Справа № 351/2578/17
Номер провадження №2/351/216/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2018 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

з участю секретаря Равлюк М.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивувала тим, що 31.01.2003 р. було зареєстровано шлюб із відповідачем. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Дальше спільне проживання в шлюбі з відповідачем не склалося по тій причині, що відповідач не поважав її, не займався вихованням дітей та забезпеченням сім'ї. З приводу чого в сім'ї часто виникали сварки та скандали.

Все це призвело до того, що вони стали чужими людьми та припинили спільне проживання. Позивачка переїхала проживати разом із дітьми до своїх батьків.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просить шлюб розірвати, залишити їй шлюбне прізвище «ОСОБА_1», а також, стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 1200 грн. на кожного, щомісячно.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позовних вимог не заперечив.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 30.11.2017р. позивачка разом із двома неповнолітніми дітьми: сином ОСОБА_3, 2004 року народження та донькою ОСОБА_4, 2008 року народження, проживає в господарстві своєї матері; батько- відповідач вихованням дітей не займається, разом з ними не проживає.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення для справи.

В ч. 1 ст. 184 СК України вказано, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, аналізуючи обставини встановлені під час судового розгляду та дослідивши зібрані докази, вважає, що позов підставний і підлягає до повного задоволення, оскільки сторони після укладення шлюбу міцної сім"ї не створили, протиріччя між ними набули стійкого характеру, мирової угоди не уклали, перебування у шлюбі суперечить інтересам позивачки, а шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Також, зважаючи на обов'язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, враховуючи обставини справи, особу відповідача, який позов визнав та відсутні обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, а тому, суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 1200 грн. щомісячно, на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття.

На підставі викладеного та ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 31.01.2003р. виконкомом Задубрівської сільської ради Снятинського району, а/з № 2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці ОСОБА_1 її шлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 1200 грн. щомісячно, на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 11.12.2017 року.

У відповідності зі ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704,80 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Калиновський М.М.