Справа №560/1536/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2018 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Оборонової І.В.,

за участю секретаря Волкодав А.А.,

представника позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у порядку загального позовного провадження в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду та просить визнати за нею право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с. Орв'яниця по вулиці Надрічна - 115, Дубровицького району Рівненської області, згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації станом на 06 вересня 2017 року, як за спадкоємцем другої черги за законом, після смерті її рідного брата ОСОБА_4, померлого 13 грудня 2015 року.

Свої вимоги мотивує тим, що її батько ОСОБА_5 за життя мав житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Орв'яниця по вулиці Надрічна - 115, Дубровицького району Рівненської області. Проте, в свій час він не подав необхідні документи для первинної реєстрації права власності на нього, а тому на сьогоднішній день цей будинок не внесений в Реєстр прав власності на нерухоме майно. 25 травня 1998 року її батько помер. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно для спадкоємців першої черги за законом, оскільки заповіту він не залишив. Спадщину прийняла ОСОБА_6, мати позивача, вступивши у фактичне управління та володіння спадковим майном, але юридично своїх спадкових прав не оформляла і свідоцтво про право на спадщину не отримувала. Проте, 01 грудня 2008 року мати позивача також померла і заповіту не залишила. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно для спадкоємців першої черги за законом, яку прийняв її син та рідний брат позивача ОСОБА_4, оскільки постійно проживав разом з нею в її будинку та фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, але юридично своїх спадкових прав він не оформляв і свідоцтво про право на спадщину не отримував. 13 грудня 2015 року помер і брат. Позивач є спадкоємцем по закону другої черги, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не може, так як відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують належність будинку померлому брату.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві.

Від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №210879 від 06.09.2017 року, 25 травня 1998 року помер ОСОБА_5 (а.с.5).

Із виписки з погосподарської книги №1947 від 18.09.2017 року, виданої Соломіївською сільською радою вбачається, що згідно погосподарської книги № 6, особовий рахунок № 914 житловий будинок, який розташований в с. Орв'яниця по вулиці Надрічна - 115, Дубровицького району рахується за померлим ОСОБА_5 (а.с.17).

Згідно довідки №1944 від 18.09.2017 року, виданої Соломіївською сільською радою Дубровицького району Рівненської області на момент смерті ОСОБА_5, який помер 25 травня 1998 року, разом із ним в житловому будинку в с.Орв'яниця, вул.Надрічна, 115, Дубровицького району Рівненської області проживала його дружина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Підтвердження того, що ОСОБА_7 є дружиною ОСОБА_5 свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя за №2 від 06.09.2017 року (а.с.8).

Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, який був чинним на час відкриття спадщини спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном та якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Таким чином оскільки заповіту ОСОБА_5 не залишив, спадщину фактично прийняла його дружина та мати позивача ОСОБА_7, вступивши у фактичне управління та володіння спадковим майном, але юридично своїх спадкових прав не оформляла і свідоцтво про право на спадщину не отримувала.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №210890 від 26 вересня 2017 року, ОСОБА_7 01 грудня 2008 року померла (а.с.7).

Після її смерті спадкове майно, а саме: одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с. Орв'яниця по вулиці Надрічна - 115 Дубровицького району Рівненської області, на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України, прийняв її син ОСОБА_4, оскільки на момент смерті матері він постійно проживав разом з нею у вищевказаному будинку, що підтверджується довідкою №1946 від 18.09.2017 року, виданою Соломіївською сільською радою Дубровицького району Рівненської області (а.с.9), але юридично своїх спадкових прав він не оформляв і свідоцтво про право на спадщину не отримував.

Факт родинних зв'язків між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 стверджується копією свідоцтва про народження серії IV-УР №439483 від 19.08.1961 року (а.с.11).

13 грудня 2015 року помер і ОСОБА_4, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії I-ГЮ №182118 від 17.12.2015 року (а.с.10).

Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ч.1 п.11 ст.346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою.

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 заповіту не склав, а тому право на спадкування після його смерті згідно ст. 1223 ЦК України здійснюється за законом.

Позивач ОСОБА_2 є рідною сестрою ОСОБА_4, що стверджується копією її свідоцтва про народження серії І-ГЮ №007925 від 11.12.1966 року (а.с.14), а також копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ГЮ №270876 від 17.02.1973 року, після укладення якого, позивач отримала прізвище "Баборецька" (а.с.15) та копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 (а.с.11).

Згідно з довідки №2007 від 27.09.2017 року, виданої Соломіївською сільською радою Дубровицького району Рівненської області на день смерті ОСОБА_4, ОСОБА_2 проживала разом із ним без реєстрації в житловому будинку №115, по вулиці Надрічна в с. Орв'яниця Дубровицького району Рівенської області, вела з ним спільне господарства та доглядала його до дня смерті, якого і поховала. В даний час користується будинком ОСОБА_4, його присадибною земельною ділянкою, а також рухомим майном померлого (а.с.18).

Згідно з довідки №2213 від 03.11.2017 року, виданої Соломіївською сільською радою Дубровицького району Рівненської області, після смерті ОСОБА_4,який помер 13.12.2015 року, спадкоємці першої черги відсутні, одружений він не був і дітей не мав (а.с.19).

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

За положеннями ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і збоку матері.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 Цивільного Кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно архівної довідки за №683/01-24 від 04 жовтня 2017 року, виданою Рівненським обласним державним нотаріальним архівом Рівненської області, у наряді документів фонду №20 (Дубровицька районна державна адміністрація) за 2016 рік, знаходиться на зберіганні спадкова справа №135/2016 рік, заведена після смерті ОСОБА_4, який помер 13 грудня 2015 року. Із заявою про прийняття спадщини 13 червня 2016 року звернулась ОСОБА_3, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.25).

Згідно заяви від 17 листопада 2017 року, яка засвідчена секретарем виконкому Городищенської сільської ради Березнівського району Рівненської області, ОСОБА_3 відмовилась від прийняття спадщини на все майно за законом після серті смерті її дядька ОСОБА_4 на користь тітки ОСОБА_2 (а.с.26).

Для вироблення технічної документації на спадковий житловий будинок, позивач звернулася в КП "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" Рівненської обласної ради, яким станом на 06 вересня 2017 року було видано технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок №115 по вул. Надрічна в селі Орв'яниця Дубровицького району Рівненської області на імя ОСОБА_5 (а.с.21-23).

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.1299 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Обставини, які б вказували, що ОСОБА_4 при житті набув або володів житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с. Орв'яниця по вулиці Надрічна - 115 Дубровицького району Рівненської області, неправомірно, або, що на нього окрім позивача в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. Отже, суд приходить до висновку про визнання за позивачем права власності на вищевказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст.ст. ч.4 ст. 25, п.11 ч.1 ст 346, 328, 392, 1217, 1223, 1258, 1261, ч.3 ст. 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 223, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с. Орв'яниця по вулиці Надрічна - 115 Дубровицького району Рівненської області, згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації станом на 06 вересня 2017 року, як за спадкоємцем другої черги за законом, після смерті її рідного брата ОСОБА_4, померлого 13 грудня 2015 року.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області в Апеляційний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно:

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_8