Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2684/17

Номер провадження: 2/511/167/18

11 січня 2018 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Ільяшук А. В.,

секретаря - Чернецької А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, діючої як законний представник ОСОБА_3 до Роздільнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зняття арешту,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ОСОБА_1, діюча як законний представник ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася до відповідача з вищезазначеним позовом, в якому просила скасувати арешт на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_2, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 року, який накладений Постановою відділу державної виконавчої служби Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню 29510503 від 23.11.2011 року на виконання виконавчого листа №1-208/11 від 14.11.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 боргу на користь НДЕКЦ.

Свої вимоги мотивувала тим, що її чоловіку ОСОБА_2 на праві власності належить 1/2 частини квартири АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2 року її чоловік ОСОБА_2 помер. Єдиним спадкоємцем після його смерті є їх неповнолітній син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вона, діюча як законний представник неповнолітнього спадкоємця, маючи намір оформити права власності по праву спадкування на майно, звернулася до нотаріуса, з заявою про прийняття спадщини, нотаріусом було встановлено, що Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.11.2011 року винесеною відділом ДВС Роздільнячнського районного управління юстиції накладено арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2. Вона звернулася до Роздільнянського МВ ДВС з метою з'ясування обставин накладання арешту, однак відповідно до листа №4451 від 05.11.2017 року їй повідомлено, що виконавче провадження № 29510503 відкрито 27.10.2011 року, згідно виконавчого листа № 1-208/11 від 14.11.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ боргу за проведену експертизу у сумі 844,20грн. та завершене на підставі ч.2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Виконавче провадження знищено. Тому за захистом прав неповнолітнього сина вона вимушена звернутись до суду, оскільки, їх неповнолітній син ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_2 та у зв'язку із накладенням арешту на майно померлого не має змоги оформити свої спадкові права.

В судове засідання позивач ОСОБА_1, діюча як законний представник ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1не з'явилась, надавши заяву про підтримання позовних вимог та з проханням справу розглянути у її відсутність ( а.с.19 )

Відповідач - Роздільнянський міжрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, однак в судове засідання не з'явились, надали суду заяви про слухання справи за відсутністю їх представника ( а.с.20)

У зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1, яка діє як законний представник ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є спадкоємцем першої черги на майно ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області 19 вересня 2015 року, на підставі актового запису № 642.(а.с.7).

Постановою про накладення арешту та оголошення заборони на відчуження майна боржника по виконавчому провадженню 29510503 від 23.11.2011 року, винесеною відділом ДВС Роздільнянського РУЮ Одеської області, накладено арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, № 103872615 від 15.11.2017 року (а.с.10).

Відповідно до листа №4451 Роздільнянського міжрайонного відділу ДВС від 05.12.2017 року виконавче провадження за № 29510503 відкрито 27.10.2011 року, згідно виконавчого листа №1-208/11 від 14.11.2011 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь НДЕКЦ боргу за проведену експертизу у розмірі 844,22грн. та завершене 02.03.2012 року на підставі ст.. 47 п.2 ЗУ «Про виконавче провадження» та 25.02.2016 року виконавче провадження знищено. (а.с.11)

Відповідно до квитанції № 28648794 від 21.12.2017 року ОСОБА_1 було погашено борг на користь НДЕКЦ за проведення експертизи у розмірі 844,22грн. (а.с.18)

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що підстави, що спричинили прийняття Роздільнянським міжрайонним відділом ВДВС постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню 29510503 від 23.11.2011 року на теперішній час відпали.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно пункту 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016р., позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника можуть бути пред'явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3, 45 ЦПК).

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

Так, відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Оскільки виконавче провадження про стягнення з боржника ОСОБА_2 закрито, а наявність арешту перешкоджає позивачу оформити в установленому законом порядку спадщину після смерті боржника суд вважає, що позов належить задовольнити.

В силу ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно до ч.2 ст.30 Цивільного процесуального кодексу України, пункту 6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016р.,позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Таким чином, суд приходить до висновку, що з урахуванням того, що борг, у зв'язку із виникненням якого було накладено арешт на майно боржника, погашено у повному обсязі, а арешт з майна не знято, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 15, 16, 321, 391 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 18, 30, 81, 95, 247, 263- 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, діючої як законний представник ОСОБА_3 до Роздільнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зняття арешту, - задовольнити.

Скасувати арешт на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_2, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 року, який накладений Постановою відділу державної виконавчої служби Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню 29510503 від 23.11.2011 року на виконання виконавчого листа №1-208/11 від 14.11.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 боргу на користь НДЕКЦ.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя А. В. Ільяшук