Справа № 526/1357/18
Провадження № 2/526/648/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2018 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Тищенко Л.І.

з участю секретаря Синепол С.А.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення аліментів на дитину та відшкодування додаткових витрат на дитину,

в с т а н о в и в :

до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 про збільшення аліментів на дитину та відшкодування додаткових витрат на дитину.

У позовній заяві позивач вказує, що з 22 лютого 2014 року по 15 серпня 2016 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 Від спільного шлюбу вони мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває на повному утриманні позивача. На підставі рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 10 серпня 2016 року, з ОСОБА_3 стягуються аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 липня 2016 року, до досягнення донькою повноліття.

Відповідач є працездатним, фізично здоровим, аліментів більше нікому не сплачує, інших неповнолітніх дітей не має.

Окрім того, вона у період з 03 липня 2017 року по 06 червня 2018 року понесла додаткові витрати на лікування доньки ОСОБА_4, зокрема на ортопедичне взуття, послуги лікувально-діагностичного центру, оплату за харчування дитини у навчальному закладі, витрати на проїзд, загальний розмір яких становить 3738 грн.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просить збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки з ? частини на 1/3 частину усіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дати подання позову та до досягнення дитиною повноліття, а також просила стягнути з відповідача ОСОБА_3 додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 3738 грн.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов ОСОБА_1 не визнав та просив відмовити у його задоволенні. Суду пояснив, що він постійно по мірі можливості сплачує аліменти на утримання доньки. Позивач не дозволяє йому бачитися з дитиною, займатися її вихованням та фізичим розвитком, а лише вимагає сплати коштів, які він регулярно сплачує. На даний час його сімейний стан змінився, а саме у 2017 році він одружився, його дружина навчається на пятому курсі вищого навчального закладу, у звязку з чим щорічно вони витрачають на навчання 7000 грн. Він дійсно і його заробітна плата є єдиним джерелом доходу, тому у нього немає можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини. Що стосується додаткових витрат, відповідач також заперечував проти задоволення позовних вимог у цій частині, з підстав недоведеності позивачем, як необхідності таких витрат так і їх розміру .

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на дитину та відшкодування додаткових витрат підлягають до часткового задоволення, з таких підстав.

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 15 серпня 2016 року, яке набрало законної сили 26 серпня 2016 року, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, зареєстрований 22 лютого 2014 року у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Гадяцького РУЮ у Полтавській області, актовий запис № 35, розірвано.

Від спільного шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження.

На підставі рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 10 серпня 2016 року, яке набрало законної сили 23.08.2016, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 липня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

У довідці виконавчого комітету Гадяцької міської ради № 4400 від 18.07.2018 зазначено, що позивач ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до довідки № 4291 від 28.11.2018, ОСОБА_1 зареєстрована як безробітна в Гадяцькій міськрайонній філії Полтавського ОЦЗ з 18 серпня 2017 року, доходу за період з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2018 року не мала.

Окрім того, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 з 28 жовтня 2017 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, про що свідчить свідоцтво про шлюб.

Дружина відповідача ОСОБА_5 навчається на пятому курсі вищого навчального закладу УКООПСПІЛКИ «Полтавський університет економіки і торгівлі» на платній основі, що вбачається зі змісту довідки № 09/2-31/5030 від 06.09.2018 та направлень на оплату за навчання.

Відповідно до довідки про доходи, відповідач ОСОБА_3 працює у ФОП ОСОБА_6 на посаді водія, середній розмір його заробітної плати, за виключенням відрахувань по стягненню аліментів, становить 2998,62 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що з часу присудження аліментів матеріальний стан відповідача не поліпшився, а змінився, у звязку з одруженням та перебуванням з цих підстав на його утриманні дружини, яка не працює та навчається. Відповідач отримує мінімальну заробітну плату. Інші підстави для збільшення розміру аліментів з відповідача на користь позивача судом не встановлені, а тому суд вважає, що вимоги позивача щодо збільшення розміру аліментів з ? частини на 1/3 частину не підлягають до задоволення.

Статтею 182 СК України (зі змінами, внесеними згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018) передбачено мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів - 50 відсотків.

Згідно пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Разом з тим, на даний час з відповідача стягуються аліменти, розмір яких є фактично меншим, ніж передбачено законом, у зв'язку з чим, раніше встановлені аліменти на утримання неповнолітньої дитини не можуть забезпечити належний рівень її матеріального утримання.

Оцінюючи надані суду докази, та керуючись принципом розумності, справедливості, суд вважає за потрібне змінити розмір аліментів, стягуваних з відповідача за рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 10 серпня 2016 року, в частині відсотків прожиткового мінімуму, а саме не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Зазначена норма відносить до особливих обставин такі обставини, як розвиток здібностей дитини, її хворобу тощо.

Розмір суми, що стягується з одного із батьків дитини, зобов'язаного брати участь у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами, повинен визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат.

Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»).

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини.

В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У пункті 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Зі змісту виписок із медичної карти амбулаторного хворого, а також консультаційних висновків спеціаліста вбачається, що малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, має діагноз: плоско-вальгусна деформація обох ступнів Дитині рекомендовано нагляд ортопеда та виготовлення ортопедичного взуття з устілками супінаторами.

Однією з вимог позивача є стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, понесених нею на придбання ортопедичного взуття, послуги лікувально-діагностичного центру, оплату за харчування дитини в навчальному закладі, витрати на проїзд до закладів охорони здоровя.

На підтвердження зазначених вимог позивач надала до суду: направлення на консультацію до обласного ортопеда та ортопеда невролога, направлення на консультацію в Полтавський обласний санаторій для дітей з порушенням опорно-рухового апарату, розрахунок оплати за послуги медичної допомоги на суму 480 грн, товарний чек ортопедичного салону «Стопа» на суму 820 грн, товарний чек щодо придбання ортопедичного взуття на суму 850 грн, квитки на проїзд до лікувальних закладів на загальну суму 393,39 грн та квитанції про сплату за харчування дитини в ДНЗ на загальну суму 1195 грн.

Проаналізувавши зібрані і досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з урахуванням їх належності та допустимості, враховуючи вимоги ст. 185 СК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання доньки підлягають до часткового задоволення, а саме з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем на лікування неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2543, 39 грн, які відносяться до додаткових витрат.

Що стосується витрат понесених позивачем на харчування дитини у дитячому навчальному закладі в розмірі 1195 грн, суд вважає, що дані витрати не відносяться до додаткових, оскільки повязані з аліментними зобовязаннями, так як їх стягнення викликане саме необхідністю дитини у харчуванні, одязі та забезпеченні елементарних умов життя.

Згідно п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про збільшення розміру аліментів, оплату додаткових витрат на дитину.

Враховуючи, що позивач, на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 182, 185, 192 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовнівимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на дитину та відшкодування додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, який стягується на підставі рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 10 серпня 2016 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановивши не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину ОСОБА_4 в розмірі 2543, 39 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині збільшення розміру аліментів з ? частини на 1/3 частину та стягнення з ОСОБА_3 додаткових витрат у сумі 1195 гривень залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1409 (тисяча чотириста девять) грн 60 коп. на користь держави.

Повне рішення суду складено 21 грудня 2018 року.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дати складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Відомості, що не проголошуються:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрована у встановленому законом порядку, місце проживання (перебування): АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрований у встановленому законом порядку, місце проживання (перебування): вул. Лугова, 79, с. Андріяшівка Роменського району Сумської області.

Головуючий Л. І. Тищенко