Справа № 610/192/17

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2018 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді Усенко С.І.,

секретар судового засідання Бартєнєва Ю.І.,
за участю: позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії ГПУ «Шебелинкагазвидобування», третя особа ОСОБА_4 , про поновлення на роботу, виплату середнього заробітку та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

23 січня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області з вказаним позовом, уточнивши 22.11.2017р., який остаточно просив:

1)допустити його до виконання своїх службових обов'язків старшого інженера технічного відділу АУП ГПУ «Шебелинкагазвидобування»;

2)виплатити йому середній заробіток згідно штатного розпису посади старшого інженера технічного відділу АУП ГПУ «Шебелинкагазвидобування» за період з 01 травня 2016 року по 04 грудня 2017 року;

3)виплатити йому 300 000,00 гривень в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що на підставі наказу Військового комісаріату Харківської області № 24 від 27.04.2015 року його було призвано на військову службу під час мобілізації в особливий період, і з 27.04.2015 року по 21.10.2016 року він проходив військову службу у Збройних Силах України. Після звільнення зі служби у Збройних Силах України і постановки на облік за місцем проживання в Балаклійському районному військовому комісаріаті Харківської області він звернувся до керівництва ГПУ «Шебелинкагазвидобування» з проханням допустити його до виконання службових обов'язків на посаді, на якій він працював до призову на військову службу. При цьому він надав усі необхідні документи, однак до роботи допущений не був. Від нього вимагали надання довідок з районного військового комісаріату, направляли його на бесіди з працівниками служби безпеки, вимагали від нього написання пояснювальних, а 18.11.2016 року видали йому направлення на проходження позачергового медичного огляду. У зв`язку з цим він звернувся до ПАТ «Укргазвидобування» (товариства, у підпорядкуванні якого перебуває «Шебелинкагазвидобування») зі скаргою на дії керівництва його філії. Однак його знову направили на позачерговий медичний огляд та просили повідомити відділ кадрів про його місце перебування по днях, починаючи з 18.11.2016 року з наданням підтверджуючих документів. Позивач вважає, що відповідач своїми діями порушує його право на працю, а також положення ст. 119 КЗпП України щодо гарантій для працівників, призваних на військову службу під час мобілізації, а саме збереження місця роботи, посади і середнього заробітку. Зазначає, що направлення працівника на позачерговий медичний огляд законодавством не передбачено. Про його діагноз керівництву відповідача було відомо, оскільки цей діагноз було відображено у медичній документації, яка була надана при прийнятті його на роботу і проведенні періодичних медичних оглядів, а також при мобілізації. Під час служби його хвороба загострилася, у зв'язку з чим він не може продовжувати військову службу. Ставлення до нього відповідача вплинуло на його фізичний і моральний стан. Безпідставне припинення виплати йому середнього заробітку з 01 травня 2016 року, про що його не було повідомлено, недопущення його до роботи, практично позбавили його засобів до існування, можливості повноцінного лікування, відпочинку, звичного способу життя, можливості утримувати своїх малолітніх дітей. Він змушений позичати гроші, шукати підробіток. Тому вважає, що відповідач зобов`язаний відшкодувати йому моральну шкоду.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, посилаючись на доводи позовної заяви.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти позову, надала письмові пояснення, в яких зазначила що 19.05.2016 року листом Харківського зонального відділу Військової служби правопорядку, яка є спеціальним правоохоронним формуванням у складі Збройних Сил України, було повідомлено ГПУ «Шебелинкагазвидобування» про те, що 23.07.2015 року лейтенант ОСОБА_1 з метою ухилення від проходження військової служби в умовах особливого періоду вчинив самовільне залишення місця дислокації військової частини та станом на 19.05.2016 року перебував у розшуку. На підставі виявленого зазначеним спеціальним правоохоронним формуванням факту невиконання ОСОБА_1 свого військового обов'язку, керуючись абз. 3 п. 143 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та ст. 119 КЗпП України, 19.05.2016 року ГПУ «Шебелинкагазвидобування» було видано наказ № 132к/тр про припинення виплат ОСОБА_1 середнього заробітку та компенсаційних виплат, пільг та соціальної допомоги як такому, що самовільно залишив військову службу. ОСОБА_1 фактично повернувся до розташування військової частини лише 03.10.2016 року та був тимчасово зарахований у розпорядження частини. Військова частина не направляла його на медичне обстеження, а лише отримала від ОСОБА_1 свідоцтво про хворобу від 20.07.2016 року. Наказом командира військової частини від 21.10.2016 року лейтенанта ОСОБА_1 було виключено зі списків особового складу частини. На період з 24.07.2015 року по 02.10.2016 року, який не зараховано до загального строку військової служби, не поширюються пільги та гарантії, визначені чинним законодавством України. Тому відсутні підстави для збереження виплат ОСОБА_1 за вказаний період.

Вказала, що відповідно до Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 21.05.2007 року № 246, періодичність оглядів у закладі охорони здоров`я становить не рідше одного разу на рік. Згідно медичної картки працівника ОСОБА_1 останній медичний огляд з визначенням фактору шкідливості його посади було пройдено ним 02.04.2015 року. Тому для вирішення питання щодо можливості продовжувати роботу в умовах дії конкретних шкідливих та небезпечних виробничих факторів і трудового процесу, враховуючи наданий ОСОБА_1 виписний епікриз № НОМЕР_1 , виданий Військово-медичним клінічним центром Міністерства оборони України, а також його звільнення зі служби за станом здоров'я, згідно наказу ГПУ «Шебелинкагазвидобування» від 18.11.2016 року ОСОБА_1 було направлено з 18.11.2016 року на позачерговий медичний огляд. 18.11.2016 року у відділі кадрів управління ОСОБА_1 було оголошено зазначений наказ про допуск з 18.11.2016 року до роботи та направлення на позачерговий медичний огляд. Засвідчити своїм підписом цей наказ позивач відмовився, при цьому отримав відповідне направлення та жодних заперечень з приводу проходження медичного огляду не висловив. ОСОБА_1 частково пройшов медичний огляд, однак документів про проходження медичного огляду ОСОБА_1 до відділу кадрів не надав і до роботи не приступив, документів на підтвердження поважності причин його відсутності ним також не надано. Так, згідно повідомлення Балаклійської центральної клінічної районної лікарні, ОСОБА_1 22 та 23 листопада 2016 року проходив медичний огляд у поліклінічному відділенні. 24.11.2016 року він був консультований у КЗОЗ «ОКЛ-ЦЕМД та МК», а також був на прийомі у лікаря-невролога та його було запрошено на засідання районної лікарсько-консультативної комісії на 29.11.2016 року для вирішення питання по працездатність на займаній посаді. Однак 29.11.2016 року ОСОБА_1 на засідання комісії не прибув.

Крім того зауважила, що позивачем не обґрунтовано позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, не доведено факту порушення роботодавцем його трудових прав, заподіяння йому моральної шкоди та причинного зв'язку між діями роботодавця та зазначеними у позовній заяві наслідками. (т.1 а.с.51-59, 200-206)

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився, надав письмові пояснення, аналогічні запереченням відповідача. (т.1 а.с.193-199)

Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги заперечення відповідача та пояснення третьої особи, оцінивши зібрані докази, суд приходить висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Судовим розглядом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах із філією Газопромислове управління «Шебелинкагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування», що підтверджується копією трудової книжки позивача (т. 1, а.с. 162).

З довідки Балаклійського районного військового комісаріату Харківської області від 31.10.2016 року вбачається, що відповідно до наказу військового комісара Балаклійського районного військового комісаріату Харківської області від 27.04.2015 року № 24 ОСОБА_1 був призваний на військову службу під час мобілізації в особливий період (т. 1, а.с. 13).

Відповідно до наказу директора філії Газопромислове управління «Шебелинкагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування» від 19.05.2016 року № 132-к/тр у зв'язку із самовільним залишенням військової частини під час проходження військової служби з призовом під час мобілізації, керуючись абз. 3 п. 143 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008, ст. 119 КЗпП України, було припинено з 01.05.2016 року нарахування та виплату середнього заробітку та передбачених діючим колективним договором компенсаційних виплат, пільг та соціальної допомоги ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 61).

Підставою цього наказу зазначено лист ІНФОРМАЦІЯ_1 № 1981 від 19.05.2016 року, за змістом якого 23.07.2015 року лейтенант ОСОБА_1 з метою ухилення від проходження військової служби в умовах особливого періоду вчинив самовільне залишення місця дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_2 . 29.08.2015 року за вказаним фактом було внесено відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України. 31.08.2015 року ОСОБА_1 було повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення. Станом на 19.05.2016 року ОСОБА_1 перебував у розшуку (т. 1, а.с. 60).

З листа Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації від 06.09.2016 року, адресованого філії Газопромислове управління «Шебелинкагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування», вбачається, що у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 23.07.2015 року вчинив самовільне залишення військової частини польова пошта НОМЕР_2 та ухиляється від проходження військової служби, Управління соціального захисту населення просило філію ГПУ «Шебелинкагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування» перерахувати на рахунок управління надмірно перераховані кошти компенсації середнього заробітку мобілізованого працівника ОСОБА_1 , нараховані йому за період з 23.07.2015 року по 30.11.2015 року (т. 1, а.с. 62).

Згідно повідомлення військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 20.10.2016 року, військовою прокуратурою Одеського гарнізону було закрито кримінальне провадження щодо самовільного залишення 23.07.2015 року лейтенантом ОСОБА_1 військової частини НОМЕР_2 , та 03.10.2016 року він повернувся до військової частини (т. 1, а.с. 76).

Зі змісту постанови прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України від 22.08.2016 року про закриття кримінального провадження убачається, що досудовим розслідуванням було встановлено, що 27.07.2015 року військовослужбовець військової частини польова пошта НОМЕР_2 лейтенант ОСОБА_1 в умовах особливого періоду самовільно залишив розташування зазначеної військової частини. 31.08.2015 року у зв'язку з неможливістю встановити місцезнаходження ОСОБА_1 , повідомлення про підозру останньому було відправлено поштовим зв`язком за місцем його реєстрації, а досудове розслідування зупинено. 01.07.2016 року ОСОБА_5 , дізнавшись, що за фактом самовільного залишення ним військової частини здійснюється досудове розслідування та його оголошено в розшук, самостійно з'явився до військової прокуратури Одеського гарнізону та надав пояснення, що має проблеми зі здоров'ям. 04.07.2016 року прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України Радзілевичем Д.А. було направлено ОСОБА_1 для проходження військово-лікарської комісії до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону України. За висновком комісії від 15.07.2016 року ОСОБА_1 непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час. Враховуючи, що на момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_1 не є суб'єктом злочину, оскільки у зв'язку зі станом здоров'я не може проходити військову службу за мобілізацією як непридатна до військової служби особа, кримінальне провадження було закрито за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України (т. 1, а.с. 182-184).

Згідно виписного епікризу № 11111, виданого Військово-медичним клінічним центром Південного регіону, ОСОБА_1 з 05.07.2016 року по 15.07.2016 року перебував на стаціонарному обстеженні у неврологічному відділенні зазначеного військово-медичного центру, визнаний непридатним до військової служби у мирний час, обмежено придатним у воєнний час (т. 1, а.с. 64, 65).

Наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 17.10.2016 року № 582 лейтенанта ОСОБА_1 було звільнено з військової служби у запас за пунктом «б» (за станом здоров`я) (т. 1, а.с. 12).

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 21.10.2016 року № 143 ОСОБА_1 з 21.10.2016 року виключено зі списків особового складу частини та направлено для зарахування на військовий облік до Балаклійського районного військового комісаріату Харківської області (т. 1, а.с. 27).

З повідомлення військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 13.12.2016 року вбачається, що 23.07.2015 року ОСОБА_1 самовільно залишив розташування військової частини. 03.08.2015 року командиром військової частини було видано наказ № 46-А про призупинення виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 . За результатами проведеного службового розслідування наказом командира військової частини від 07.08.2015 року № 50-А на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність. 03.10.2016 року ОСОБА_1 повернувся до військової частини польова пошта НОМЕР_2 і надав постанову прокурора військової прокуратури від 22.08.2016 року про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України (т. 1, а.с. 92-94).

Пунктом 2 наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 07.08.2015 року № 50-А «Про результати службового розслідування» було також визначено особовому складу комісії призначеному згідно наказу начальника академії від 16 липня 2015 року № 538-А «Про організацію підрахунку вислуги років військовозобов`язаних 2-х курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації Військової академії» не зараховувати до загального строку військової служби лейтенанта ОСОБА_1 строк самовільного залишення військової частини (т. 1, а.с. 99, 100).

Згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 03.08.2015 року № 46-А відповідно до п. 34.4 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 року № 260 лейтенанту ОСОБА_1 , слухачу 2-х курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації, було призупинено виплату грошового забезпечення з 23.07.2015 року (т. 1, а.с. 98).

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 03.10.2016 року № 132, лейтенанта ОСОБА_1 вважати таким, що з 03.10.2016 року прибув та тимчасово зарахувати у розпорядження військової частини польова пошта НОМЕР_2 , та з 03.10.2016 року нараховувати оклад за військовим званням і надбавку за вислугу років, поновити на всі види забезпечення (т. 1, а.с. 101).

24.10.2016 року ОСОБА_1 був взятий на військовий облік офіцерів запасу в Балаклійському районному військовому комісаріаті Харківської області, що підтверджується довідкою РВК, у якій також зазначено, що ОСОБА_1 з 27.04.2015 року по 21.10.2016 року проходив військову службу в ЗСУ (т. 1, а.с. 13).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , менеджер по персоналу ГПУ "Шебелинкагазовидобування", пояснила про те, що ОСОБА_1 27.04.2015р. призвали на військову службу під час мобілізації в особливий період, строком на 1 рік. 23.06.2015р. позивач залишив місце дислокації військової частини, у зв"язку з чим з 19.06.2015р. припинилось грошове забезпечення ОСОБА_1 18.11.2016р. Ткаченко звернувся про допуск на роботу. Був виданий наказ про допуск на роботу та проходження позачергового медичного огляду. Останній отримав направлення для проходження медичного огляду, який пройшов частково. 25.11.2016р. на засідання ВКК Балаклійської ЦРЛ не з"явився. На неоднаразові виклики до адміністрації для дачі пояснень не з"явився, пояснень не надав.

Також, пояснила, що на підприємстві близько 30 осіб, які проходили службу у ЗСУ в зоні АТО, після повернення на роботу пройшли медичний огляд та були долучені до роботи.

Ткаченко без поважних причин не з"являвся на роботу. Адміністрація підприємства звернулась до профспілкового комітету про звільнення ОСОБА_7 за прогули без поважних причин.

Після того, як була надана згода на звільнення ОСОБА_7 , наказом директора філії "27 4/тр від 27.01.2017р. останній був звільнений за п.4 ст.40 КЗпП України.

Свідок ОСОБА_8 , заступник директора по питанням безпеки ГПУ "Шебелинкагзвидобування", пояснив про те, що ОСОБА_7 в травні 2015р. був призваний на військову службу під час мобілізації в особливий період. В подальшому йому стало відомо, що ОСОБА_7 залишив місце проходження служби і знаходився у розшуку. Останній був звільнений від проходження військової служби за станом здоров"я. 26.10.2016р. Ткаченко звернувся про надання йому допуску до роботи. На ім"я позивача був оформлений тимчасовий пропуск.

Свідок ОСОБА_9 , начальник відділу кадрів ГПУ "Шебелинкагазовидобування", пояснив, що 27.04.2015р. наказом ОСОБА_7 був звільнений від виконанння трудових обов"язків на підприємстві та призваний військову службу. 23.07.2016р. позивач залишив місце дислокації військової частини та оголошений у розшук. У зв"язку з чим був виданий наказ про припинення виплати середньомісячної заробітної плати. У вересні 2016р. на запити отримав відповідь про те, що на ОСОБА_7 готуються документи на звільнення з ЗСУ та підготовлений епікріз про стан його здоров"я. 18.11.2016р. до відділу кадрів надійшли необхідні документи з райвійськомату. Був виданий наказ про допуск ОСОБА_7 до роботи, проходження позачергового медичного огляду та вручено направлення на проходження медичного огляду. Висновки про проходження медичного огляду останній не надав.

18.11.2016р. Ткаченко після ознайомлення з наказом про допуск на роботу відмовився від проходження медичного огляду. Був складений акт про відмову від проходження медичного огляду. Ткаченко в період з 18.11.2016р. по 01.12.2016р. на робочому місці не з"являвся. Профспілковим комітетом було прийнято рішення про надання згоди на звільнення ОСОБА_7 за прогули без поважних причин..

Свідок ОСОБА_10 , головний лікар медичного центру ГПУ "Шебелинкагазовидобування", пояснила, що згідно наказу кожний із працівників один раз на рік повинен пройти медичний огляд.

Останній раз Ткаченко проходив медичний огляд 02.04.2015р. та був допущений до роботи за своєю спеціальністю.

Відповідно до своїх службових обов"язків контролює проходження медичного огляду. Ткаченко частково пройшов медичний огляд, залишилися висновки лікарів невропатолога та терапевта. Висновків лікарської комісії він не надав.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які праціювали відповідно заступником начальника служби безпеки та провідним фахівцем відділу кадрів, пояснили, що 18.11.2016р. Ткаченко оголосили наказ про допуск до роботи та проходження позачергового медичного огляду. Ткаченко відмовився поставити свій підпис про ознайомлення з наказом. Однак Ткаченко взяв бланк направлення на проходження позачергового медичного огляду.

Відповідно до ст. 119 КЗпП України на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватись у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку. Працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України "Про військовий обов`язок і військову службу" і "Про альтернативну (невійськову) службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів. За працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Гарантії, визначені у частині третій цієї статті, зберігаються за працівниками, які під час проходження військової служби отримали поранення (інші ушкодження здоров`я) та перебувають на лікуванні у медичних закладах, а також потрапили у полон або визнані безвісно відсутніми, на строк до дня, наступного за днем їх взяття на військовий облік у районних (міських) військових комісаріатах після їх звільнення з військової служби у разі закінчення ними лікування в медичних закладах незалежно від строку лікування, повернення з полону, появи їх після визнання безвісно відсутніми або до дня оголошення судом їх померлими.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Згідно ч. 2 ст. 24 цього Закону, закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Частиною 3 цієї ж статті передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Згідно п. 143 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008 до загального строку військової служби, строку вислуги у військовому званні та до строку контракту не зараховується строк самовільного залишення військової частини або місця служби на строк понад 10 діб, незалежно від причини залишення.

Відповідні положення містить п. 1.4 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 року № 170, згідно якого до загального строку військової служби не зараховується строк самовільного залишення військової частини або місця служби більше десяти днів, який визначається згідно з наказом посадової особи про строк самовільного залишення ним військової частини чи місця служби.
Військовий обов'язок фактично виконувався ОСОБА_1 в періоди з 27.04.2015 року по 23.07.2015 року та з 03.10.2016 року по 21.10.2016 року. Період з 24.07.2015 року по 02.10.2016 року не зараховано ОСОБА_1 до загального строку військової служби, тому у цей період на ОСОБА_1 не поширювалися пільги та гарантії, закріплені ст. 119 КЗпП України.

Таким чином, філією ГПУ «Шебелинкагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування» не було порушено положення чинного трудового законодавства, а відтак і прав позивача, при припиненні з 01.05.2016 року нарахування та виплати середнього заробітку та передбачених діючим колективним договором компенсаційних виплат, пільг та соціальної допомоги ОСОБА_1 (наказ директора філії Газопромислове управління «Шебелинкагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування» від 19.05.2016 року № 132-к/тр).

Щодо доводів позивача про порушення відповідачем його прав у зв'язку з недопущенням його до роботи та направленням для проходження медичного огляду, то статтею 14 Закону України «Про охорону праці» від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII передбачено, що працівник зобов`язаний проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди.
Відповідно до ст. 17 цього Закону роботодавець зобов`язаний за свої кошти забезпечити фінансування та організувати проведення попереднього (під час прийняття на роботу) і періодичних (протягом трудової діяльності) медичних оглядів працівників, зайнятих на важких роботах, роботах із шкідливими чи небезпечними умовами праці або таких, де є потреба у професійному доборі, щорічного обов`язкового медичного огляду осіб віком до 21 року.
Роботодавець має право в установленому законом порядку притягнути працівника, який ухиляється від проходження обов`язкового медичного огляду, до дисциплінарної відповідальності, а також зобов`язаний відсторонити його від роботи без збереження заробітної плати.
Роботодавець зобов`язаний забезпечити за свій рахунок позачерговий медичний огляд працівників: за заявою працівника, якщо він вважає, що погіршення стану його здоров`я пов`язане з умовами праці; за своєю ініціативою, якщо стан здоров`я працівника не дозволяє йому виконувати свої трудові обов`язки. За час проходження медичного огляду за працівниками зберігаються місце роботи (посада) і середній заробіток.
Згідно наказу директора філії Газопромислове управління «Шебелинкагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування» Фесенка Ю.Л. за № 316-к/тр від 18.11.2016 року, у зв'язку зі звільненням у запас з військової служби ОСОБА_1 , старшому інженеру технічного відділу апарату управління, наказано приступити до виконання своїх обов`язків з 18.11.2016 року. Крім того цим же наказом з 18.11.2016 року ОСОБА_1 направлено на позачерговий медичний огляд для вирішення питання щодо можливості продовжувати роботу ОСОБА_1 в умовах дії конкретних шкідливих та небезпечних виробничих факторів і трудового процесу, враховуючи надання працівником виписного епікризу № 11111, виданого Військово-медичним клінічним центром Міністерства оборони України та його звільнення з військової служби за станом здоров`я (т. 1 а.с. 79).

Зазначений наказ було оголошено ОСОБА_1 18.11.2016 року, однак посвідчити своїм підписом факт ознайомлення з наказом він відмовився, про що було складено відповідний акт (т. 1, а.с. 80).

18.11.2016 року ОСОБА_1 було вручено направлення на позачерговий медичний огляд, що підтверджується відповідним актом (т. 1 а.с. 81).

Відповідно до акту визначення категорії працівників, які підлягають попередньому (періодичним) медичним оглядам ГПУ «Шебелинкагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування» від 17.11.2015 року до зазначених категорій працівників належать ІТП і службовці, які працюють на персональних комп`ютерах і ЕОМ (т. 1 а.с. 67-70).

У картці працівника, який підлягає попередньому (періодичному) медичному огляду ОСОБА_1 , заповненої 02.04.2015 року, в пункті 8 «Шкідливі та небезпечні виробничі фактори трудового процесу» зазначено: зорово-напружені роботи, користувачі ПЕОМ (т. 1 а.с. 71).

Згідно відповіді КЗОЗ БРР «Балаклійська центральна клінічна районна лікарня» від 29.12.2016 року ОСОБА_1 проходив медичний огляд у поліклінічному відділенні зазначеного закладу охорони здоров`я 22.11.2016 року, 23.11.2016 року. 24.11.2016 року ОСОБА_1 був консультований у КЗОЗ «ОКЛ-ЦЕМД та МК». 25.11.2016 року він прибув до лікаря-невролога поліклінічного відділення і був запрошений на засідання районної лікарсько-консультативної комісії на 29.11.2016 року для вирішення питання по працездатності на займаній посаді, однак на засідання районної ЛКК не з'явився. Станом на 29.12.2016 року ОСОБА_1 до поліклінічного відділення КЗОЗ БРР «Балаклійська центральна клінічна районна лікарня» з метою проходження медичного огляду не з`являвся (т. 1 а.с. 109).

Філія Газопромислове управління «Шебелинкагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування» вживала заходи для з'ясування причини відсутності ОСОБА_1 на робочому місці з 25.10.2016 року по 03.11.2016 року і з 18.11.2016 року, направляла йому листи про необхідність особисто з'явитися до відділу кадрів філії для надання відповідних пояснень (т. 1 а.с. 26, 33, 84, 85, 110, 111, т. 2 а.с. 30-32).

Факти відсутності ОСОБА_1 на робочому місці у Філії Газопромислове управління «Шебелинкагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування» з 25.11.2016 року по 23.01.2017 року було зафіксовано відповідними актами (т. 1 а.с. 207-247).

24.01.2017 року профспілковим комітетом первинної профспілкової організації ГПУ «Шебелинкагазвидобування» було надано згоду на звільнення ОСОБА_1 за прогули без поважних причин з 25.11.2016 року, п.4 ст.40 КЗпП України (т. 1 а.с. 129-132).

Наказом директора філії Газопромислове управління «Шебелинкагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування» Фесенка Ю.Л. від 27.01.2017 року № 27 к/тр ОСОБА_1 , старшого інженера технічного відділу апарату управління, звільнено з роботи з 25.11.2016 року за прогули без поважних причин з 25.11.2016 року по 27.01.2017 року, п. 4 ст. 40 КЗпП України. Цим же наказом було доручено бухгалтерії надати повний розрахунок з виплатою грошової компенсації за 108 днів невикористаної щорічної відпустки за період роботи з 01.06.2012 року по 22.07.2015 року та з 18.11.2016 року по 24.11.2016 року. У зв'язку з відсутністю письмових пояснень та підтверджуючих документів період з 22.10.2016 року по 17.11.2016 року в табелі обліку робочого часу обліковувати як неявку з нез'ясованих причин, календарні дні 18.11.2016 року, 21.11.2016 року, 22.11.2016 року, 23.11.2016 року, 24.11.2016 року обліковувати як дні проходження ОСОБА_1 медичного огляду (т.1 а.с.117).

Копію наказу про звільнення 27.01.2017 року було направлено позивачу засобами поштового зв'язку (т. 1 а.с. 115, 116).

Враховуючи вищенаведене, суд не вбачає у діях відповідача порушення прав ОСОБА_1 , оскільки наказом директора філії Газопромислове управління «Шебелинкагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування» Фесенка Ю.Л. за № 316-к/тр від 18.11.2016 року, у зв'язку зі звільненням у запас з військової служби ОСОБА_1 наказано приступити до виконання своїх обов`язків з 18.11.2016 року, а доказів недопущення ОСОБА_1 до виконання його посадових обов'язків позивачем суду не надано.

Направлення ОСОБА_1 відповідно до цього наказу на позачерговий медичний огляд відповідає положенням чинного законодавства про охорону праці, оскільки його метою було вирішення питання щодо можливості продовжувати роботу ОСОБА_1 в умовах дії конкретних шкідливих та небезпечних виробничих факторів і трудового процесу, враховуючи надання ним виписного епікризу № 11111, виданого Військово-медичним клінічним центром Міністерства оборони України та його звільнення з військової служби за станом здоров`я.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Оскільки судом не встановлено порушення відповідачем прав ОСОБА_1 , а позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди є похідними від вимог про допуск до роботи та виплату середнього заробітку, то підстави для їх задоволення відсутні.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з залишенням позову без задоволення, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі ст. 119 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 14, 17 Закону України «Про охорону праці», керуючись ст. ст. 81, 141, 264, 265, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії ГПУ «Шебелинкагазвидобування», третя особа ОСОБА_4 , про поновлення на роботу, виплату середнього заробітку та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 24.01.2018 року.

Суддя