Справа № 272/9/18
Провадження № 2-н/272/3/18
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

25 січня 2018 року

Суддя Андрушівського районного суду Житомирської області Карповець В.В, розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) аліментів у твердій грошовій сумі, -

встановив:

Заявник звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Також в поданій заяві заявник просить відкликати раніше виданий виконавчий лист.

Як вбачається зі змісту заяви, оригіналів та копій доданих до неї документів, за рішенням Андрушівського районного суду від 25.03.2015 року з ОСОБА_2 стягуються на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходів), починаючи з 4 березня 2015 року і до його повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У звязку з тим, що мінімальний розмір аліментів на дитину підвищено, заявниця просить збільшити розмір стягнутих аліментів.

Стаття 161 ЦПК України містить вичерпний перелік вимог, які можуть бути заявлені при видачі судового наказу і вимоги про збільшення розміру аліментів в даний перелік не входять, а отже заявлені вимоги належить розглядати в порядку позовного провадження на підставі ст.ст.174-246 ЦПК.

Відповідно до п.3 ч.1 статті 165 ЦПК суддя відмовляє у видачі судового наказу у разі якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього кодексу.

Окрім того, згідно ч.3 ст.165 ЦПК суддя відмовляє у видачі судового наказу у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємоповязані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про неможливість видачі судового наказу по даній заяві в звязку з порушенням вимог ст.ст.161,165 ЦПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 161,163,165,166, 261,353 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Розяснити ОСОБА_1, що відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою у порядку наказного провадження.

Розяснити ОСОБА_1, про можливість звернення з вимогами викладеними в поданій про видачу судового наказу заяві у позовному порядку.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з моменту її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.п 15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя:ОСОБА_4