Справа № 362/1444/18 Головуючий у І інстанції Корнієнко С. В.
Провадження № 22-ц/780/2852/18 Доповідач у 2 інстанції Волохов Л. А.
Категорія 42 02.08.2018
ПОСТАНОВА
Іменем України
02 серпня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого Волохова Л.А.,
суддів: Мельника Я.С., Матвієнко Ю.О.,
за участі секретаря Удовиченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

У березні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати протокольне рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 20 березня 2018 року № 81, в частині відмови в перенесенні дати зарахування його, як сина померлого батька колишнього військовослужбовця, та дружини останнього, його матері, на квартирний облік, вважаючи такою не 03 березня 1995 року, а 16 березня 1993 року.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 квітня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вищезазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 батько позивача, у період з 1984 року по 2017 рік (з перервою в період з 2003-2015) проходив військову службу у Збройних Силах України, що підтверджується витягом з послужного списку (а.с.9).

З 16 березня 1993 року ОСОБА_2 перебував на квартирному обліку при в/частині НОМЕР_2 , з трьома членами сім`ї, що стверджується довідкою від 19 червня 1996 року № 29 (а.с.10).

Відповідно до виписки з протоколу № 24 від 12 липня 1996 року вбачається, що після переведення на службу до в/ч НОМЕР_3 батько позивача разом з членами родини був зарахований на квартирний облік з 03 березня 1995 року на підставі Наказу Міністра оборони України №20 від 03.02.1995 року (а.с.11).

Згідно витягу з протоколу засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_4 від 30 грудня 2016 року № 56 ОСОБА_2 було зараховано на квартирний облік при військовій частині з складом сім`ї три особи в загальну чергу з 03 березня 1995 року (а.с.17).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 виданого 20 червня 2017 року Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с.8).

Відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 27 липня 2017 року № 2102 захворювання капітана ОСОБА_2 пов`язане із захистом батьківщини (а.с.21).

Витягом з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 №76 від 13 листопада 2017 року внесено зміни до житлової справи капітана ОСОБА_2 та списків осіб які перебувають на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 в зв`язку із смертю капітана ОСОБА_2 , склад сім`ї: 2 особи: дружина (вдова) ОСОБА_3 ,1962 року народження та син ОСОБА_1 , 1985 року народження (а.с.22).

Як вбачається з витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 № 81 від 20 березня 2018 року датою зарахування на квартирний облік покійного капітана ОСОБА_2 вважати в загальній черзі з 03.03.1995 року, першочергова з 30.12.2016 року (а.с. 26).

Спірні правовідносини врегульовано Законом України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ,Житловим кодексом УРСР, постановою Кабінету Міністрів України «Про забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» від 03.08.2006 № 1081 та Наказом Міністра оборони України від 06.10.2006 № 577 в редакціях, що діяли на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до положень ч.1 ст.12 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із положеннями ст.ст.34 та 37 ЖК України, потребуючими поліпшення умов визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, визначений чинним законодавством, а облік таких осіб здійснюється за їх місцем роботи або за їх місцем проживання.

Положеннями ст.43 ЖК України встановлено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Відповідно до пункту 3.1 Наказу Міністра оборони України від 06.10.2006 р. № 577, військовослужбовці та члени їх сімей визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов, на загальних підставах відповідно до чинного законодавства.

Згідно із п. 26 постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» та пунктом 3.7 Наказу Міністра оборони України від 06.10.2006 № 577, військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі,пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку,а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.

Вказана норма передбачена і пунктом 26 Постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» від 03.08.2006 року № 1081, яким встановлено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.

Аналогічна правова позиція закріплена і в положеннях Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженій Наказом Міністра оборони від 30 листопада 2011 року №737.

Виходячи з вищевикладених норм, колегія суддів вважає, що відповідачем було протиправно відмовлено позивачу в перенесенні дати зарахування на квартирний облік з 03 березня 1995 року на 16 березня 1993 року.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що перенесення дати зарахування на квартирний облік є особисто-немайновим правом померлого ОСОБА_2 - батька позивача, та яке не входить до складу спадщини та не може бути успадковане, а тому, на думку суду, позов є безпідставним та необґрунтованим.

Колегія суддів не погоджується з вищезазначеним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України викладеної у справі №6-2139цс15 спори про зняття з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та про зобов`язання взяти на квартирний облік підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки в такому випадку особа звертається до суду за захистом порушеного цивільного права, а не особистого немайнового права.

Правовідносини щодо переміщення у квартирній черзі є похідними і мають таку ж юридичну природу, як і вищенаведені, а тому ці відносини не є особистими немайновими правами батька позивача.

Крім того, після внесення змін до житлової справи покійного ОСОБА_2 13 листопада 2017 року, в результаті чого на квартирному обліку залишився позивач та його мати, всі права як майнові так і особисті немайнові перейшли до них.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ч. 6 ст. 259, ст. 268, 383 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 квітня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати протокольне рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 20 березня 2018 року № 81 в частині відмови в перенесенні дати зарахування ОСОБА_1 та членів його сім`ї на квартирний облік з 03 березня 1995 року на 16 березня 1993 року, виходячи з чого, вважати датою зарахування ОСОБА_1 та членів його сім`ї на квартирний облік у загальній черзі 16 березня 1993 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Волохов Л.А.

Судді: Мельник Я.С.

Матвієнко Ю.О.