Справа № 214/6022/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 січня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі Усік М.О.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, в якому просить: визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, який помер 6 липня 2000 року, протягом у три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування позовних вимог навів наступне. На праві приватної спільної сумісної власності, двокімнатна квартира № 130 будинку № 45 на м-ні Сонячному у м. Кривому Розі належала ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 976 від 04 березня 1994 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому на підставі розпорядження від 06 грудня 1993 року № С 8414. Вищевказана квартира зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 бюро технічної інвентаризації на праві приватної спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності і записана у реєстрову книгу № 61 п-501 501. 6 липня 2000 року помер ОСОБА_2. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді 1/3 частини квартири у спільній сумісній власності, яка знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, м-н Сонячний, 130/45.

За життя ОСОБА_2, який мешкав у АДРЕСА_1, склав заповіт, посвідчений Сьомою Криворізькою державною нотаріальною конторою 18 березня 1994 року, в якому належну йому 1/3 частину квартири заповідав племінникові (позивачу) ОСОБА_1.

Після смерті ОСОБА_2 06.07.2000 року відкрилася спадщина на частину квартири за вищевказаною адресою. З дня смерті ОСОБА_2 та до 20.05.2016 року, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом чи за заповітом не звертався.

25 липня 2015 року помирає батько ОСОБА_2 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

За життя ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений Сьомою Криворізькою державною нотаріальною конторою від 18 березня 1994 року. Відповідно до заповіту, належну йому частину у розмірі 1/3 частини квартири у спільній сумісній власності за адресою: м. Кривий Ріг, м-н Сонячний, 130/45, заповідав онукові ОСОБА_1.

27 липня 2015 року помирає мати ОСОБА_2 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

За життя ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений Сьомою Криворізькою державною нотаріальною конторою від 18 березня 1994 року. Відповідно до заповіту, належну їй частину у розмірі 1/3 частини квартири у спільній сумісній власності за адресою: м. Кривий Ріг, м-н Сонячний, 130/45, заповідала позивачу.

В установлений законом строк позивач прийняв спадщину та отримав відповідно свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину.

В травні 2016 року, під час перегляду речей спадкодавців за адресою: м. Кривий Ріг, м-н Сонячний, 130/45, він, позивач, знайшов складений за життя ОСОБА_2 заповіт, посвідчений Сьомою Криворізькою державною нотаріальною конторою 18 березня 1994 року.

Про заповіт, складений ОСОБА_2 позивач дізнався саме в травні 2016 року, а отже в розумінні частини першої статті 261 ЦК України є моментом початку перебігу строку позовної давності. Після звернення позивача на прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2, 20 травня 2016 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у звязку з неприйняттям ним спадщини згідно ст.1270 Цивільного кодексу України. Вважає, що строк на прийняття спадщини ним пропущений з поважних причин, та як про існуючий заповіт йому не було відомо. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, підтвердивши зміст позовної заяви.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу за його відсутності та прийняти рішення на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні надав пояснення, з яких вбачається, що позивач доводиться йому сином, а померлий ОСОБА_2 братом. Йому відомо, що померлий брат залишив синові заповіт, який останній знайшов лише у травні 2016 року.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: свідоцтво про смерть (а.с. 6), заповіт (а.с.7), свідоцтво про право власності (а.с.8), свідоцтва про право на спадщину (а.с.9,10), постанова нотаріуса (а.с.11).

Суд, керуючись вимогами ст. 77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: свідоцтво про смерть (а.с. 6), заповіт (а.с.7), свідоцтво про право власності (а.с.8), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме факт смерті спадкодавця ОСОБА_2, належність останньому частини квартири № 130 будинку № 45 на м-ні Сонячному у м. Кривому Розі та наявність заповіту ОСОБА_2

Суд вважає належним доказом: постанову нотаріуса (а.с.11), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме відмову нотаріуса позивачеві ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2

Суд вважає належними доказами: свідоцтва про право на спадщину (а.с.9,10), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме належність позивачеві на праві власності 2/3 частин квартири № 130 будинку № 45 на м-ні Сонячному у м. Кривому Розі в порядку спадкування за заповітами після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Суд, відповідно до ст. 78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

ОСОБА_2 помер 6 липня 2000 року, що вбачається зі свідоцтва про смерть (а.с.6).

За життя ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений 18 березня 1994 року старшим державним нотаріусом Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_6, яким заповів належну йому частину квартири № 130 будинку № 45 на м-ні Сонячному у м. Кривому Розі, що вбачається з заповіту (а.с.7). Про наявність зазначеного заповіту, позивач дізнався лише у травні 2016 року, що підтверджується поясненнями позивача та свідка.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, та отримала постанову від 20 травня 2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з неприйняттям ним спадщини згідно ст. 1270 ЦК України, що підтверджується постановою (а.с.11).

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, який помер 6 липня 2000 року. Позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, тому суд вважає за можливе встановити останньому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини у вигляді трьох місяців.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню, а тому суд вважає, що позивач обґрунтовано, у відповідності до ст. ст. 15, 16 ЦК України звернувся за захистом своїх прав до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 77, 78, 80, 133, 206, 228, 258-260, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, який помер 6 липня 2000 року, протягом у три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 24 січня 2018 року.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов