Справа № 462/6/18
УХВАЛА

09 січня 2018 року суддя Залізничного районного суду м.Львова Палюх Н.М., вивчивши подання старшого державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Залізничного ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням згідно якого просить тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань по виконавчому листу №2-448/11 від 14.02.2011р., виданому Франківським районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ЗАТ СК «АРМА» 16785,95 грн.

Однак, вивчивши подання, вважаю, що воно не відповідає вимогам п. 5 ч.3 ст. 175 ЦПК України, відповідно до яких, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, слід зазначити, що відповідно до правової позиції, викладеній у листі Верховного суду України від 01 лютого 2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» п.5 передбачено, що про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника.

Як вбачається з подання та долучених до нього документів, в ньому відсутнє підтвердження про повідомлення боржника про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Також, як вбачається із подання, державний виконавець не зазначає захід, який просить застосувати до боржника, а саме чи тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України застосовувати з вилученням паспортного документа чи без такого.

За змістом положень ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Разом з тим, положеннями ч. 9 ст. 10 ЦПК України передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

З огляду на те, що Розділом VI «Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України не врегульовано питань щодо залишення подання без руху у зв'язку з недодержанням вимог, регламентованих, зокрема, у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, враховуючи положення ч. 9 ст. 10 ЦПК України, вважаю за можливе застосувати у даному випадку загальні норми цивільно-процесуального закону стосовно залишення без руху.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 10, 185, 259, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Подання старшого державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження громадянина України ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України - залишити без руху, надавши державному виконавцю для усунення недоліків десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали про залишення подання без руху.

Розяснити державному виконавцю, що у разі не усунення недоліків у встановлені строки, подання вважається неподаним і повертається заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: