Справа № 2-5432/10
Провадження № 2-в/242/7/ 18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Капітонова В. І., при секретарі Нарижній О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Публічного акціонерного товариства Публічного акціонерного товариства «Акціонерно- комерційний банк «Капітал» про відновлення втраченого провадження по цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Акціонерно комерційний банк «Капітал» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості , закінченого ухваленням рішення Волрошиловського районного суду м. Донецька від 30 листопада 2010 року, -

ВСТАНОВИВ:

09 листопада 2017 року до Селидівського міського суду Донецької області надійшла заява Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк « Капітал» про відновлення втраченого провадження в частині відновлення рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 30 листопада 2010 року та видачу дублікатів виконавчих листів.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 13 листопада 2017 року вимоги ПАТ «АКБ «Капітал» про відновлення втраченого провадження та видачу дублікатів виконавчих листів розєднано в самостійні провадження.

Сторони в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 488 ЦПК Українивідновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Згідно ч.1 ст. 493 ЦПК України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: частину справи, яка зберіглася(окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані(видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Судом встановлено, що в провадженні Ворошиловського районного суду м. Донецька знаходилась цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства « Акціонерно комерційний банк « Капітал» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Відповідно до довідки Селидівського міського суду Донецької області № 24/18 справу № 5432/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, яка перебувала в провадженні Ворошиловського районного суду м. Донецька, до Селидівського міського суду Донецької області не передано. В базі даних Ворошиловського районного суду м. Донецька, яка надана в користування Селидівському міському суду Донецької області, інформація щодо справ, які знаходилися в провадженні суду до 2011 року, відсутня.

При вирішенні питання про відновлення втраченого судового провадження судом було досліджено повний текст рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 30 листопада 2010року, зміст якого заявник просить відносити.

Суд вважає, що для розгляду заяви ПАТ «АКБ «Капітал» про видачу дублікатів виконавчих листів буде достатнім відновлення втраченого судового провадження в частині відновлення повного тексту рішення Ворошиловського районного суду від 30 листопада 2010 року.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст. ст. 5, 12, 81, 258- 261, 263, 264, 354, 488, 489, 493, 494 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» про відновлення втраченого провадження в частині відновлення рішення суду - задовольнити.

Частково відновити втрачене судове провадження по цивільній справі № 2-5432/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерно комерційний банк «Капітал» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, закінченого ухваленням рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 30 листопада 2010 року.

Встановити повний зміст рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 30 листопада 2010 року:

«№ 2-5432/10

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2010 року Ворошиловський районний суд м. Донецька в складі: головуючого: судді Цукурова В.П.,

при секретарі: Коноплянко А.О.,

за участю: представника позивача ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_3, розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Донецьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення мешканців,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_5 акціонерне товариство «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення мешканців, посилаючись на наступні обставини.

18 травня 2007 року між ОСОБА_5 акціонерним товариством «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» та ОСОБА_3 був укладений договір про надання споживчого кредиту №19, згідно якого позивач надав ОСОБА_3 кредит в порядку та на умовах, визначених договором, а саме: кредит в сумі 120 000.00 доларів США, строком з 18 травня 2007 року до 17 травня 2012 року, зі сплатою 9.7033% річних.

Відповідач систематично не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, не сплачує поточні платежі за кредитом, на погашає нараховані відсотки, внаслідок чого виникла заборгованість.

В зв'язку з невиконанням своїх зобов'язань відповідачем, позивач несе збитки не отримує доходів, які планувалось, отримати від надання кредитних коштів в користування.

Між тим, 09 листопада 2009 року в забезпечення зобов'язань по вищезазначеному кредитному договору був укладений договір поруки №19/ПР між ВАТ «АКБ «Капітал», ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Обсяг відповідальності поручителя ОСОБА_2 встановлений п.2.1. договору поруки. Так, поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за основним договором в повному обсязі у розмірі невиконаних божником зобов'язань зі сплати заборгованості всіх видів, що виникають з основного договору.

Отже, відповідач (поручитель) відповідає в повному обсязі за невиконання або неналежне виконання боржником ОСОБА_3 своїх зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту №19 від 18 травня 2007 року.

Також в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між позивачем та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки №19-1 від 18.05.2007 року, що посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_6, за реєстровим номером №1239.

За вказаним договором предметом іпотеки є: нерухоме майно - квартира трикімнатна, загальною площею 66.7 кв.м., житловою площею 45.5 кв.м., розташована за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Горького, 6.59, кв.16.

Предмет іпотеки належить відповідачу на підставі договору дарування квартири, посвідченого 26.02.2003 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_7, за реєстровим №663, зареєстрованого КП БТІ м.Донецька 12.03.2003 року реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером №280018, номер запису 372 в книзі 8/10 дк (10).

Відповідно до проведеного позивачем розрахунку заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №19 від 18 травня 2007 року, заборгованість боржника ОСОБА_3 станом на 25.05.2010 року складає 130 841.74 доларів США - основна позичкова заборгованість та проценти, а також 385 393.60 грн. - заборгованість з пені та штраф.

На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 заборгованість в сумі: 130 841.74 доларів США - основна заборгованість та проценти, 385 393.60 грн. - заборгованість з пені та штраф, а також звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №19-1 від 18.05.2007 року, що посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_6, за реєстровим №1239, на трикімнатну квартиру, загальною площею 45.5 кв.м., ще розташована за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Горького, 6.59, кв.16, що належить ОСОБА_1С, на підставі договору дарування квартири, посвідченого 26.02.2003 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_7, за реєстровим №663, зареєстрованого КП БТІ м.Донецька 12.03.2003 року в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером №280018, номер запису 372 в книзі 8/10 дк (10), виселити мешканців із вказаної квартири та стягнути з відповідачів судові витрати.

До початку розгляду судом справи по суті позивач подав заяву про зміну предмету позову в якій зазначив, що станом на 29.11.2010 року, згідно довідки розрахунку, загальний розмір заборгованості складає 139 404.41 доларів США за тілом кредиту та процентами, 465 051.39 грн. - пені та штрафу. З них:

-непогашеної основної заборгованості у розмірі 110 276.74 дол. США;

-заборгованість по несплачених відсотках у розмірі 29 127.67 дол. США;

-пеня за основною заборгованістю у розмірі 88 895.55 грн.;

-пеня за простроченими процентами у розмірі 29 217.78 грн.;

-штраф згідно п.5.2. договору у розмірі 346 938.06 грн.

Також позивач повідомив суду, що 20.10.2010 року ВАТ «АКБ «Капітал» був перейменований у Публічне акціонерне товариство «Акціонерно-комерційний банк «Капітал». Відповідно до статуту, зареєстрованого 20.10.2010 року державним реєстратором виконавчого комітету Донецької міської ради, ПАТ «АКБ «Капітал» є правонаступником ВАТ «АКБ «Капітал».

В зазначеній заяві позивач просив суд стягнути на користь ПАТ «АКБ «Капітал» з співвідповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 основну суму заборгованості та проценти за кредитним договором в розмірі 139 404.41 доларів США, пеню та штраф у розмірі 465 051.39 грн.; стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №19-1 від 18.05.2007 року, що посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_6, за реєстровим №1239, на трикімнатну квартиру загальною площею 66.7 кв.м., в тому числі - жилої - 45.5 кв.м., що розташована за адресою - Донецька область, м. Донецьк, вул. Горького, 49/16, що належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування квартири, посвідченого 26.02.2003 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим номером №663, зареєстрованого КП БТІ м.Донецька 12.03.2003 року в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером №280048, номер запису 372 в книзі 3/10 дк (10); виселити мешканців з трикімнатної квартири загальною площею 66.7 кв.м., що розташована за адресою Донецька область, м.Донецьк, вул. Горького, 6.49, кв.16.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилися, про місце, дату та -tac розгляду справи вважаються повідомленими в порядку ч.4, ч.5 ст.74 ЦПК України (т.2 а.с.34-35, 48-49, т.1 а.с.34-36).

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнала повністю, про що надала письмову заяву (т.2 а.с.60).

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про те, що позов ПАТ «АКБ «Капітал» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини.

18 травня 2007 року між ОСОБА_5 Акціонерним товариством «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту №19 (т.2 а.с.4-7).

Згідно п.1.1. та п.4.4.1. зазначеного кредитного договору банк надає позичальнику споживчий кредит у сумі 120 000.00 дол. США, строком з 18 травня 2007 року до 17 травня 2012 року зі сплатою 9,7033 відсотків річних + річний LIBOR USD, значення якого на момент укладання договору становить 5, 2967 річних. Одночасно з отриманням споживчого кредиту позичальник сплачує банку одноразові платежі за розрахунково-касове обслуговування у розмірі 1% від суми наданого кредиту в національній валюті України - гривні по курсу НБУ на момент сплати та 150.00 грн.

Позичальник зобов'язаний погашати заборгованість перед банком по наданому кредиту та нарахованим відсоткам згідно графіку (додатку №1) до договору.

Відповідно до наданої позивачем довідки - розрахунку по кредитному договору №19 від 18.05.2007 року ОСОБА_3, станом на 29.11.2010 року загальний розмір заборгованості складає 139 404.41 дол. США за тілом кредиту та процентами, 465 051.39 грн. - пені та штрафу. З них:

-непогашеної основної заборгованості у розмірі 110 276.74 дол. США;

-заборгованість по несплачених відсотках у розмірі 29 127.67 дол. США;

-пеня за основною заборгованістю у розмірі 88 895.55 грн.;

-пеня за простроченими процентами у розмірі 29 217.78 грн.;

-штраф згідно п.5.2. договору у розмірі 346 938.06 грн.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, згідно ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання зобов'язання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неспроможність виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства і в установлений строк їх виконання.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 систематично не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, не сплачує поточні платежі за кредитом, не погашає нараховані відсотки, внаслідок чого виникла заборгованість.

З метою забезпечення зобов'язань по договору про надання споживчого кредиту №19 від 18 травня 2007 року, 09 листопада 2009 року між ВАТ «АКБ «Капітал», ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладені договір поруки №19/ПР (т.2 а.с. 10-12).

Згідно п.1.1., п.1.3 та п.2.1. зазначеного договору поруки в порядку та на умовах, визначених цим договором, поручитель поручається перед кредитором в повному обсязі за виконання боржником зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту №19 від 18 травня 2007 року з усіма додатковим угодами до нього, які можуть бути укладені в майбутньому, у разі невиконання, часткового виконання або виконання неналежним чином боржником зобов'язань за основним договором.

Поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за основним договором у повному обсязі у розмірі невиконаних боржником зобов'язань зі сплати заборгованості всіх видів, щ виникають з основного договору. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлених договором поруки.

Також, відповідно до ч,2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити сум боргу з урахуванням встановленого індекс інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналізуючи дослідженні докази та враховуючи наведені норми закону, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ПАТ «АКБ «Капітал» в частині стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 основної суми заборгованості та процентів за кредитним договором в розмірі 139 404.41 доларів США, пені та штрафу у розмірі 465 051.39 грн. підлягають задоволенню.

Судом також встановлено, що 18 травня 2007 року з метою забезпечення виконання, зобовязань за договором про надання споживчого кредиту №19 від 18 травня 2007 року, між ВАТ «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки №19-1 (т. 1 а.с. 10-17).

Згідно п.2.1, п.2.2. та п.7.2 зазначеного договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно квартира трикімнатна, загальною площею 66.7 кв.м., житловою площею 45.5 кв.м., розташована за адресок АДРЕСА_1.

У той же час, ч. 1 сг.35 Закону України «Про іпотеку» та п.8.2. договору іпотеки №19-1 від 18.05.2007 року (т.1 а.с. 14) передбачають, що в разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу по усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, він вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до закону.

Однак на підтвердження виконання зазначених вимог закону та договору іпотеки позивачем не надано суду відповідної вимоги, направленої ОСОБА_1 Копія опису із зазначення як вкладення лист повідомлення не є належним доказом в розумінні ст.58 ЦПК України, оскільки не містить інформації щодо змісту цього листа (т.1 а.с.25). Тому суд позбавлений можливості дати оцінку дотриманню позивачем процедури, встановленої ч. 1 ст.35 Закону України «Про іпотеку», що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову в частині звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення мешканців відповідної квартири.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і порядку, передбачених законом. Статтею 39 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців. Разом з тим, ч. 1 ст. 40 цього ж Закону зазначено, що звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. У ч.2 і ч. 3 цієї ж ст.. 40 законодавець встановлює певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передане іпотеку житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотеко держателя або нового власника добровільно звільнити житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільнять житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок, що виселення всіх громадян, що мешкають у житловому приміщенні, на які звернуто стягнення на предмет іпотеки, передбачено в ч. З ст. 109 ЖК України. Проте позивачем не надано суду доказів направлення на адресу ОСОБА_1 письмової вимоги про добровільне звільнення квартири, що є порушенням встановленої законом процедури. У той же час, відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність лише стягнення суми боргу, оскільки інші вимоги позивача не є законними і обґрунтованими. Крім того, одночасне задоволення всіх позовних вимог позивача було б здійсненням стягнення у подвійному розмірі. Тобто, в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки та виселення мешканців з квартири, необхідно відмовити.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стягненню на користь позивача з відповідача підлягає сплачений судовий збір в сумі 1700 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 33, ч. 1 ст.35, ст.40 Закону України «Про іпотеку», ч. 1 ст. 2 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», ст.. ст.. 526,527, 530, 554, 625, 629, 1054 ЦК України, ст. ст.9, 109 ЖК України та керуючись ст. ст. 10, 11, 209,213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк « Капітал» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення мешканців задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» основну суму заборгованості та процентів за кредитним договором у розмірі 139 404,41 (сто тридцять дев'ять тисяч чотириста чотири долара США 41 цент), пеню та штраф у розмірі 465 051,39 (чотириста шістдесят п'ять тисяч п'ятдесят одна гривня 39 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» судовий збір у сумі - 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі - 120,00 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подасться протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення надруковано у нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Суддя Ворошиловського районного

суду м. Донецька ОСОБА_8 П.»

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суд у апеляційної інстанції.

Суддя В. І. Капітонов