АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2018 року м. Чернівці

справа № 727/1437/13-ц

Апеляційний суд Чернівецької області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Лисака І.Н.,

суддів: Владичана А.І., Яремка В.В.,

секретар: Ковальчук Н.О.,

заявник: старший державний виконавець Третього відділу ДВС м Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області Спечак Олег Васильович,

позивач: ОСОБА_2,

відповідач: ОСОБА_3,

при розгляді справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 липня 2018 року, постановленої під головуванням судді Чебан В.М., повний текст якої складено 03 липня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року старший державний виконавець Третього відділу ДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області Спечак О.В. звернувся до суду з поданням про затвердження мирової угоди, в якій зазначив, що на виконанні Третього відділу ДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області перебуває виконавче провадження ВП №39072165 з виконання виконавчого листа №737/1437/13-ц, виданого 29.05.2013 року Шевченківським районним судом м. Чернівці про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 200 000 грн.

В процесі виконання рішення суду на адресу Третього відділу ДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області надійшла заява ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про укладення ними угоди, згідно якої сторони виконавчого провадження подали мирову угоду щодо виконання виконавчого листа №737/1437/13-ц, виданого 29.05.2013 року Шевченківським районним судом м. Чернівці, на основі якої старшим державним виконавцем було подано подання, в якому той просив суд затвердити укладену мирову угоду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 липня 2018 року у задоволенні заяви про затвердження мирової угоди відмовлено.

Провадження №22-ц/794/835/18 Категорія 27

ОСОБА_3 не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову про задоволення заяви.

Вказує, що сторони в процесі виконання рішення суду про стягнення заборгованості провели переговори та дійшли згоди укласти мирову угоду.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, дійшла висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід залишити без задоволення.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці у справі №727/1437/13-ц від 19.03.2013 року позовні вимоги задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 200 000 грн. (а.с.18-19)

29.05.2013 року було видано виконавчий лист по даній цивільній справі (а.с.27).

Постановою від 29.07.2013 року відкрито виконавче провадження ВП №39072165 з виконання виконавчого листа №737/1437/13-ц (а.с.28).

08.06.2017 року в процесі виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19.03.2013 року, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено мирову угоду, згідно з умовами якої:

ОСОБА_3 (боржник) в рахунок часткового погашення боргу в розмірі 45 000 грн. передає у власність ОСОБА_2 (стягувач) у вигляді відступного належну Боржнику на праві власності земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: Чернівецька область, Глибоцький район, с. Валя-Кузьміна, кадастровий номер НОМЕР_1 площею 0,1500 га призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

ОСОБА_2 (стягувач) отримує у власність належну Боржнику на праві власності земельну ділянку, яка знаходиться за адресою Чернівецька область, Глибоцький район, с.Валя-Кузьміна, кадастровий номер НОМЕР_1 площею 0,1500 га призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та зменшує на 45 000 грн. грошові зобов'язання ОСОБА_3 перед ОСОБА_2 у відповідності до рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці №727/1437/13-ц від 29.06.2013 року.

14.11.2017 року на адресу Чернівецького міського ВДВС ГТУЮ у Чернівецькій області надійшла заява ОСОБА_2, в якій він просив не пізніше триденного строку передати мирову угоду на затвердження до Шевченківського районного суду м. Чернівці (а.с.25, 26).

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.434 ЦПК України мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ.

Суд має право відмовити у затвердженні мирової угоди у процесі виконання рішення з підстав, визначених ст.207 цього Кодексу, а у задоволенні заяви про відмову від примусового виконання рішення, з підстав, визначених ст.206 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов'язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Відповідно до ч.5 ст.207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відмовляючи в задоволенні подання, районний суд виходив з того, що мирова угода, за умовами якої боржник передає стягувачу у рахунок часткового погашення боргу нерухоме майно, яке не було предметом судового спору, не відповідає вимогам закону та виходить за межі предмету позову, позаяк в ній відсутні взаємні поступки боржника та стягувача, на які вони йдуть та залежать від багатьох інших факторів, як наприклад: оформлення нерухомого майна з обов'язковим нотаріальним посвідченням та державною реєстрацією, з'ясування наявності заборони відчуження нерухомого майна, його застави, прав на нього третіх осіб, та інших обставини, які не можуть бути з'ясовані судом під час вирішення питання про затвердження мирової угоди, укладеної в межах виконавчого провадження.

На думку апеляційного суду, такий висновок суду є вірним, оскільки затвердження мирової угоди призведе до зміни власника на нерухоме майно.

Як вбачається з Державного акту на право власності на земельну ділянку від 18.04.2007 року, який виданий на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Кінащук Н.М. за реєстровим №5582 від 05.10.2006 року, ОСОБА_3 придбав у власність земельну ділянку площею 0,1500 га за адресою с. Валя-Кузьмина, Валякузьминської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» (а.с.42-43).

Згідно ст.ст.125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

В силу ст.ст.131-132 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу. Угоди про перехід права власності на земельні ділянки укладаються в письмовій формі та нотаріально посвідчуються.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про те, що затвердження мирової угоди призведе до порушення порядку посвідчення переходу права власності на нерухоме майно. Крім того, як заявив апелянт під час апеляційного розгляду, наявність у нього невиконаних боргових зобов'язань перед іншими особами, де також накладався арешт на його майно, може порушити порядок розподілу стягнутих з боржника сум за рахунок реалізації належного йому майна.

При цьому, апеляційний суд вважає, що в даному випадку сторони виконавчого провадження за відсутності відомостей в матеріалах справи щодо заборон на відчуження спірного майна не позбавлені права на передачу зазначеної земельної ділянки через укладення цивільно-правових угод в порядку, визначеному ЦК України.

Крім того, перехід права власності на нерухоме майно під час виконавчого провадження урегульоване положеннями Розділу VІІ Закону України «Про виконавче провадження».

За змістом ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Чернівці від 03 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий - підпис /І.Н. Лисак/

Судді - підписи /А.І. Владичан, В.В. Яремко/