Справа № 509/3877/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді Гандзій Д.М.

присяжних : Абабіна А.А., Агеєнка С.М.

при секретарі Задеряка Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою Барабойського психоневрологічного будинку-інтернату про визнання недієздатною особи, -

В С Т А Н О В И В :

4 жовтня 2017 року, до суду звернулася представниця заявників з вказаною заявою, в якій зазначила, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом ІІ групи загального захворювання безстроково згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААВ № 808446 від 04.10.2016 р. та з 01.10.2013 р. по сьогодні проживає і знаходиться на повному державному утриманні у Барабойському психоневрологічному будинку-інтернаті за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, с. Барабой, вул. Садова, 8 з діагнозом «шизофренія - проста форма». При чому, хвора ОСОБА_3 має низький запас знань та уявлень, і на сьогодні, психічний стан здоров'я хворої погіршився, що у відповідності до ст. 39 ЦК України дає підстави для визнання її судом недієздатною, про що представниця заявників просить у своїй заяві.

В судове засідання представниця заявників не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, надавши до суду письмову заяву, в якій повністю підтримала свої вимоги та проханням про слухання справи за її відсутності (а.с. 13).

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено - суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 ЦПК України - заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у наркологічному або психіатричному закладі - за місцезнаходженням цього закладу.

Статтею 296 ЦПК України передбачено, що заяву про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подано членами її сім'ї, органом опіки та піклування, наркологічним або психіатричним закладом. Заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України - у заяві про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи мають бути викладені обставини, що свідчать про психічний розлад, істотно впливають на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, чи обставини, що підтверджують дії, внаслідок яких фізична особа, яка зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо, поставила себе чи свою сім'ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов'язана утримувати, у скрутне матеріальне становище.

Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров'я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу (ст. 298 ЦПК України).

Часинами 6,7 статті 300 ЦПК України встановлено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п'ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.

Згідно із ст.ст. 39-41 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун.

Згідно ч. 3 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 28.03.1972 р. «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» - від заявника повинні бути витребувані дані про психічну хворобу, недоумство громадянина або зловживання спиртними напоями чи наркотичними засобами. Даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров`я, виписка з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними закладами. В справах про визнання громадян обмежено дієздатними такими даними можуть бути акти міліції і громадських організацій, рішення товариських судів та інші докази, які підтверджують факти зловживання спиртними напоями або наркотичними засобами, а також, що громадянин ставить себе і свою сім`ю в тяжке матеріальне становище.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом ІІ групи загального захворювання безстроково згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААВ № 808446 від 04.10.2016 р. та з 01.10.2013 р. по сьогодні проживає і знаходиться на повному державному утриманні у Барабойському психоневрологічному будинку-інтернаті за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, с. Барабой, вул. Садова, 8 з діагнозом «шизофренія - проста форма». При чому, хвора ОСОБА_3 має низький запас знань та уявлень, і на сьогодні, психічний стан здоров'я хворої погіршився.

Ухвалою суду від 13.12.2017 р. по даній справі була призначена стаціонарна судово-психіатрична експертиза, проведення якої було доручено КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» та на вирішення експертів поставлені питання : чи страждає ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 хронічним, стійким психічним захворюванням ? Якщо ОСОБА_3 страждає хронічним, стійким розладом, то чи здатна вона усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними ?

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 1 від 06.02.2018 р. - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на теперішній час страждає стійким хронічним психічним захворюванням «шизофренією, проста форма, безперервного типу перебігу, із стійким сформованим дефектом» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F20.60 за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), у зв'язку з чим - нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 потребує встановлення над нею опіки (а.с. 20-23).

На підставі викладеного, суд вважає, що в матеріалах справи є достатні підстави для визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною.

Керуючись ст.ст. 293,295,296,298,300 ЦПК України, ст. 39-41 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1.Заяву Барабойського психоневрологічного будинку-інтернату про визнання недієздатною особи - задовольнити ;

2.Визнати недієздатною ОСОБА_3 (ІПН : НОМЕР_1), яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі, зареєстровану і проживаючу в Барабойському психоневрологічному будинку-інтернаті за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, с. Барабой, вул. Садова, 8.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Гандзій Д.М.

Присяжні: Абабін А.А.

Агеєнко С.М.