Справа № 303/2294/16-ц
ряд. стат. звіту - 29
РІШЕННЯ

Іменем України

26 січня 2018 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого-судді Пак М.М.

секретар судового засідання Тромпак В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди , -

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги мотивує тим, що 27 вересня 2015 року о 12 годині 00 хвилин на 771 км. автодороги Київ-Чоп, автомобіль марки Mercedes-Benz, Е 320, державний номерний знак SO639AR, під керуванням ОСОБА_2, виїжджаючи із другорядної дороги на перехрестя, не надав перевагу в русі транспортному засобу Ranault Logan, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, який рухався у напрямку м.Свалява та допустив зіткнення на перехресті. На місце ДТП були викликані співробітники ДАІ та складено на ОСОБА_2 адміністративний протокол серії АП1 №455634 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а 15 жовтня 2015 року Мукачівським міськрайонним судом, він визнаний винним в даній дорожньо - транспортній пригоді. Так, після події він, ОСОБА_1, звернувся з заявою про настання страхового випадку до Зелена карта, де була застрахована відповідальність ОСОБА_2, водія транспортного засобу марки Mercedes-Benz, Е 320, державний номерний знак SO639AR - учасника ДТП, поліс ОК/006/НОМЕР_2. Транспортний засіб був оглянутий незалежним експертом ОСОБА_3 та підготовлено ремонтну калькуляцію про матеріальні збитки автомобіля марки Ranault Logan, державний номерний знак НОМЕР_1, з детальним описом всіх деталей, які необхідно виконати під час відновлювальних робіт. Така вартість ремонту автомобіля складає - 152993 грн. 07 березня 2016 року він (ОСОБА_1І.) звернувся з письмовою претензією до ОСОБА_2 про добровільне відшкодування йому майнової шкоди в розмірі 101 793, 34 грн., однак жодної відповіді від останнього не отримав. Так, розмір матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню визначена у межах фактично понесених та документально підтверджених завданих збитків. Сума відшкодування визначена з такого розрахунку: відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована в страховій компанії Зелена карта, де вона виплатила йому суму у розмірі максимального ліміту 51200 грн., а залишкова сума по збитку, яку має відшкодувати ОСОБА_2 складає 101 793, 24 грн. Також діями відповідача йому (ОСОБА_1І.) була спричинена інша матеріальна шкода - вартість сплачена ним ТОВ Форвад автоцентр - 2170,00 грн. і послуги таксі - 4200,00 грн. Крім матеріальної шкоди, діями відповідача ОСОБА_2 йому спричинена моральна шкода, яка виразилась в душевних стражданнях, пригнічений стан, внаслідок чого порушився звичайний ритм життя. Розмір заподіяної моральної шкоди визначити важко, але він має хоча б частково компенсувати ті емоційні страждання та незручності, які в їхній сім'ї довелося пережити до сьогоднішнього часу. Тому заподіяну моральну шкоду оцінює в 20 000 грн. На підставі вищенаведеного звертається до суду та просить стягнути з ОСОБА_2 на його (ОСОБА_1І.) користь, грошові кошти за відшкодування завданої матеріальної шкоди спричинені внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 155 893,00 грн., моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. та судові витрати в розмірі 1760 грн.

08 грудня 2017 року від позивача по справі надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій він просить стягнути з ОСОБА_2 - 193 459,28 грн., з яких : 155 893 грн. - витрати за завдану матеріальну шкоду; 37566,28 грн. - інфляційні втрати за 2016 рік та 10 місяців 2017 року.

-2-

Представник позивача - ОСОБА_4 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, збільшені позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підтримує та просить суд їх задоволити у повному обсязі.

Представник відповідача - ОСОБА_5 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності відповідача, позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні. З поданих ним заперечень та заяви вбачається, що позов є необгрунтований, надуманий та безпідставний. Вказує також на те, що позивачем не надано жодного належного доказу вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, завданої майнової шкоди. Не зрозумілим є і сплата позивачем сум ТОВ "Форвард автоцентру", підстав їх виникнення, необхідність та яке вони мають відношення до ДТП. Недоведеними є і сума витрат на поїздки позивача на роботу громадським транспортом, їх кількість, час, дата, тривалість, вартість і взагалі необхідність таких поїздок на роботу до дружини та до хворого батька. Поїздки ж на таксі не є вимушеними обставинами, пов'язані з пошкодженням власного транспортного засобу. Також з позову не прослідковується заподіяння позивачеві будь-яких моральних страждань, нічим не доведено його душевні страждання. Крім того, за клопотанням позивача судом було призначено по справі судову експертизу, чим саме сторона позивача визнала відсутність у неї належних та допустимих доказів. Однак, дана судова експертиза не була проведена через невиконання позивачем вимог судового експерта, через що експертизу не було проведено.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що згідно копії Довідки за № 73397137 про дорожньо-транспортну пригоду, на М-06 771 км. автодороги Київ-Чоп, 27 вересня 2015 року, сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля марки Mercedes-Benz E-320, реєстраційний номерний знак SO639AR, та автомобіля марки Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.6-7).

ОСОБА_6 Мукачівського міськрайонного суду від 15 жовтня 2015 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 340 грн. ОСОБА_6 встановлено, що 27 вересня 2015 року о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_2 в м.Мукачево на 771 км. автодороги Київ-Чоп, керуючи транспортним засобом марки Mercedes E-320, номерний знак Словацької Республіки SO639AR, виїжджаючи з другорядної дороги на перехрестя, не надав дорогу транспортному засобу марки Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, внаслідок чого допустив зіткнення з вищевказаним транспортним засобом (а.с.9).

Відповідно до частини 6 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Пунктом 31.1 статті 31 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що розмір шкоди, повязаної із пошкодженням матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства.

Відшкодування вартості пошкодженого майна на суму заявлених вимог має бути підтверджено у визначеному законом порядку.

Також, згідно статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», проведення оцінки майна є обовязковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених Законом.

З копії Звіту про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу №098/10/15 надано суб'єктом оціночної діяльності фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 від 08 жовтня 2015 року вбачається, що вартість майнової шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу Renault Logan 1,5 CRDI, державний номерний знак НОМЕР_1 без врахування ВТВ становить 152 993 грн. (а.с.10-34).

-3-

Відповідно до рахунків на оплату за № ФС49029, №ФС48993 та № ФС48992 від 09 грудня 2015 року наданих Товариством з обмеженою відповідальністю Форвард автоцентр та фіксальних чеків доданих до них, ОСОБА_1 поніс витрати на автомобіль марки Renault Logan 1,5 CRDI, державний номерний знак НОМЕР_1 в розмірі 2170 грн. (а.с.35, 36, 37).

З копії Довідки за №030 від 22 березня 2016 року виданої Директором ППФ Глобус вбачається, що ОСОБА_4 працює в приватному підприємстві Глобус, яке знаходиться в с.Голубине, буд.№163 а, Свалявського району (а.с.38).

Відповідно до копії Довідки за № 1005//02-30 від 11 березня 2016 року, виданої Ракошинською сільською радою Мукачівського району, згідно погосподарської книги №26 стор. 63-64 за 2011-215 рр., за адресою: с.Руське, вул.Духновича, №19, зареєстрований ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.38).

Відповідно до Довідки від 11 березня 2016 року, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Перебуває на обліку в онкокабінеті з 26 лютого 2015 року. Діагноз: захворювання сичовидної кишки (а.с.39).

07 березня 2016 року адвокатом ОСОБА_8 було направлено ОСОБА_2 Претензію, щодо досудового врегулювання спору, про добровільне відшкодування спричиненої ним матеріальної та моральної шкоди ОСОБА_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 27 вересня 2015 року.

Відповідно до Довідки за №05-10/345 виданої начальником відділу соціальної статистики управління статистики у Мукачівському району Головного управління статистики у Закарпатській області ОСОБА_9 від 06 грудня 2017 року, індекс інфляції за 2016 рік склав ? 112,4, а за 10 місяців 2017 року - 112,5*.

Відповідно до частини 1 статті 386 Цивільного кодексу України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності, а частиною 3 статті 386 цього Кодексу встановлено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Так, загальними умовами відповідальності за завдану шкоду є: наявність шкоди. За відсутності цього не виникають і самі деліктні зобовязання. Наявність шкоди і її розміри доводить потерпілий; протиправність дій того, хто завдав шкоду. За загальним правилом, шкода, заподіяна правомірними діями, відшкодуванню не підлягає, якщо інше не встановлене законом (до таких винятків відноситься, наприклад, відшкодування шкоди, заподіяної в стані крайньої необхідності); причинний зв'язок між протиправними діями правопорушника і шкодою, яка виникла. Для виникнення деліктних зобовязань необхідний безпосередній причинний зв'язок між цими явищами, тобто протиправні дії повинні породжувати шкідливий результат; вина, того, хто завдав шкоду. При цьому закон виходить із презумпції вини того, хто завдав шкоди. Якщо потерпілий довів наявність шкоди, то той, хто завдав її, повинен довести відсутність своєї вини.

Частинами 1 та 2 статті 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 2 ОСОБА_6 Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суд бере до уваги, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до статті 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

-4-

Відповідно до висновку Верховного Суду України, який міститься в ОСОБА_6 від 20.01.2016 року у справі №6-2808цс15, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 постановою Мукачівського міськрайонного суду від 15 жовтня 2015 року, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 340 грн. Так, при винесені судом даної постанови встановлено, що 27 вересня 2015 року о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_2 в м.Мукачево на 771 км автодороги Київ-Чоп, керуючи транспортним засобом марки Mercedes E-320, номерний знак Словацької Республіки SO639AR, виїжджаючи з другорядної дороги на перехрестя, не надав дорогу транспортному засобу марки Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, внаслідок чого допустив зіткнення з вищевказаним транспортним засобом. Тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, про стягнення матеріальної шкоди з відповідача підлягають до задоволення, оскільки такі є прямими збитками в розумінні статті 22 Цивільного кодексу України.

При вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 3, 4 та 5 статті 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

Відповідно до пункту 3 ОСОБА_6 Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" №4 від 31.03.1995 р. - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно пункту 9 ОСОБА_6 Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з врахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено спричинення моральної шкоди, в чому полягали психічні та фізичні страждання, та необгрунтовано розмір моральної шкоди. Тому суд відмовляє в цій частині позовних вимог.

Щодо стягнення з відповідача інфляційних витрат, то суд приходить до наступного висновку.

У частині другій статті 625 ЦК України передбачено обовязок боржника, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Однак, положення статті 625 ЦК України не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, адже відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобовязанням, яке виникає із зобовязальних відносин.

Враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав до часткового задоволення даного позову.

Згідно статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

-5-

Керуючись ст.ст. 12, 141, 223 ч.4, 258, 259, 263-265, 268, 280, 284 ЦПК України, ст.ст.22, 1166, 1187 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: с.Н.Давидково, вул.Духновича, буд.№188, Мукачівського району, Закарпатської області, на користь ОСОБА_1, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_3, кв.№4, Свалявського району Закарпатської області в рахунок відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди - 152 993 (сто п'ятдесят дві тисячі дев'ятсот дев'яносто три) гривні 24 копійки та 2170 (дві тисячі сто сімдесят ) гривень завданих матеріальних збитків.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: с.Н.Давидково, вул.Духновича буд.№188, Мукачівського району, Закарпатської області, на користь ОСОБА_1, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_3, кв.№4, Свалявського району Закарпатської області - 1551 (одну тисячу п'ятсот п'ятдесят одну) гривні 63 копійки сплаченого судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його складення.

Головуючий М.М.Пак