Копія Справа № 326/1651/18
Провадження № 2/326/580/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року м. Приморськ

Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого-судді Чапланової О.М.,

при секретарі Бородай А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та збільшення розміру стягнутих аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та збільшення розміру стягнутих аліментів (а.с.1-2). Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 25.11.1995 року вона перебувала з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Приморського районного управління юстиції Запорізької області, який було розірвано рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 10.12.2013 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу залишилась проживати з нею. На утримання доньки відповідач виплачував аліменти в розмірі 500 грн. на місяць, але на теперішній час, у звязку з підвищенням цін на ліки, одяг, комунальні послуги, продукти харчування, цієї суми не вистачає на придбання самого необхідного, а тим більш на забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідач працює водієм у ПСП «Приморський», добровільно збільшити розмір аліментів не бажає, участі у вихованні дитини не приймає. Розмір аліментів, встановлений рішенням Приморського районного суду у твердій грошовій сумі 500 грн. на місяць, на сьогоднішній день значно менший визначеного ст. 182 СК України розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 згідно рішення Приморського районного суду Запорізької області від 10.12.2013 року у справі № 2/326/572/2013, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі даної позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

03 грудня 2018 року позивачка надала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 згідно рішення Приморського районного суду Запорізької області від 10.12.2013 року у справі № 2/326/572/2013, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Додатково зазначила, що змінився майновий стан відповідача, у звязку з тим, що з 01.04.2014 року на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка досягла повноліття, з нього припинено стягнення аліментів в розмірі 500 грн. На даний час з відповідача стягуються аліменти лише на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500 грн. Відповідач офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату, тому у нього є можливість сплачувати аліменти у збільшеному розмірі (а.с.15).

Позивачка, яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала письмову заяву, в якій зазначила, що уточнені позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Заперечення, надані відповідачем просить не приймати до уваги, у звязку з тим, що відповідач має господарство, а кошти, отримані ним від реалізації сільгосппродукції, на утримання доньки ОСОБА_3 не надходять, тому вона наполягає на збільшенні розміру аліментів. Справу просить розглянути за її відсутності (а.с.29).

Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, 17 грудня 2018 року через канцелярію суду надав лист, в якому зазначив, що він заперечує проти позову ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у повному обсязі, оскільки вважає позов необгрунтованим. Він сумлінно та своєчасно виплачує аліменти з початку їх призначення, заборгованості зі сплати аліментів не має. На поточну дату щомісячно виплачує аліменти у розмірі, визначеному Законом України № 4928 від 08.07.2017 року, з 01.07.2018 року це 972 грн., а з 01.12.2018 року 1013,50 грн. Він працює водієм на 0,5 ставки та має невелику заробітну плату. В сімї його батьків є господарство, де він допомагає. Отримані від реалізації сільгосппродукції гроші частково використовує на утримання дочки ОСОБА_5. Окрім аліментів надає грошові кошти на день народження і 1 вересня, з цього року це по одній тисячі грн. Крім цього, на свята та при зустрічі дає по 100-200 грн., періодично купує іграшки. Позивачка має постійну роботу, разом з дочкою проживає у будинку, яким він та позивачка володіють у рівних долях. Просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог, справу розглянути за його відсутності (а.с.25-27).

Матеріалів справи достатньо для розгляду справи за відсутності позивачки та відповідача.

У звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу при розгляді даної справи не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно із свідоцтвом про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 25 листопада 1995 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Приморського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 137. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_2, дружини ОСОБА_2 (а.с.6).

Згідно із свідоцтвом про народження батьком неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2, матірю ОСОБА_1 (а.с.7).

Рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 10 грудня 2013 року, яке набрало чинності 23.12.2013 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Вирішено після розірвання шлюбу за позивачкою залишити прізвище ОСОБА_2, за відповідачем ОСОБА_2. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 15.11.2013 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.8).

За повідомленням Приморського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 13.12.2018 року, на виконанні у відділі знаходиться виконавчий лист № 2/326/57/2013 від 16.12.2013 року, виданий Приморським районним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 15.11.2013 року і до досягнення дітьми повноліття. По виконавчому провадженню заборгованість відсутня. Крім того, боржником аліменти сплачуються на користь стягувача у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України, а саме 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.24).

Згідно із довідкою про доходи №376 від 25.10.2018 року ОСОБА_2 працює водієм у ПСП «Приморський», його заробітна плата за період січень 2018 року вересень 2018 року включно становила 21595 грн. 00 коп.; податок з доходів фізичних осіб 2989, 13 грн. (а.с.28).

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно із ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 10 грудня 2013 року, яке набрало чинності 23.12.2013 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 15.11.2013 року і до досягнення дітьми повноліття.

В судовому засіданні встановлено, що з часу стягнення з відповідача рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 10 грудня 2013 року на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 15.11.2013 року і до досягнення дітьми повноліття, матеріальне становище позивачки, з якою проживає неповнолітня дитина, змінилося, у звязку із зростанням у 2018 році порівняно з 2013 роком цін на продукти харчування, одяг, ліки, житлово-комунальні послуги. Відповідач працює, отримує заробітну плату, як вбачається з поданого ним до суду листа, отримує дохід від реалізації сільгосппродукції. Матеріальне становище відповідача з часу стягнення з нього вказаним рішенням суду аліментів також змінилося, оскільки з досягненням його дочкою - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, повноліття (а.с.30), припинено стягнення на її утримання аліментів в розмірі 500 грн. Суд вважає, що відповідач може надавати допомогу на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Суд не бере до уваги посилання відповідача у письмовій заяві на те, що він сумлінно та своєчасно виплачує аліменти з початку їх призначення, заборгованості зі сплати аліментів не має, оскільки виконання рішення суду, яким з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини, та матеріальне утримання неповнолітньої дочки є обовязком відповідача, що встановлений законом.

Суд також не бере до уваги посилання відповідача на те, що він працює водієм та має невелику заробітну плату, що позивачка має постійну роботу, разом з дочкою проживає у будинку, яким він та позивачка володіють у рівних долях, оскільки це не спростовує позовних вимог. Крім того, обовязки батьків щодо утримання дітей є рівними.

Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що отримані від реалізації сільгосппродукції гроші частково використовує на утримання дочки, що надає грошові кошти на день народження і 1 вересня, на свята та при зустрічі дає по 100-200 грн., періодично купує іграшки, оскільки це право позивача, як батька дитини піклуватися про свою дочку та надавати їй матеріальну допомогу не тільки на підставі рішення суду.

Крім цього, суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що на поточну дату щомісячно він виплачує аліменти у розмірі, визначеному Законом України № 4928 від 08.07.2017 року, з 01.07.2018 року це 972 грн., а з 01.12.2018 року 1013,50 грн., оскільки закріплений на законодавчому рівні мінімальний розмір аліментів не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів, який цей мінімум перевищує.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 461/4936/16.

Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов'язків батьків щодо виховання та утримання дітей, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що розмір аліментів, визначений рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 10 грудня 2013 року, є недостатнім для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, який працює, інших аліментних обовязків не має, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, для посилення захисту права дитини на належне утримання, спосіб стягнення аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначений рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 10 грудня 2013 року, та розмір аліментів, що стягуються за цим рішенням, підлягають зміні з твердої грошової суми у розмірі 500 грн. на 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VІ з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76, 81, 89, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та збільшення розміру стягнутих аліментів задовольнити в повному обсязі.

Змінити спосіб стягнення та розмір аліментів, які стягуються за рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 10 грудня 2013 року у справі № 2/326/572/2013, з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: вулиця Шкільна (до перейменування 40 років Жовтня), будинок 10, місто Приморськ, Запорізька область, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, яка зареєстрована та проживає за адресою: вулиця Шкільна (до перейменування 40 років Жовтня), будинок 10, місто Приморськ, Запорізька область, на утримання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно до її повноліття, починаючи з 15.11.2013 року, визначивши до стягнення аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця.

Аліменти в зміненому розмірі стягувати, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: вулиця Шкільна (до перейменування 40 років Жовтня), будинок 10, місто Приморськ, Запорізька область, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення постановлено в нарадчій кімнаті та проголошено вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 19 грудня 2018 року.

Рішення виготовлено в повному обсязі 24 грудня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: підпис ОСОБА_7

З оригіналом згідно: суддя О.М. Чапланова

19.12.2018