АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1416/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 57 Мазуренко Ю. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

суддів Гончар Н.І., Пономаренка В.В., Сіренка Ю. В.

секретар Попова М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 червня 2018 року, постановлену суддею Мазуренко Ю.В., у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3, що подана представником за довіреністю - ОСОБА_4 до державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров'я України» про захист прав споживача та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

20 червня 2018 представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернулась до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров'я України» про захист прав споживача та стягнення моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що за результатом первинного огляду КЗ «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи» ОСОБА_3 з 04.06.2014 р. було встановлено 3-ю групу інвалідності.

25.06.2015 р. було проведено повторний огляд ОСОБА_3 та видано довідку № 167/0 про невизнання його інвалідом.

23.06.2015 р. рішення МСЕК № 1 від 25.06.2015 р. було оскаржено до Центральної МСЕК МОЗ України.

Медико-соціальна експертна справа ОСОБА_3 витребувана не була, а скаргу незаконно, за доручення МОЗ України, було направлено до Департаменту охорони здоров`я Черкаської ОДА.

Лише 10.11.2015 р. відбувся огляд ОСОБА_3 за участю відповідача.

Згідно відповіді від 06.07.2015 р. №К-01-08/03-105 - головний лікар КЗ «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради» повідомив про те, що медичні документи для встановлення групи інвалідності, нібито передані на руки ОСОБА_3 25.06.2015 р.

Факт вилучення документів з медичної справи інваліда не давав права Відповідачу приймати рішення щодо встановлення групи інвалідності Позивачу та проводити його огляд 10.11.2015 р.

28.11.2016 р. на особистому прийомі в.о. Міністра МОЗ України було озвучено, що група інвалідності Позивачу знята у зв'язку з відсутністю в інвалідній справі медекспертних документів.

28.11.2016 р. ОСОБА_3 подав клопотання про надання інформації про перелік документів його справи з посиланням на аркуш справи, але відповідь не надана.

10.11.2015 р. відбувся огляд за участю члена комісії ОСОБА_5, яка не є профільним експертом по захворюванню ОСОБА_3

Позивач має неврологічне та нейрохірургічне захворювання, що підтверджено направленням позивача за висновками до відповідних лікарів, але огляд проводила член комісії ОСОБА_5 - яка працює лікарем-офтальмологом, профіль якого лікування захворювання очей.

10.11.2015 р. в порушення наказу МОЗ від 30.07.2012 р., ОСОБА_3 не було видано довідку форми № 167/о про невизнання інвалідом, яку повинен був заповнити та видати відповідач.

Вказана довідка взагалі не заповнювалась, що підтверджено відповіддю Відповідача від 14.03.2016 року, що дає підстави вважати, що і інші документи первинної облікової документації не складались.

Під час огляду складається Акт та протокол засідання комісії. В які заносяться відомості, визначені формами первинної облікової документації.

18.11.2015 р позивач звертався з заявою про видачу копії акту огляду від 10.11.2015 р., але відповідь не надана. У такий спосіб відповідач умисно та свідомо перешкоджав зверненню позивача до суду.

У жодній, численній відповіді, Відповідач не повідомив Позивача про обґрунтування винесення рішення щодо підтвердженні рішення МСЕК №1 КЗ «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи Черкаської обласної ради» про невизнання інвалідом Позивача.

27.10.2016 р. Позивач звернувся з проханням провести повторний огляд Позивача -Відповідачем за участі профільних спеціалістів Центральної МСЕК МОЗ України, про що було протиправно відмовлено відповіддю від 17.11.2016 р. за №03-4-05-Ко-13827/12985-зв.

Неправомірними діями та рішенням Відповідача - Позивачу завдано суттєву моральну шкоду, що полягає у зусиллях упродовж трьох років, які направлені на відновлення законних прав та інтересів.

Численні звернення до МОЗ України з підстав незаконних дій та рішення Відповідача під час огляду 10.11.2015 р., як на особистих прийомах у керівництва МОЗ України, так і письмово вимагали додаткових зусиль та витрат майнового характеру (поїздки до м. Києва) для відновлення прав Позивача.

Неможливість відновити свої права тривалий час викликало порушення сну, що негативно впливала на стосунки Позивача з оточуючими, спричинило стан постійного нервового напруження, викликало душевні стражданнях у зв'язку з протиправною поведінкою Відповідача, порушення спокою, порушення звичайного режиму життя, нормальних життєвих зв'язків та виникнення незручностей. які виникли з вини Відповідача.

Вважає, що вина Відповідача, як заподіювача моральної шкоди, є очевидною та підтверджена належними та допустимими доказами.

Позивач просила:

Визнати протиправним рішення від 10 листопада 2015 р. державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров'я України» щодо невизнання інвалідом ОСОБА_3 на підставі огляду від 10.11.2015 р.

Визнати протиправним дії державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров'я України», вчинені 10.11.2015 р., як такі, що суперечать Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров'я України 05.09.2011 року №561 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 листопада 2011 року за № 1295/20033), Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317.

Визнати протиправною відмову державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров'я України» провести повторний огляд хворого ОСОБА_3 згідно заяви від 27.10.2016 р.

Стягнути моральну шкоду з державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров'я України» в розмірі 20 000 грн.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26.06. 2018 року у відкритті провадження у даній справі відмовлено у зв'язку з тим, що спір підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства, а не в порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, вважає ухвалу незаконною та необгрунтованою і просить її скасувати.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ухвалою від 25 червня 2009 року колегія суддів ВАСУ дійшла висновку про те, що дії лікаря МСЕК не підпадають під визначення суб'єкта владних повноважень в розумінні п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України та не виконують владних управлінських функцій і повноважень.

Аналогічно, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 жовтня 2009 р. закрито провадження в адміністративній справі до Центральної міської МСЕК з посиланням на статтю 157 КАС України (в редакції Закону 06.07.2005 № 2747-1V).

Колегія ВАСУ дійшла висновку про те, що дії лікарів під час огляду при встановленні групи інвалідності мають приватний характер, а тому їх розгляд має відбуватись в порядку цивільного судочинства.

Дії лікарів під час огляду хворого не мають жодних ознак публічного спору, що підтверджено висновками судів та не спростовано ухвалою від 26.06.2018 р.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції помилково застосував норму п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення, з наступних підстав

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.3 ст.3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1,2,5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення не відповідає.

Відповідно до вимог ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у даній справі суд першої інстанції виходив з того, що спір підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства, оскільки він є публічно-правовим, а не в порядку цивільного судочинства.

З даним висновком не погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Звертаючись з позовом до суду представником позивача поставлено вимоги: визнати протиправним рішення від 10 листопада 2015 р. державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров'я України» щодо невизнання інвалідом ОСОБА_3 на підставі огляду від 10.11.2015 р.; визнати протиправним дії державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров'я України», вчинені 10.11.2015 р., як такі, що суперечать Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров'я України 05.09.2011 року №561 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 листопада 2011 року за № 1295/20033), Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317; визнати протиправною відмову державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров'я України» провести повторний огляд хворого ОСОБА_3 згідно заяви від 27.10.2016 р.; стягнути моральну шкоду з державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров'я України» в розмірі 20 000 грн.

Колегія суддів погоджується з твердженням апелянта про те, що дії лікаря МСЕК не підпадають під визначення суб'єкта владних повноважень в розумінні п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України та не виконують владних управлінських функцій і повноважень.

При цьому колегія суддів приймає до уваги ухвали Вищого адміністративного суду України від 25.06.2009 року (а.с.34-35 ) та від 01.10.2009 року (а.с.36-38) стосовно того, що дії лікарів під час огляду хворого не мають жодних ознак публічного спору, а тому дана справа повинна розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Оскільки оскаржувана ухвала судом першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, яке призвели до постановлення помилкової ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, колегія суддів скасовує ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 червня 2018 року, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 258,367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - задовольнити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 червня 2018 року постановлену суддею Мазуренко Ю.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, що подана представником за довіреністю - ОСОБА_4 до державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров'я України» про захист прав споживача та стягнення моральної шкоди - скасувати і направити справу для продовження розгляду до Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 21 серпня 2018 року.

Судді Гончар Н.І.

Пономаренко В.В.

Сіренко Ю.В.