МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ___________
Пр. №2/521/1534/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.,

при секретарі - Пасічник О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Сьома одеська державна нотаріальна контора про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності у порядку спадкування за законом,

встановив:

У серпні 2017р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, уточненим у подальшому до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Сьома одеська державна нотаріальна контора, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частини квартири АДРЕСА_1, та належала померлому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності №057 від 07 квітня 1994 року. Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є вона, ОСОБА_1, дружина померлого та їх діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Позивачка зазначала, що на час смерті чоловіка, вона разом з ним постійно проживала в квартирі АДРЕСА_2 Відповідно до адресної довідки від 09 жовтня 2017 року вона в період з 21 жовтня 2005 року по 20 квітня 2006 року перебувала на міграційному обліку як іноземна громадянка за вищевказаною адресою. Вказувала, що після смерті чоловіка повернулася на Україну і стала проживати в квартирі АДРЕСА_1, частина якої належить їй на праві власності. Стверджувала, що 03 липня 2017року вона звернулася до Сьомої одеської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але постановою державного нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії від 03 липня 2017 року у зв'язку з пропуском строку на прийняття спадщини.

Позивачка та її представник, діюча на підставі угоди від 27 липня 2017 року та ордеру від 23 серпня 2017 року в судове засідання не з'явилися, надали заяву про підтримання позовних вимог та просили суд слухати справу за їх відсутністю (а.с.67).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав заяву про підтримання позовних вимог та просив суд слухати справу за його відсутністю (а.с.68).

Представник відповідача ОСОБА_3, діюча за довіреністю від 03 листопада 2017 року в судове засідання не з'явилася, надала заяву про підтримання позовних вимог та просив суд слухати справу за її відсутністю (а.с.69).

Представник Сьомої одеської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надіслав лист про слухання справи за його відсутністю (а.с.64).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються розділом третім главою 84 книги шостої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували в шлюбі, зареєстрованим 25 серпня 2005 року відділом РАЦС адміністрації Верх-Ісетського району м. Катеринбург, актовий запис № 644, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.7).

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з 12 травня 1977 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується паспортом ОСОБА_1 (а.с.4).

В період шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.55,57).

Відповідно до адресною довідкою від 09.10.2017 року ОСОБА_1 з 21 жовтня 2005 року по 20 квітня 2006 року перебувала на міграційному обліку як іноземна громадянка за паспортом громадянки України та проживала в квартирі АДРЕСА_2 (а.с.41) .

30 січня 2006 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді ? частини квартири АДРЕСА_1, яка належала померлому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 07 квітня 1994 року №057(а.с.9).

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4.є: ОСОБА_1, дружина померлого та його діти ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Встановлено, що 03 липня 2017 року позивачка звернулася до Сьомої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але постановою державного нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії від 03 липня 2017 року у зв'язку з пропуском строку на прийняття спадщини. В обгрунтування своєї постанови державний нотаріус зазначав, що відповідно п.4.14 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, - при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна на яке видається свідоцтво про право на спадщину .На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти (а.с.8).

З матеріалів спадкової справи вбачається, що відповідчі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після смерті свого батька ОСОБА_4 в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини не зверталися, а тому спадщину не прийняли.

Відповідно до положень статей 1216-1218 ЦК спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Здійснення права на спадкування визначено главою 87 ЦК.

Так за змістом ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно пп.3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно із ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Встановлено, що позивачка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом з ним.

Тобто, вказані обставини свідчать про те, що позивачка своєчасно прийняла спадщину після смерті свого чоловіка.

Суд вважає встановленим факт прийняття позивачкою спадщини після смерті ОСОБА_4

В силу ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.2 п.6 Постанови ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна.

Стаття 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном.

За таких обставин, суд вважає, що виходячи із заявлених позовних вимог та поданих доказів у суду є всі законні підстави для за визнання за ОСОБА_1 права власності у порядку спадкування за законом на спадкове майно, а саме на ? частину квартири АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 258 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Судовий збір по справі складає 1280,00 грн., який повністю сплачено позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст. 1124, 1259, 1261,1267,1268,1269,1296,1297,1299 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 141, 263, 264, 265, 268, 354ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 ,за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору :Сьома одеська державна нотаріальна контора про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 68,7 кв.м.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: О.М. Сегеда