Справа№592/185/18
Провадження №2/592/887/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі: головуючого Катрич О.М., за участю секретаря судового засідання Хуторянської В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа : Служба у справах дітей Сумської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення порядку спілкування з дитиною,

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з 04.06.2011 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, від шлюбу мають доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. У 18.08.2017 року між ним та відповідачкою виник конфлікт, внаслідок якого їх відносини зіпсувались і дружина, забравши дитину, пішла жити до своїх батьків за адресою: АДРЕСА_1. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.10.2017 року шлюб розірвано, стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів мого доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки ОСОБА_3. Заборгованість з виплати аліментів у нього відсутня. Починаючи з 18.08.2017 року відповідачка постійно чинить перешкоди у спілкуванні з донькою ОСОБА_3, внаслідок чого, він вимушений був звернутись до Служби у справах дітей СМР з відповідною заявою, 29.08.2017 року. Також, у зв'язку з тим, що відповідачка почала переховувати дитину від нього з метою маніпулювання ним, використовуючи доньку, він вимушений був звернутись до дитячого садочка, який відвідує донька - ОСОБА_3, з заявою, щоб вони будь-які питання переведення дитини до іншого дитячого садочка вирішували за його участі. 29.09.2017 року він отримав відповідь Служби у справах дітей СМР, в якій було зазначено, що через небажання ОСОБА_2 вирішувати питання мирним шляхом, рекомендовано звернутись до суду для розв'язання спору. Вважає, що його права, як батька порушені, а тому мають бути захищені шляхом зобов'язання ОСОБА_2 не чинити перешкод йому у спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3, більш того його власності є окрема квартира за адресою: ОСОБА_4, АДРЕСА_2, де є всі необхідні умови для проживання дитини, а тому вважає, що донька може залишатись періодично жити там. Просить суд: визначити позивачу час для спілкування з дитиною - донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1: щовівторка та середи - з 07 год. 30 хв. вівторка до 07 год. 30 хв. четверга, щосуботи - з 07:30 год. суботи до 07:30 год. неділі, а також під час його відпустки, літнього відпочинку та у святкові дні (як загальнодержавного так і особистого значення) - не менше половини їх тривалості.

14.02.2018 року від відповідачки ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона вказує, що заявляючи позов про усунення з її боку перешкод у спілкуванні із дитиною, позивач не навів жодного прикладу того, що з нею чинились йому перешкоди. Навпаки, з боку позивача не було жодного випадку, коли б він мав намір зустрітись із дитиною, а вона в цьому йому перешкоджала. Вони разом із ним не проживають однією сім»єю з серпня 2017 року і з цього часу він не тільки не приходив до них, а навіть не телефонував, не цікавився станом здоров»я дитини, родом її занять і уподобань. Позивач не надавав матеріальної допомоги і не сплачував аліментів у встановленому судом розмірі до тих пір, поки вона не звернулась із скаргою на нього до виконавчої служби. Просить врахувати те, що їх сім»я розпалась внаслідок жорстокого поводження позивача з нею та дитиною, чоловік постійно ображав її, застосовував фізичне насильство. Все це привело до того, що вона змушена звертатись до лікаря-психолога для надання дитині психологічної допомоги. Також, дитина має незадовільний стан здоров»я, часто хворіє на вірусні інфекції, має діагноз аденоїдний імунодефіцітний стан. Позивач ніколи не доглядав за дитиною під час її хвороби, в нього відсутні навички догляду за хворим, що спілкування позивача із донькою наодинці зашкодить її психічному стану. Крім цього ,донька знаходиться у дитячому садку у підготовчій до школи групі з 8-ї год. до 17-ої год. В неї мається певний режим занять , пов»язаний із навчанням з читання, навиками писання, з математики та інше. Пропуск занять завдасть дитині труднощів у навчальній програмі. Вона тричі на тиждень відвідує танцювальний клас : по понеділкам, четвергам о 18-19 год і неділям о 10г. 30 хв. до 11г.30 хв. Заняття проводяться на платній основі, направлені на укріплення здоров»я дитини та її фізичний розвиток. Пропуск занять є небажаним для дитини.Також, донька щонеділі займається із репетитором по підготовці до школи. Переривання занять із репетитором зашкодить дитині. Вважає, що істотною підставою для відмови позивачу у задоволенніпозовуєте, що в нього не мається постійного місця роботи та заробітку. Проживає вінводнокімнатній квартирі, в якій не мається окремого ліжка дл ядитини.У позивача відсутні навички догляду за дитиною, він не знає її вподобань та звичок. (а.с. 35-37) 20.02.2018 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив від позивача ОСОБА_1, де зазначено, що викладені у відзиві на позов обставини є необгрунтованими, безпідставними, а докази, додані до відзиву не належними , так як аліменти він сплачує у повному обсязі і вчасно, звернення відповідачки до ДВС із скаргою було викликано наміром створення штучних доказів для заперечень по цій справі, насильства у сім'ї, він не вчиняв і це взагалі нічим не підтверджена обставина, висновок лікаря-психолога ОСОБА_5 не може бути використаний як доказ, він є підроблений, проведений без його участі, також відвідування дитиною дитячого садочка та танцювального класу не є перешкодою у забороні йому бачитись з дитиною, оскільки має власний автомобіль та можливість забрати її і відвезти до відповідного закладу чи до гуртка. Крім цього, неодноразово звертався до відповідачки з наміром побачити ОСОБА_3, поспілкуватись з нею, однак відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, не дозволяє їм бачитись, маніпулює з метою виникнення у доньки образи на батька, недовіри та поганого ставлення, коли він їй телефонував, дитина відповіла, що мати їй не дозволяє з ним спілкуватись (а. с. 47)

23.02.2018 року відповідачкою подані заперечення, в яких зазначено, що під час розірвання шлюбу, позивач не заперечував ту обставину, що він чинить насильство в сім»ї, що це і стало підставою для розірвання шлюбу та переїзду до її батьків а в подальшому перевели дитину в інший дитячий садок. (а.с. 67)

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Відповідачка та її адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні просять суд відмовити у задоволенні позову у тому обсязі, який просить відповідач. Погоджуються з висновком Служби у справах дітей Сумської міської ради .

Представник третьої особи надала висновок з приводу розвязання спору. Зокрема представник Служби зазначив, що донька побоюється батька, разом з тим були обстежені умови проживання обох батьків, які є задовільними, поспілкувавшись з ними, враховуючи показання свідків, висновок психолога, вважає за можливе визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_3, за попередньою домовленістю між; батьками з урахуванням стану здоров'я дитини та інших обставин, що мають істотне значення, а саме:у формі систематичних побачень з дитиною, кожного вівторка з 16-00 до 19-00 год., кожної І-III суботи та II-IV неділі місяця з

10-00 до 13-00 години в присутності матері або інших членів родини зі сторони матері; у святкові та канікулярні дні за попередньою домовленістю.

Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.06.2011 року, який розірваний рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.10.2017 року та прийнято рішення про стягування аліментів з батька на користь матері на утримання дитини- Іоніної ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.8-9) Згідно довідки ДВС, ОСОБА_1 заборгованості по аліментам не має. (а.с. 69-70) 18.08.2017 року ОСОБА_2 покинула місце проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, та разом з дитиною переїхала у квартиру за адресою АДРЕСА_3, де проживають її батьки, тобто донька позивача залишилася проживати з відповідачкою.

Між сторонами не досягнуто згоди щодо участі позивача у вихованні дитини.

29.08.2017 року позивач звертався до служби у справах дітей Сумської міської ради з приводу врегулювання його участі у вихованні дитини. 04.11.2016 року позивачу було повідомлено, що ОСОБА_2 просить допомоги служби навпаки відсторонити його як батька від спілкування з дитиною, так як донька його боїться, бо він з нею жорстоко поводився. У звязку з тим, яка склалася ситуація у родині, та небажання матері вирішувати її мирним шляхом, запропоновано було позивачу звернутися до суду. (а.с. 10,14-15)

Встановлені факти підтверджені свідоцтвами, рішенням суду, зазначеним листом, копії яких додані до справи. Також факти визнаються сторонами, які своїми поясненнями та поведінкою у залі судових засідань підтвердили наявність неприязних стосунків після припинення шлюбних відносин, суперечки щодо виховання доньки.

Відсутність своєї згоди на спілкування та виховання дитини з батьком підтвердила сама відповідачка, як і наявність неприязних стосунків між сторонами, її доводи з приводу ставлення батька до дитини частково спростовуються матеріалами справи, що стосується відношення кожного із батьків до дитини у ході судового розгляду підтвердили свідки.

Так, свідок ОСОБА_7, яка є сусідкою позивача, надала суду показання з приводу того, що до розлучення була гарна сім»я ОСОБА_2, у яких є донька, з якою гуляли як позивач так і відповідачка, і ніколи вона не чула і не бачила, щоб батько ображав дитину.

Свідок ОСОБА_8, яка працює вихователем у ДНЗ № 15 « Перлинка» в суді пояснила, що до вересня 2017 року ОСОБА_6 відвідувала дитячий садок, гарна, адекватна дівчинка, і з задоволенням йшла з батьком з дитячого садочку, ніколи на дівчинці не бачила тілесних ушкоджень. Згідно довідки від 28.09.2017 року цього закладу, ОСОБА_1 дійсно приводив та забирав доньку, спілкувався з вихователями, брав участь у батьківських зборах, відвідував дитячі свята. (а.с. 12)

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що 26 років має саж роботи вихователем, зараз працює у ДНЗ № 26, в який ходить ОСОБА_6. Дівчинка має страх кутків і одного разу з цього приводу у неї була істерика, вона пояснювала що у куток її ставив папа як погану дівчинку. Може сказати як психолог, що до дитини застосовували насилля. Батько дитини у садочок не приходив і дитиною не цікавився.

Свідок ОСОБА_10, яка є тіткою відповідачки пояснила, що батько дратівливо ставився до плачу, капризам дитини . Одного разу вона була свідком подій як ОСОБА_6 не хотіла їсти суп, а позивач стояв над нею з дубцем, який постійно знаходився в коридорі на полиці. Також, у дитини вона бачила «синю» поясницю і вона говорила, що її б»є батько.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що відповідачка є її племінницею, вона після 2 років як виповнилося ОСОБА_6 з неї няньчилася, забирала з садочка на вул. Нахімова у м ОСОБА_4, хоча 3 раза у неділю у позивача був вихідний, але він дитиною не займався. Одного вечора, коли він прийшов з роботи, вона засобиралася додому, але дівчинка почала її благати не уходити і дочекатися маму. Андрій взяв її грубо за руку повів на кухню, що він й робив чи говорив вона не чула і не бачила, але дівчинка відразу стихла. 25.12.2017 року один раз він подзвонив на мобільний телефон, щоб привітати доньку з днем народження.

Як убачається із копії листка непрацездатності, ОСОБА_1 з 04 01.2012 року по 11.01.2012 року був на лікарняному до догляду за дитиною, тобто також доглядав за дитиною. (а.с.73)

Згідно дослідженого диску з аудіо записом розмови, дійсно позивач телефонував 25.12.2017 року на день народження донки і розмовляв з нею, дитина нормально, привітливо спілкувалася з батьком, відповідала на його запитання. Це факт відповідачкою не спростовується. (а.с. 66) Аналізуючи покази свідків, зокрема з боку відповідачки, можна дійти висновку, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є її родичами і розділяють погляди ОСОБА_2, але доказів того, що батько бив дитину суду не надано, і сама відповідачка підтвердила, що до поліції, за медичною допомогою або Служби у справах дітей із заявами про нанесення батьком дитині тілесних ушкоджень не зверталася. Разом з цим, практичний психолог ОСОБА_5 по результатам обстеження психоемоційного стану дитини на прохання матері склала довідку про те, що у дитини спогади про батька мають травмуючий вплив, у спогадах про нього вона називає його "Вовком", разом з цим по малюнкам стало зрозуміло, що ОСОБА_6 має потребу у батьківській любові, не вистачає батьківської уваги та підтримки. Рекомендувала знайти можливість присутності батька у житті дитини, знайти можливість створити безпечні умови для зустрічі з ним на нейтральній території і обов»язково у присутності мами чи родичів з її сторони (а.с. 42-45) Причин не довіряти даному доказу у суду немає. Служба у справах дітей Сумської міської ради надала висновок від 16.05.2018 року, в якому вважає за можливе визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_3, за попередньою домовленістю між; батьками з урахуванням стану здоров'я дитини та інших обставин, що мають істотне значення, а саме:у формі систематичних побачень з дитиною, кожного вівторка з 16-00 до 19-00 год., кожної І-III суботи та II-IV неділі місяця з

10-00 до 13-00 години в присутності матері або інших членів родини зі сторони матері; у святкові та канікулярні дні за попередньою домовленістю. (а.с. 100-103)

Із встановлених фактів вбачається, що спірні правовідносини є сімейними і врегульовані ст.ст. 153, 155, 157-159 СК України, ч. 1 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», Декларацією прав дитини, Конвенцією ООН «Про права дитини», ст.ст. 270, 271, 291 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної ОСОБА_11 України від 27.02.91 р. №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні. Способи участі одного з батьків у вихованні дитини можуть бути встановлені судом.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Інтереси дитини мають також істотне значення. Дитина, насамперед, людина. Вона має право на розвиток своєї особистості, на своє здоровя і життя, приватне життя. Дитина має право на виховання і навчання, зокрема у гуртках, дошкільних і шкільних закладах, що потребує певного часу, підготовки, відпочинку тощо.

Відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, побачення з дитиною матері, батька, обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Враховуючи наведене, позивач має право на захист прав на участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, тому перешкоди слід усунути та встановити систематичні побачення з дитиною.

Беручи до уваги встановлені обставини, і те, що існують певні складнощі спілкування та виховання між батьком і донькою, стать дитини, її вік (6 років), хворобливий стан дитини, що підтверджується медичними документами (а.с. 38-39), відвідування дитячого садочку « Ласкавушка» з 8.00 години до 17.00 години щоденно, крім вихідних та святкових днів (а.с. 40), відвідування КЗ « Сумський палац дітей та юнацтва» по понеділкам, четвергам та неділям(а.с. 41), слід частково погодитися із висновком Служби, але в цілому спосіб побачень запропонований службою, є найбільш прийнятний і враховує інтереси та умови життя дитини, стосунки між сторонами, не є обтяжливим для сторін і дитини. Що ж стосується заперечень позивача щодо способу та часу спілкування з дитиною, визначеного Службою у справах дітей, то запропонований ним час, дні, тривалість, місце спілкування та виховання не буде відповідати інтересам дитини і може негативно вплинути на її розвиток та виховання у подальшому.

Тому, у задоволенні позову у інший частині слід відмовити за необґрунтованістю.

Слід зазначити, що визначений судом спосіб участі батька у вихованні дитини за певних обставин може бути змінений у майбутньому або за домовленістю сторін, або за рішенням суду, якщо цього будуть вимагати інтереси дитини.

Позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 704 грн. 80 коп., які на підставі ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідачки.

Керуючись ст.ст. 13, 76, 141, 263, 265 ЦПК України , суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 щодо участі у вихованні доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити ОСОБА_1 порядок участі у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у формі систематичних побачень з дитиною, кожного вівторка з 17-00 до 20-00 год., кожної І-III суботи та II-IV неділі місяця з 10-00 до 13-00 години в присутності матері або інших членів родини зі сторони матері на нейтральній території, а також у дні відпуски батька, святкові дні та у період канікул за попередньою домовленістю батьків з урахуванням стану здоров»я дитини та інших обставин, що мають істотне значення.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову у іншій частині за необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704 грн. 80 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Катрич

Повний текст виготовлено 18.05.2018 року