Провадження № 2/243/486/2018
26 січня 2018 року м. Словянськ
Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Кузнецова Р.В.,
при секретареві Малиновській І.Ю.,
розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду м. Словянська Донецької області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
14 грудня 2017 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 23 листопада 2012 року між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 5469269/03-ДК про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною схемою.
Відповідно до п. 7.1 Договору відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 15 000,00 грн. зі сплатою 24% річних за користування кредитом.
Відповідно до п.7.5 договору відповідач зобовязався щомісячно сплачувати за кредитом всі платежі не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним.
Однак позичальник не виконував належним чином зобовязання передбачені кредитним договором, у звязку із чим, станом на 22 серпня 2017 року заборгованість відповідача за кредитом становить 27 982,27 грн., яка складається з :
- заборгованості за основним боргом 14 990,37 грн.;
- заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом - 7 439,86 грн.;
- інфляційні витрати від прострочених сум заборгованості 4 720,35 грн.;
- три проценти річних від простроченої суми заборгованості 831,69 грн.
За таких обставин позивач вважає, що відповідач у строк, вказаний в договорі своїх зобовязань по кредитному договору не виконує, а тому просить суд стягнути вказані кошти з відповідача на його користь.
В судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові, проти вирішення справи у заочному порядку не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання не зявилася без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у його відсутності від нього до суду не надходило.
З огляду на викладене, оскільки відповідач, будучи повідомленим належним чином про дату, час і місце судового засідання, повторно не зявився у судове засідання, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, зі згоди позивача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280, 281 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають задоволенню з огляду на такі встановлені у судовому засіданні обставини та відповідні ним докази.
Як вбачається з матеріалів справи, сторони 23 листопада 2012 року уклали кредитний договір № 5469269/03-ДК відповідно до якого відповідач від позивача отримав кредит в сумі 15 000,00 грн., який зобовязався повернути позивачеві та сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 24,0 % річних. Згідно із п. 7.5 позичальник зобовязався щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітнім проводити погашення кредиту та сплачувати проценти нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань на відповідні рахунки позичальника (а.с. 12-14).
Судом встановлено, що зміст вказаного договору (правочину) не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі статті 629 ЦК України цей договір є обовязковим для виконання.
Позичальник не виконував належним чином зобовязання передбачені кредитним договором, у звязку із чим, станом на 22 серпня 2017 року заборгованість відповідача за кредитом становить 27 982,27 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом 14 990,37 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом - 7 439,86 грн.; інфляційні витрати від прострочених сум заборгованості 4 720,35 грн.; три проценти річних від простроченої суми заборгованості 831,69 грн., що підтверджується наданими позивачем розрахунками заборгованості (а.с. 7-11).
Враховуючи наведені обставини, суд визнає, що між сторонами склалися спірні кредитні правовідносини, які регулюються нормами статей 523, 629, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України.
За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що Банк повністю виконав умови кредитного договору, видавши ОСОБА_1 кредитні кошти, та належним чинним виконував взяті на себе зобовязання протягом всього строку дії кредитного договору.
Відповідач ж не виконував своєчасно зобовязання по договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушуються умови укладеного договору, внаслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній сумі. Таким чином, суд визнає, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від належного виконання взятих на себе зобовязань за договором.
В матеріалах справи відсутні будь-які обєктивні дані того, що відповідач вживав заходи для належного виконання зобовязання по даному правочину, у звязку із чим порушення зобовязання визнається судом таким, що сталося з його вини.
Суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідно яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідач у судове засідання не зявився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 належним чином не виконує зобовязання, передбачені укладеним в установленому законом порядку договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню.
Суд визнає правильними представлені ПАТ «Державний ощадний банк України» розрахунки періоду і суми заборгованості, що утворилась в ОСОБА_2 за договором № 5469269/03-ДК від 23 листопада 2012 року. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору.
Крім того, позивачем документально підтверджено платіжним дорученням сплата при зверненні до суду із даним позовом судового збору в розмірі 1600 грн. 00 коп., який на підставі положень ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 13, 82, 90, 141, 263-265, 280-284 ЦПК України, статтями 525-527, 554, 611, 629, 1054 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Відповідно до Розділу VІІІ п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Відповідно до Розділу VІІІ п. 1.8 Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а відповідачем, в такий же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Словянського
міськрайонного суду ОСОБА_3