Справа № 2-141/11
Провадження № 6/636/31/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого судді Слурденко О.І., за участю секретаря судового засідання - Шилової І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чугуєві подання старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області про тимчасову заборону у праві виїзду за кордон відносно ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 за погодженням начальника вказаного відділу ОСОБА_3, звернулась до суду з поданням про тимчасову заборону у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон відносно боржника ОСОБА_1, який народився 28.08.1966 року, що зареєстрований в якості жильця в АДРЕСА_1, та що фактично проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, за яким закріплений РНОКПП НОМЕР_1, до виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням.

В поданні старший державний виконавець посилається на те, що на виконанні в Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходиться виконавче провадження № 49916980 з примусового виконання рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 12.10.2011 року по справі № 2-141/11 про стягнення заборгованості за кредитним договором, але ОСОБА_1 не виконує зобовязань, покладених на нього вказаним рішенням суду, а також він не здійснює будь-яких дій для його виконання. Тому, за таких підстав просить подання задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області ОСОБА_4 від 26.01.2016 року було відкрито виконавче провадження за № 49916980 по виконанню виконавчого листа по справі № 2-141/11 про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший Український ОСОБА_5» заборгованості за кредитним договором №5839206 від 28.11.2011 року в загальній сумі 16403 доларів 52 центи США, а також витрат на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 гривень.

Постановою старшого державного виконавця Чугуївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_6 від 09.02.2017 року по вказаному виконавчому провадженню замінено сторону виконавчого провадження, а саме з ПАТ «Перший Український ОСОБА_5» на ТОВ «АНСУ».

Однак, боржник в період виконавчого провадження ухиляється від виконання рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 21.04.2011 року, по якому було видано Чугуївським міським судом Харківської області виконавчий лист про стягнення зазначеної заборгованості.

Згідно відповіді з Державної фіскальної служби України від 14.06.2017 року, інформації стосовно боржника ОСОБА_1 щодо сум доходу та сум утриманого податку в ДРФО відсутня, а також він не перебуває на обліку в органах ДПС.

Відповідно до відповіді з Пенсійного фонду України від 16.06.2017 року, інформація про останнє місце роботи та про отримання пенсії боржника відсутня.

Постановою старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 звернено стягнення на доходи боржника у ПП «Сторожев Олександр Олександрович» в розмірі 20% до виплати загальною суми боргу.

Згідно повідомлення з Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області від 13.11.2017 року, інформація про реєстрацію техніки (сільськогосподарської, самохідних машин та механізмів) за ОСОБА_1 на праві власності не обліковується станом на 07.11.2017 року.

Актом державного виконавця від 01.11.2017 року було встановлено те, що ОСОБА_1 О,О. дійсно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Боржником було надано державному виконавцю письмові пояснення, які складені від 02.11.2017 року, з привиду невиконання рішення суду, але письмових підтверджень в обґрунтування наведених фактів надано не було.

З наведеного вбачається те, що державним виконавцем було вжито ряд виконавчих заходів для виконання рішення суду, але до повноцінної дієвості виконання рішення виявилось недостатнім.

Добровільно боржник рішення суду не виконує.

Таким чином та приймаючи до уваги наявність суми заборгованості та дані про те, що боржник в будь-який момент може виїхати за межі України, що в свою чергу може ускладнити, а також зробити неможливим виконання судового рішення, старший державний виконавець просить тимчасово заборонити боржнику у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та вїхати в Україну.

Згідно ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», громадянинові України який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, зокрема у разі, коли: діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання - до виконання зобовязань, або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; він ухиляється від виконання зобовязань покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобовязань.

Також, обмеження виїзду за кордон боржнику передбачено п. 8 ст. 19 ЗУ «Про Державну прикордонну службу України», у якому зазначено, що на Державну прикордонну службу відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення вїзду в Україну або виїзду з України осіб, яким відповідно до законодавства не дозволяється в'їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно дорученнями правоохоронних органів.

Вимогами ст. 441 ЦПК України визначено те, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», встановлено те, що органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обовязків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надається право не пропускати через державний кордон України, на тимчасово окуповану територію або з неї осіб без дійсних документів на право перетинання кордону або для вїзду на тимчасово окуповану територію та виїзду з неї, осіб, які надали завідомо неправдиві відомості під час одержання зазначених документів, осіб, яким Державною прикордонною службою України за порушення законодавства з прикордонних питань та про правовий статус іноземців чи за мотивованим письмовим рішенням суду та правоохоронних органів не дозволяється вїзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України; робити в документах зазначених осіб відповідні відмітки.

Отже, наявність у боржника невиконаних зобовязань, покладених на нього судовим рішенням є підставою для тимчасової заборони у праві виїзду за межі України на строк до повного виконання вказаного рішення.

Таким чином та на підставі наведеного, суд вважає, що дане подання державного виконавця є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст.ст. 12, 76, 81, 258-260, 441 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Подання державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області про тимчасову заборону у праві виїзду за кордон відносно ОСОБА_1, - задовольнити.

Тимчасово заборонити у праві виїзду за кордон ОСОБА_1, який народився 28.08.1966 року, зареєстрованого в якості жильця в АДРЕСА_1, та що фактично проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, за яким закріплений РНОКПП НОМЕР_1, без вилучення паспорту громадянина України для виїзду за кордон, - до виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням.

Виконання ухвали покласти на Адміністрацію Державної прикордонної служби України.

Зобовязати Адміністрацію Державної прикордонної служби України здійснити контроль стосовно тимчасової заборони у праві виїзду за кордон ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено у 15-денний строк в апеляційному порядку до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області з моменту його проголошення.

Суддя