№ 637/316/18
№ 2/637/166/18
РІШЕННЯ

Іменем України

17 травня 2018 року с.м.т. Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Островської Н.І.,

за участю секретаря Бутрик Ю.С.,

позивач: представник за ордером ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду с.м.т. Шевченкове Шевченківського району Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Василенківської сільської ради Шевченківського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом ,-

в с т а н о в и в :

У березні 2018 року ОСОБА_2, в інтересах якої діє представник за довіреністю ОСОБА_3, звернулася до суду з вимогами про встановлення факту її постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як підставу позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її син, ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 5,82 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Василенківської сільської ради Шевченківського району Харківської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай). Вказує, що вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті сина, оскільки померлий заповіту не залишив. Інші спадкоємці за законом відсутні, оскільки син не мав власної сім'ї та дітей. Зазначає, що звернутися до нотаріуса з питання оформлення спадщини після смерті спадкодавця не має можливості в зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини та відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) був втрачений за невідомих обставин, про що подано оголошення до редакції Шевченківської районної газети «Краєвид». Вказує, що після поховання сина їй не було відомо про наявність спадкового майна. У лютому 2016 року орендар запропонував укласти договір оренди земельної частки (паю), що значиться за спадкодавцем. 23.02.2018 року дізналась, що за ОСОБА_4 числиться сертифікат серії НОМЕР_1, який зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 512, на право на земельну частку (пай) розміром 5,82 в умовних кадастрових гектара, державний акт на земельну ділянку не виготовлявся. Зазначає, що вона фактично проживала зі спадкодавцем на час його смерті в АДРЕСА_1. Просить встановити факт, що вона проживала разом з сином на час відкриття спадщини, а також визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті сина.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов та наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних доказів, позов визнає в повному обсязі і не заперечує проти його задоволення.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, вислухавши пояснення представника позивача, свідків, з'ясувавши позицію представника відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ст.ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припилися внаслідок його смерті.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 3 ст. 294 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 (а.с. 9).

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 5,82 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Василенківської сільської ради Шевченківського району Харківської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, зареєстрованому у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 512 (а.с. 13).

За повідомленням відділу Держгеокадастру у Шевченківському районі Харківської області № 21/0.23,29-24/150-18 за ОСОБА_4 значиться сертифікат серії НОМЕР_1, який зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 512, на право на земельну частку (пай) розміром 5,82 в умовних кадастрових гектарах по реформованому КСП «8 Березня», державний акт взамін сертифікату на ім'я власника не видавався, дублікат сертифікату виготовити неможливо в зв'язку з відсутністю бланків (а.с. 12, 13, 23, 24).

Оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) на ім'я ОСОБА_4 був втрачений за невідомих обставин, про що подано оголошення до редакції Шевченківської районної газети «Краєвид» (а.с. 16).

З метою оформлення спадщини та одержання свідоцтва про право на спадщину після смерті сина позивач звернулася до нотаріуса, однак отримала офіційну відмову в зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с. 15).

На підставі акту обстеження житлової площі № 85, складеному 14.03.2018 року комісією у складі депутата Шевченківської селищної ради Шевченківського району Харківської області Будайчика С.В., сусідів та свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, встановлено, що ОСОБА_4 проживав за адресою: АДРЕСА_1, до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з яким проживали: мати ОСОБА_2; сестра ОСОБА_9 (а.с. 11).

З довідки виконавчого комітету Шевченківської селищної ради Шевченківського району Харківської області № 682 від 15.03.2018 року вбачається, що згідно акту депутата селищної ради Будайчика С.В. № 85 від 14.03.2018 року зі слів сусідів гр. ОСОБА_4 проживав за адресою: АДРЕСА_1 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з ним проживали: мати ОСОБА_2; сестра ОСОБА_9 (а.с. 10).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6, мешканка с.м.т. Шевченкове Шевченківського району Харківської області пояснила. що добре знає позивача та її сина ОСОБА_4, померлого у 2012 році, підтвердила факт їхнього спільного проживання в АДРЕСА_1, до моменту смерті ОСОБА_4 у 2012 році. Дітей та дружини у померлого не було.

Свідок ОСОБА_9, донька позивача, також підтвердила спільне проживання за однією адресою матері та сина ОСОБА_4, померлого у 2012 році.

Згідно інформаційним довідкам зі спадкового реєстру спадкових справ, заповітів, спадкових договорів після смерті спадкодавця ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, спадкову справу не заведено, свідоцтва про право на спадщину не видавалися, заповіти від імені померлого не посвідчувалися, спадкові договори відсутні (а.с. 39-41 ).

У відповідності до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач є матір'ю спадкодавця ОСОБА_4 (а.с. 8) та спадкоємцем першої черги за законом після смерті сина, оскільки померлий заповіту не залишив. Інші спадкоємці відсутні, оскільки ОСОБА_4 власної сім'ї та дітей не мав. Після звернення позивача до нотаріуса з приводу оформлення спадщини та одержання свідоцтва про право на спадщину отримала офіційну відмову в зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини та рекомендацію звернутися до суду з відповідним позовом (а.с. 15).

На даний час у позивача виникла необхідність у встановленні факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно з метою оформлення спадкового права та подальшого використання спадкового майна за цільовим призначенням.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Положеннями ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним.

У відповідності до ст.ст. 316, 328 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне встановити факт постійного проживання позивача разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті сина.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 263-265, 293, 294, 315 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 328, 1216, 1218, 1261, 1268 Цивільного кодексу України ,-

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно проживала на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_2 з дня набрання рішенням суду законної сили право на земельну частку (пай) розміром 5,82 в умовних кадастрових гектарах по реформованому КСП «8 Березня», що розташована на території Василенківської сільської ради Шевченківського району Харківської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, зареєстрованому у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 512, в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Копію рішення направити відповідачу.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Шевченківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст. 358 цього Кодексу.

Суддя

Н.І.Островська