Дата документу 12.01.2018 Справа № 554/7121/17
Провадження № 2/554/207/2018
УХВАЛА

Іменем України

12 січня 2018 року Октябрський районний суд м.Полтави

в складі головуючого судді Чуванової А.М.

при секретарі Садошенко М.П.,

за участю учасників справи:

представник позивача: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

представник відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_4 Володимировича ПП «Інтергруп» до ОСОБА_2 про стягнення коштів по договору купівлі-продажу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 в особі ПП «Інтергруп» 11.09.2017 року звернувся до суду з позовом ОСОБА_2 про стягнення коштів по договору купівлі-продажу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 09.09.2014 року між ПП «Інтергруп» та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу. Згідно умов договору, позивач продає, а відповідач купує сідловий тягач -Е, марка DAF, модель 95XF380, номер шасі XLRTE47XSOE508024, 1999 року випуску, державний номер НОМЕР_1 за 170000 гривень, в тому числі ПДВ 28333,33 гривень. Відповідно до п.3.3 покупець повинен здійснити стовідсоткову оплату, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок продавця на підставі рахунку-фактури. 09.09.2014 року була виписана довідка-рахунок, сідловий тягач був переданий відповідачу, проте відповідач не розрахувався за даний рухомий обєкт. У вересні 2016 року відповідачу надсилалася претензія з приводу невиконання умов договору, але відповіді від ОСОБА_2 не надійшло. Враховуючи зазначені обставини, посилаючись на ст.625 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача на його користь 421970 гривень, в тому числі: 170000 гривень - вартість сідлового тягача; 670 гривень інфляційні збитки; 15300 гривень - 3% річних; 100000 гривень - моральна шкода.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні.

В судовому засіданні 12.01.2018 року на вирішення учасників справи поставлено питання про закриття провадження у справі за непідсудністю.

Заслухавши думки учасників справи, які вважали, що провадження у справі необхідно закрити, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, дослідивши матеріали справи, суд вважає закрити провадження у справі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст.4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи, підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно зі ст.20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у звязку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобовязання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Відповідно до розяснень пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наведених в п.3 постанови від 01 березня 2013 року № 13 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) (далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним, суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем ПП «Інтергруп», яке є юридичною особою, та відповідачем ОСОБА_2, який був і залишається на даний час фізичною особою-підприємцем, 09.09.2014 року був укладений договір купівлі-продажу. Згідно умов договору, позивач продає, а відповідач купує сідловий тягач -Е, марка DAF, модель 95XF380, номер шасі XLRTE47XSOE508024, 1999 року випуску, державний номер НОМЕР_1 за 170000 гривень в тому числі ПДВ 28333,33 гривень (а.с.32 договір купівлі-продажу).

Отже, аналіз вищевказаного субєктного складу свідчить про те, що між сторонами виник спір, що підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, а тому позовна заява подана із порушенням правил підсудності, встановлених ЦПК України для відповідного позову.

Таким чином, спір, який існує у справі між його учасниками, з огляду на їх склад, виходить із господарських правовідносин, що виключає його розгляд в порядку ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, суд вважає провадження у справі за позовом ОСОБА_4 в особі ПП «Інтергруп» до ОСОБА_2 про стягнення коштів по договору купівлі-продажу закрити.

Керуючись ст.259 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_4 Володимировича ПП «Інтергруп» (місцезнаходження: 36000 м.Полтава вул..Автобазівська,2/9) до ОСОБА_2, проживаючого за адресою: 36000 м.Полтава, вул..Чернігівська,13, номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, про стягнення коштів по договору купівлі-продажу закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області в 15-денний строк з дня складення повного тексту ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 17 січня 2018 року.

Суддя: А.М.Чуванова