Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №332/722/17-ц Головуючий у 1-й інстанції: Марченко Н.В. Провадження № 22-ц/778/410/18 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії судді судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий - суддя Маловічко С.В.

судді Кочеткова І.В., Гончар М.С.

при секретарі: Ващенко З.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до територіальної громади в особі Запорізької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до територіальної громади в особі Запорізької міської ради, в якому просила встановити факт, що будинок літ. Б по АДРЕСА_1, адреса якого зазначена за різними документами з розбіжностями, є одним і тим же будинком, який належить ОСОБА_4 та є спадковим майном після її смерті, а також визнати право власності за нею на цей будинок в порядку спадкування за заповітом, складеним спадкодавцем ОСОБА_4 за життя.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07 липня 2017 року позов задоволено.

Встановлено факт, що будинок літ. Б-1, розташований за адресою: АДРЕСА_2, вказаний в акті техніка ЗМБТІ ОСОБА_5 від 13.03.1973р.; будинок літ. Б-1 по АДРЕСА_3, вказаний в рішенні виконкому Заводської районної ради народних депутатів №28/2 від 19.01.1989р.; будинок АДРЕСА_2, вказаний в заповіті від 29.07.1997р. від імені ОСОБА_4; будинок літ. Б по АДРЕСА_1, вказаний в рішенні Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27.07.2011р.; будинок літ. Б по АДРЕСА_2, вказаний в розпорядженні голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району від 03.01.2017р. за № 1р є одним і тим же будинком - літ. Б по АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на спадкове майно у вигляді будинку літ. Б в домоволодінні за АДРЕСА_1, разом з господарськими спорудами, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.

З апеляційною скаргою на зазначене рішенням суду звернулась ОСОБА_2 як особа, яка не була залучена до участі у справі, але вважала, що цим рішенням порушені її права на спадкування після смерті батька ОСОБА_6 його частки майна, яка складається з ? частки спірного будинку у майні подружжя з ОСОБА_4 та 1/8 частини як обов»язкової частки у спадщині після смерті дружини ОСОБА_4 Однак оскаржуваним рішенням суду визнано право власності в порядку спадкування за позивачем ОСОБА_3 на весь житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1. Тому, посилаючись на ці обставини та у зв»язку з цим на незаконність оскаржуваного рішення, просить його скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

За вказаною апеляційною скаргою ухвалою судді апеляційного суду Запорізької області від 30 жовтня 2017р. було відкрито провадження у справі та ухвалою колегії Апеляційного суду Запорізької області від 06 листопада 2017р. розгляд справи призначено на 18 січня 2018р.

Вказані процесуальні дії були вчинені за вимогами ЦПК України в редакції від 18 бе-

резня 2004р.

15.12.217р. набрав чинності ЗУ № 2147-VIII від 03.10.2017 року, яким внесено зміни до цивільно-процесуального кодексу.

Відповідно до п. 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» нової редакції ЦПК від 15.12.2017р., справи у судах апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Разом з тим, оскаржуване рішення суду, постановлене за правилами ЦПК України у ред. від 18.03.2004р., перевіряється на відповідність вимогам саме ЦПК у вказаній редакції від 18.03.2004р., а судове рішення апеляційного суду за наслідками розгляду апеляційної скарги постановляється у відповідності до положень ЦПК України у новій редакції від 15.12.2017р.

ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлена про розгляд справи в апеляційному суді, про що мається зворотне повідомлення про отримання нею судової повістки, в судове засідання 18 січня 2018р. не з»явилась, надавши клопотання про відкладення розгляду справи у зв»язку з тим, що адвокат Будовська Н.В., яка здійснює представництво її інтересів у цій справі, зайнята в іншій справі у Вільнянському суді Запорізької області.

Колегія вважає, що вказане клопотання не може бути задоволено у зв»язку з наступним.

Судову повістку про виклик в судове засіданні на 18 січня 2018р. ОСОБА_3 отримала 06 листопада 2017р., тобто завчасно - за два з половиною місяці до призначеного судового засідання. Тому у позивача малось два з половиною місяці на укладання договору з адвокатом, який нею укладено лише 17 січня 2018р., тобто напередодні слухання справи, та з адвокатом, яка була зайнята на час судового засідання у її справі. Відтак, колегія не вбачає поважних причин для відкладення розгляду справи.

Зважаючи на вказані обставини, колегія розглянула справу на стадії апеляційного провадження за відсутності позивача у відповідності до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення скаржника ОСОБА_2 та її адвоката Дьякову Т.В., пояснення представника Запорізької міської ради, які просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_4 одружились 16.12.1952р., внаслідок чого остання набула прізвище ОСОБА_4.

ОСОБА_4 є матір»ю позивача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та апелянта ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, які між собою є сестрами, народженими від різних шлюбів. Батьком ОСОБА_2 є ОСОБА_6.

ІНФОРМАЦІЯ_3. померла ОСОБА_4, а ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_6.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є обидві дочки ОСОБА_3 і ОСОБА_2 та чоловік ОСОБА_6

Після смерті ОСОБА_6 спадкоємцем першої черги є тільки ОСОБА_2, оскільки ОСОБА_3 доводиться йому падчеркою та не входить до кола спадкоємців першої черги.

Спадковим майном після смерті матері позивач ОСОБА_3 в позовній заяві визначила весь житловий будинок по АДРЕСА_1, який, на її думку, належав на праві приватної власності померлій ОСОБА_4 І саме такі обставини встановив суд першої інстанції в рішенні, визнавши єдиним спадкоємцем після її смерті позивачку, яка спадкує за заповітом, складеним її матір»ю за життя.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує спадковим майном після смерті батька ОСОБА_6 5/8 частин цього ж житлового будинку по АДРЕСА_1, в тому числі, ? частина належить йому на праві спільної власності подружжя, оскільки новий будинок замість знесеного побудовано під час шлюбу з ОСОБА_4, 1/8 частина - на праві спадкування обов»язкової частки після смерті дружини ОСОБА_4

З»ясовуючи приналежність вказаного спірного житлового будинку, колегія за матеріалами справи встановила наступні обставини.

На земельній ділянці, за адресою АДРЕСА_2, було розташовано домоволодіння, яке належало ОСОБА_10, дідові позивача, на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого Запорізькою міською радою на підставі рішення № 138 від 06.04.1961р. Відповідне право було зареєстровано в інвентарній справі на домоволодіння 25.04.1961р. за № 13908 (а.с.105-106).

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_10, після смерті якого залишилась спадщина у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2.

Спадкоємцями першої черги за законом були: дружина померлого - ОСОБА_11 (бабця позивачки) та донька померлого - ОСОБА_4 (матір позивачки) в рівних частках.

ОСОБА_11 та ОСОБА_4 належним чином прийняли спадок та оформили свої спадкові права, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, виданим нотаріусом першої міської нотаріальної контори 12.05.1962р., зареєстрованим в реєстрі за № 3228. Відповідне право було зареєстровано в МБТІ на підставі вказаного свідоцтва (а.с.106).

Також ОСОБА_11 було видано свідоцтво про право власності на частину в спільному майні подружжя від 12.05.1962р. на ? частку у спадщині за № 3230.

Таким чином, ОСОБА_11 стала власником ? частин домоволодіння по АДРЕСА_2, а ОСОБА_4 - ? частки.

Між спадкоємцями ОСОБА_11 та ОСОБА_4 було досягнуто згоди щодо визначення порядку користування домоволодінням, яке на час відкриття спадщини складалось з будинку «літ А-1» та господарських споруд, який був зафіксований в Акті від 13.03.1973р. техніком ЗМБТ ОСОБА_5 ( а.с. 107).

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_11, на час смерті якої належної їй ? частки будинку по АДРЕСА_2 вже не існувало, т.к. він був знесений, а новозбудований будинок літ. Б значився самочинним.

Вказаним техніком ЗМБТІ було обстежено стан домоволодіння та складено Акт від 13.03.1973р., згідно з яким ОСОБА_11 залишилась власником частини житлового будинку літ. А-1, який за життя за домашньою угодою відчужила ОСОБА_13 По фактично визначеному порядку користування їй належала частина житлового будинку літ. «А-1», 3 сараї, вбиральня літ. Е, водопровід № 2, частина паркану, розташовані на земельній ділянці площею 491 кв. м.

Суд встановив, що ОСОБА_4 зруйнувала будинок літ. А-1 та замість нього самовільно збудувала житловий будинок літ. Б-1, сіні, сарай літ. З-1 ( а.с. 107-109).

Для оформлення самовільно побудованого житлового будинку літ. Б-1 ОСОБА_4 звернулась до Заводської районної Ради народних депутатів Запорізької області.

Рішенням виконавчого комітету Заводської районної ради народних депутатів Запорізької області від 19.01.1989 року за № 28/2 «Про визнання права власності на житловий будинок літ. Б-1 в АДРЕСА_3, за ОСОБА_4 було визнано право власності на житловий будинок літ. Б-1 по АДРЕСА_2 з виділом у самостійний (а.с.110).

Зазначення в рішення виконкому про виділ цього будинку літ. Б-1 у самостійний фактично слідує, що цьому новозбудованому будинку присвоєно окрему адресу АДРЕСА_3, за якою одночасно закріплено пунктом 2 рішення земельну ділянку площею 600 кв. м.

Пунктами 3, 4 цього рішення виконкому ЗМР було рекомендовано Запорізькому міськжилкомунуправління видати на ім.»я ОСОБА_4 свідоцтво про право власності на житловий будинок літ. Б-1 по АДРЕСА_3, а Запорізькому МБТІ провести реєстрацію документів згідно цього рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначене рішення виконкому за життя ОСОБА_4 не пройшло своєчасну реєстрацію в ОП ЗМБТІ, а сама ОСОБА_4 не отримала свідоцтво про право власності на вказане нове домоволодіння, хоча проживала в ньому та здійснювала правомочності власника до своєї смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла (а.с. 19).

Позивач вказувала, що після смерті матері залишився спадок у вигляді житлового будинку літ Б-1 по АДРЕСА_2.

Згідно заповіту, посвідченого 29 липня 1997 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Корицьким О.Д. та зареєстрованим в реєстрі за № 2368, житловий будинок № 101 по АДРЕСА_2 після своєї смерті ОСОБА_4 заповідала своїй доньці ОСОБА_3 (а.с.111).

З заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 до Першої Запорізької державної нотаріальної контори 14.07.2000р. звернулась ОСОБА_3 ( а.с. 51). Також на час відкриття спадщини в будинку АДРЕСА_2 був зареєстрований і проживав чоловік померлої ОСОБА_4 - ОСОБА_6, який заяв ані про прийняття спадщини, ані про відмову від спадщини до нотаріальної контори не подавав.

В 2011р. ОСОБА_3 як спадкоємець померлої матері ОСОБА_4 в порядку спадкування за заповітом звернулась до ОП ЗМБТІ з заявою про проведення реєстрації за померлою ОСОБА_4 права власності на будинок літ. Б-1 по АДРЕСА_2 згідно з рішенням виконавчого комітету Заводської районної ради народних депутатів № 28/2 від 19.01.1989р.

Рішенням реєстратора ОП ЗМБТІ від 19 квітня 2011р. ОСОБА_12 було відмовлено в цьому з тих підстав, що вказаним рішенням виконкому було визнано право власності за ОСОБА_4 на житловий будинок літ. Б-1 по АДРЕСА_3 з виділом в самостійний, але за матеріалами інвентарної справи ОСОБА_4 збудовано самочинний житловий будинок літ. Б за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 15).

Позивач вказувала, що вказані розбіжності в адресах нерухомого майна унеможливлюють отримання нею свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_4

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27.07.2011р. користувачем житлового будинку літ. Б по АДРЕСА_1 визнано ОСОБА_3 ( а.с. 20).

ОП ЗМБТІ на звернення районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району 21 листопада 2016р. пропонувало присвоїти житловому будинку літ. Б, який збудовано ОСОБА_4, поштову адресу: АДРЕСА_1 ( а.с. 16).

Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району № 1р від 03.01.2017р. було присвоєно житловому будинку літ. Б з огляду на його розташування на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1, саме цю адресу ( а.с. 18).

З технічного паспорту на будинок 101-в по АДРЕСА_2, складеного 08.12.2016р. вбачається, що будинок літ. А 1914р. побудови, який належав на праві власності ОСОБА_11 у ? частках та ОСОБА_4 у ? частці був знесений. На його місці ОСОБА_4 у 1965р. побудувала будинок літ. Б, а ОСОБА_13, якому свою частку передала ОСОБА_11 за життя, в 1975р. побудував новий будинок під літ. А ( а.с. 6-11, 16).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції вважав, що весь будинок літ. Б по АДРЕСА_1 належав на праві особистої приватної власності ОСОБА_4

Між тим, з 1952р. ОСОБА_4 перебувала у шлюбу з ОСОБА_6, який також був зареєстрований в спірному будинку.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі посилається на те, що новий будинок на місці знесеного успадкованого її матір»ю та бабусею будувався подружжям ОСОБА_4 і ОСОБА_6, тому є спільним майном подружжя ОСОБА_4 у рівних частках. Крім того, її батько ОСОБА_6 на час смерті дружини ОСОБА_4 був непрацездатним, тому при наявності заповіту мав право на обов»язкову частку. Відтак, вона як дочка померлого ОСОБА_6 має право на спадкування тієї частки будинку, яка належала батьку на час його смерті.

З метою встановлення права ОСОБА_2 на спадкування та факту прийняття нею спадщини після смерті батька ОСОБА_6, апеляційним судом в порядку підготовки справи до розгляду була витребувана спадкова справа.

Зі спадкової справи № 534/2008, відкритої 10.07.2008р. у першій Запорізькій державній нотаріальній конторі, вбачається, що після смерті ОСОБА_6 протягом шести місяців з заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_2, яка згідно з наданим свідоцтвом про народження є дочкою померлого.

Отже, ОСОБА_2 належним чином прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_6, та є спадкоємицею першої черги.

Проте цих обставин суд не перевіряв, оскільки розглядав позов ОСОБА_3, заявлений до територіальної громади Запорізької міської ради, а не до іншого спадкоємця ОСОБА_2, яка претендує на ту частку спірного майна, яка, на її переконання, належить іншому спадкодавцю, спадкоємцем якого є вона.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду справи встановлено, що фактично мається спір з приводу спадкового майна на час відкриття спадщини після смерті обох спадкодавців ОСОБА_4 та ОСОБА_6 між їх спадкоємцями ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Відповідно до статті 3 ЦПК України в ред. від 18.03.2004р., чинній на час розгляду справи судом першої інстанції, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Та таке порушене право підлягає захисту лише у випадку, коли вимоги спрямовано до особи, яка його порушила.

Між тим, територіальна громада в особі Запорізької міської ради не порушувала права та інтереси позивача ОСОБА_3, а тому не є належним відповідачем за заявленим позовом.

Зважаючи на вказані встановлені обставини, колегія вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 є обґрунтованою, оскільки суд першої інстанції, припустившись неповноти у з»ясуванні обставин справи, не встановивши, в чому полягають порушення з боку територіальної громади в особі Запорізької міської ради прав позивача, дійшов помилкового висновку про наявність спору між позивачем та залученим у справу відповідачем, тобто вирішив спір до неналежного відповідача.

Тому оскаржуване рішення суду у відповідності до положень п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3, заявленого до територіальної громади в особі Запорізької міської ради.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, приймаючи нову постанову, апеляційний суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

За загальним правилом, встановленим у частині 1 вказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки ОСОБА_3 в позові відмовлено, то вона має компенсувати скаржнику ОСОБА_2 понесені нею судові витрати зі сплати судового збору, який був сплачений останньою за подання апеляційної скарги у сумі 1 394,40 грн. ( а.с. 141).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 07 липня 2017 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Територіальної громади в особі Запорізької міської ради - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1394 ( одна тисяча триста дев»яносто чотири ) гривні 40 копійок.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови буде виготовлений 28 січня 2018 року.

Головуючий:

Судді: