Справа № 297/2591/14-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 січня 2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

головуючого: Джуги С.Д.,

суддів : Готри Т.Ю., Мацунича М.В.

при секретарі : Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Берегівського районного суду, ухваленого 24 жовтня 2014 року суддею Драб В.І., у справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Берегівської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Берегівської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 03 лютого 2014 року померла його матір ОСОБА_3, яка заповіту не залишила, і спадкоємцем першої черги за законом за нею залишився позивач. Вказав також, що йому не були відомі вимоги українського законодавства щодо того, що потрібно звернутися із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк з моменту смерті спадкодавця, тому він цей строк пропустив. У жовтні 2014 року він звернувся до приватного нотаріусу для оформлення спадщини за померлою матірю, однак нотаріусом йому було відмовлено в оформленні спадщини, оскільки ним пропущено встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори і в усному порядку запропоновано звернутися до суду для надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Рішенням Берегівського районного суду від 24 жовтня 2014 року заявлений позов задоволено. Визначено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за померлою 03 лютого 2014 року матірю ОСОБА_3

Не погодившись із даним рішенням, ОСОБА_1, як особа, яка не брала участь у справі подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на невідповідність висновків обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що являється спадкоємцем першої черги за померлою ОСОБА_3 та прийняла спадщину за нею, однак суд вирішуючи дану справу не залучив її до участі у справі, чим вирішив питання про її права таобовязки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи і перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з його доведеності та обґрунтованості.

Однак з даним висновком суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд, оскільки судом допущено неповне зясування всіх обставин, що мають значення для справи, та порушено норми матеріального і процесуального права.

Згідно ч.1 ст.48 ЦПК України, який вступив в дію з 15.12.2017 року, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. З аналізу даної норми слідує, що відповідач це особа, на яку вказує позивач в позовній заяві, як на порушника своїх прав. Тому саме позивач визначає до кого предявити позов. Якщо позивач помилиться (неправильно зазначивши сторону) і притягне відповідачем особу, яка його прав не порушила або не повинна відповідати за позовом з інших причин, суд у такому позові відмовляє.

Предявляючи даний позов, ОСОБА_2 в якості відповідача зазначив виконавчий комітет Берегівської міської ради. В процесі розгляду справи, в порядку ст.51 ЦПК України, не здійснювалася заміна відповідача чи залучення до справи співвідповідача.

Разом з тим, як розяснено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серія І-ФМ №169448 від 04 лютого 2014 року ОСОБА_3 померла 03 лютого 2014 року (а.с.5).

На випадок своєї смерті, ОСОБА_3 заповіт не залишала.

20 жовтня 2014 року позивач ОСОБА_2 звернувся із заявою до приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу про прийняття спадщини за померлою матірю ОСОБА_3

Листом приватного нотаріуса йому було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини у звязку з пропуском зазначеного строку (а.с.6).

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, 25 липня 2014 року апелянт ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини за померлою 03 лютого 2014 року мамою ОСОБА_3

Таким чином, на момент предявлення даного позову існував спадкоємець, який прийняв спадщину за померлою ОСОБА_3

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що на момент ухвалення рішення судом першої інстанції, у ОСОБА_1 вже виникли майнові права на спадкове майно, а тому суд першої інстанції визнаючи ОСОБА_2 додатковий строк для прийняття спадщини за померлою ОСОБА_3, фактично вирішив питання про права та обовязки апелянта ОСОБА_1, яка обовязково мала бути залучена, як відповідач у даній справі.

Натомість позов предявлено до виконавчого комітету Берегівської міської ради, тобто до неналежного відповідача, що є безумовною підставою для відмови в його задоволенні.

Відповідно до ч.3п.4ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обовязковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обовязки осіб, що не були залучені до участі у справі;

За таких обставин, апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

З врахуванням того, що справу судом першої інстанції розглянуто у неналежному субєктному складі, а в апеляційного суду відсутні повноваження щодо залучення до розгляду справи співвідповідача в порядку ст.51 ЦПК України, відтак виходячи з повноважень апеляційного суду визначених ст. 374 ЦПК України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням у даній справі нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 з вищенаведених підстав.

Керуючись ст.ст. 1216,1218 ЦК України, ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Берегівського районного суду від 24 жовтня 2014 року - скасувати.

В задоволенні позовуОСОБА_2 до виконавчого комітету Берегівської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду

Повний текст постанови складено 18 січня 2018 року

Головуючий:

Судді: