Справа № 661/607/18
Провадження № 2/661/467/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року

Новокаховський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої - судді Бойко М.Є.,

за участю секретаря Ярошенко І.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні, в м. Нова Каховка цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором б/н від 25.04.2006 року, укладеним між сторонами, в сумі 17109,03 грн., яка утворилась станом на 10.01.2018 року.

В обґрунтування заявлених вимог ПАТ КБ «Приватбанк» посилався на те, що відповідачу був наданий кредит у розмірі 2 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте, боржник своїх зобовязання, передбачені умовами цього договору, порушував, сплачував кредит не у повному розмірі, у зв'язку із чим і утворилась зазначена у позові сума боргу, яка складається з заборгованості по кредиту - 3914,13 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 11903,99 грн., а також штрафів, нарахованих відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. фіксована частина, та 790,91 процентна складова. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязань і заборгованість за договором не погашає, чим порушує права ПАТ КБ «ПриватБанк», а тому останній змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

Розгляд справи здійснювався у загальному позовному провадженні, відкритому ухвалою суду від 15 березня 2018 року.

У строк, передбачений цією ухвалою, від відповідача надійшли заперечення на позовну заяву, в яких ОСОБА_2 просить суд застосувати до спірних правовідносин строки позовної давності та відмовити ПАТ КБ «ПриватБанк» у зв»язку із їх пропущенням у задоволенні позову в повному обсязі. При цьому не заперечував факту укладання 25.04.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ним договору про отримання кредиту в сумі 2 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, але зазначив, що після спливу строку дії картки інша йому не надавалася, а з розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що останнє зарахування ним грошових коштів на видану картку відбулося 03.03.2008 року. З огляду на ці обставини ОСОБА_2 вважає, що право вимоги по поверненню кредитних коштів у банку виникло у 2008 році, оскільки останній платіж ним був здійснений 03.03.2008 року, проте, з позовом до суду банк звернувся лише в лютому 2018 року, тобто, з порушенням строку позовної давності. Автоматичне ж списання банком коштів в рахунок погашення кредиту 31.01.2012 року та 15.06.2015 року з його рахунку не свідчать про визнання ним боргу і не можуть слугувати підставою для переривання позовної давності, оскільки свої згоди на такі дії він позивачу не надавав. Також, відповідач вказав, що вважає порушенням його прав одностороннє підвищення банком відсоткової ставки за користування кредитом.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свої заперечення на позовну заяву підтримав, просив у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні просила позов задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, на застосування строків позовної давності не погоджувалась, вважаючи, що із позовом до ОСОБА_3 банк звернувся у строк, встановлений законом, оскільки останній платіж на погашення заборгованості був здійснений 15.06.2016 року, а тому саме з цього часу, на її думку, повинен обчислюватись строк позовної давності.

Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Як встановлено судом, Публічне Акціонерне Товариство ОСОБА_4 "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства ОСОБА_4 "ПриватБанк", у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування Позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (надалі - ОСОБА_4).

25 квітня 2006 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 2500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, у зв'язку із чим йому була видана картка № 821817 терміном дії до травня 2008 року.

Вказаний договір складається із заяви, памятки клієнта, умов та правил надання банківських послуг, тарифів.

Відповідно до п. 3.1.1 Умов та правил надання банківських послуг, строк дії ОСОБА_5 вказаний на лицевій стороні ОСОБА_5 (місяць і рік). Карта дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця.

Згідно п. 3.1.3 вказаних Умов, за закінченням строку дії відповідна ОСОБА_5 продовжується Банком на новий строк (шляхом надання ОСОБА_5 з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надходила письмова заява Держателя про закриття Карткового рахунку, а також за умов наявності грошових коштів на Картковому рахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій (в передостанній день місяця закінчення строку дії) при виконанні інших умов продовження, передбачених Договором.

Відповідно до пункту 6.5. Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії.

Згідно пункту 6.6 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт зобов'язується у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

Відповідно до Пункту 9.4. у випадку перевищення платіжного ліміту по карті і непогашення його клієнтом протягом 6 місяців, картка закривається, подальше відновлення дії картки можливе лише після повного погашення заборгованості клієнтом.

Згідно з наданим банком розрахунком станом на 10 січня 2018 року відповідач має заборгованість за кредитним договором у розмірі 17 109,03 грн., з яких: 3914,13 грн. - заборгованість за кредитом, 11 903,99 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 790,91 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У силу статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Переривання перебігу позовної давності визначається ст.264 ЦК України.

Частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Таким чином, за кредитним договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України).

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (частини 1 та 3 статті 264 ЦК України)

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто, можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлено окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 , згідно кредитного договору №б/н від 25 квітня 2006 року, отримав картку № 831817, яка має термін дії до останнього дня травня 2008 року, що підтверджується відповідною довідкою, наданою суду позивачем.

Тобто, строк дії картки закінчився 31 травня 2008 року. Нову картку відповідач не отримував.

З матеріалів справи вбачається, та не заперечується сторонами, що останній платіж на погашення заборгованості за договором ОСОБА_2 самостійно здійснив 03 березня 2008 року.Наступний платіж, у розмірі та строк, визначені умовами договору, відповідач не сплатив і з цього часу жодного платежу на погашення кредиту особисто не вносив, отже, з 03.03.2008 року в нього виникла прострочена заборгованість як по тілу кредиту так і по процентам за користування кредитом.

Відповідно до пункту 4.6 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту в межах суми, що підлягають до виплати банку по цьому договору, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з карткового рахунку у випадку настання строків платежів по іншим договорам клієнта в розмірах, визначених цими договорами /договірне списання/, в межах платіжного ліміту карткового рахунку. Банк проводить списання коштів у грошовій одиниці України /іноземній валюті з будь-якого рахунку клієнта в розмірі, еквівалентному сумі заборгованості в іноземній валюті/національній валюті України по договору, і купівлю/продаж іноземної валюти на Міжбанківському ОСОБА_6 України. Списання коштів з будь-якого рахунку клієнта, відкритого банком, оформлюється меморіальним ордером.

В ході розгляду справи судом було встановлено та не заперечувалось позивачем, що 15.06.2015 року банком списано з іншого карткового рахунку відповідача 2098,82 грн. в рахунок погашення заборгованості за договором від 25.04.2006 року.

Оскільки відповідач жодних проплат за період з 03 березня 2008 року не здійснював, із заявою про списання банком будь-яких сум з його карткового рахунку на погашення заборгованості не звертався, таке списання банк зробив за власною ініціативою, останнє не може свідчити про визнання ОСОБА_2 боргу в повному обсязі та про переривання строку позовної давності.

Враховуючи викладені обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог через пропуск позивачем строку позовної давності, початок перебігу якого слід визначати із часу здійснення останнього платежу відповідачем 03.03.2008 року та впродовж трьох років до вимог про стягнення заборгованості по кредиту та процентам та одного року до вимоги про стягнення штрафу, тобто, до 04.03.2011р. та до 04.03.2009 року, відповідно, тоді як позов заявлений лише 26.02.2018 року, тобто за межами позовної давності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-266, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову приватного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити повністю.

На рішення суду може бути подана апеляція безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а при оголошенні судом вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХIIІ "Перехідні положення" ЦПК України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення складено 25 червня 2018 року.

Ознайомитись з текстом судового рішення в електронній формі сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://court.gov.ua/fair/sud2117.

Суддя М. Є. Бойко