглядається, має місце реалізація арештованого майна з прилюдних торгів у межах виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження та примусового виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки у визначений судовим рішенням спосіб: шляхом проведення прилюдних торгів.

Положеннями ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» визначено особливості звернення стягнення на заставлене майно. Зокрема, згідно із ч. 8 цієї статті примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року у справі № 6-54цс16.

При цьому, ні Законом України «Про виконавче провадження», ні Законом України «Про іпотеку» не передбачено отримання дозволу для примусової реалізації предмета іпотеки, з урахуванням визначеного рішенням суду способу виконання - шляхом звернення стягнення.

Таким чином, вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що реалізація квартири, яка є предметом іпотеки, за рішенням суду є кінцевою стадією виконання цього рішення, яке є обов'язковим до виконання, а тому попередній дозвіл органу опіки та піклування на відчуження спірного нерухомого майна, в якому право користування належить малолітнім дітям, не потрібен. Така згода потрібна при вчиненні правочину, укладенні договору іпотеки, якщо предметом іпотеки мають право користуватися чи володіти діти, а не при виконанні рішення суду, яким безумовно визначено порядок виконання шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується із висновками суду першої інстанції про часткове задоволення скарги та зобов'язання державної виконавчої служби у виконавчому провадженні визначити вартість предмета іпотеки та передати іпотечне майно на реалізацію, відповідно до змісту рішення суду та вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Оскільки порушень норм матеріального і процесуального права, що можуть слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення (ухвали), колегією суддів не встановлено, то підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається, ухвала законна та обґрунтована, а тому скасуванню чи зміні не підлягає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 30 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Дата складання повного судового рішення 26 січня 2018 року

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова