Справа № 750/8526/18
Провадження № 2/750/2180/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Требух Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Будаш М.В.,

справа №750/8526/18

позивач ОСОБА_1

відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3

третя особа без самостійних вимог орган опіки та піклування Деснянської районної у місті Чернігові ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом визнання осіб такими, що втратили право на користування квартирою

за участі позивача, його представника,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду м.Чернігова з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщення. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що відповідачі чинять їй перешкоди у користуванні своєю власністю, відповідач ОСОБА_2 створює нестерні умови проживання, витрати по сплаті комінальних послуг відповідачі не несуть, добровільно звільнити квартиру відповідачі не бажають, хоча мають у власності інше житло.

Відповідчем було надано відзив на позову заяву, з якого вбачається, що ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечує, зазначає, що вона та її син ОСОБА_4 вселилися та були зареєстровані у вказаній квартирі як члени сім»ї ( дружина сина, онук) позивача, частину комунальних послуг вона сплачує, на підтвердження чого надано копії квитанцій.

Ухвалою суду від 29 серпня 2018 року відкрито провадження по справі.

В судовому засіданні позивач, її представник позов підтримали та просили суд його задовольнити.

Відповідач проти задоволення позову заперечувала, в судове засідання 17.12.2018 року надала клопотання про відкладення розгляду справи, однак судом в задоволенні вказано клопотання відмовлено.

Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи за його відсутності, при розгляді справи та винесенні рішенні просить врахувати інтереси неповнолітньої дитини.

Заслухавши пояснення сторін. Допитавши свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, дослідивши матеріали справи, оглянувши цивільну справу № 750/1854/16-ц, судом встановлено наступне.

Позивач є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу та договору міни, які вона уклала 06.11.2006 року.

Відповідач, з листопада 2004 року перебувала в шлюбі із сином позивача ОСОБА_8, який розірвано рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 19.10.2015 року.

Відповідач ОСОБА_2 вселилася в спірну квартиру разом із чоловіком (ОСОБА_8 П.) та їхнім спільним сином співвідповідачем ОСОБА_3 Як вбачається з відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Чернігівській області ОСОБА_2 у спірній квартирі АДРЕСА_2 зареєстрована з 23.09.2008 року.

Відповідно до частини першої статті 405 Цивільного кодексу України (далі ЦК) члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. ( ч.2 ст.405 ЦК України).

Статтею 156 Житлового кодексу Української РСР передбачено, що за членом сімї власника жилого будинку (квартири) визнається рівне з власником цього жилого будинку (квартири) право користування ним, за умови якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі

вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На

вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не

потрібно. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи,

зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення

сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх

права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди

між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про

безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин

застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Відповідач частково несе обов»язок щодо утримання квартири та сплачує за надані послуги, що підтверджується наданими копіями квитанцій та не спростовано позивачем.

Позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_2 створює їй нестерпні умови до проживання, однак вказане не є підставою для визнання особи втратившою право на користування житлом. Крім того, в судовому засіданні було встановлено, підтверджено свідком ОСОБА_8, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають в спірній квартирі з весни 2018 року, свої речі та речі сина ОСОБА_2 вивезла.

Отже, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 258-260, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_2), ОСОБА_3, законним представником якого є ОСОБА_2, відмовити.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення виготовлено 22.12.2018 року.

Суддя Н.В.Требух