Справа № 219/427/18
Провадження №2-н/219/110/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

17.01.2018р. cуддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Давидовська Т.В., розглянувши матеріали за заявою Приватного підприємства «ВІЛС» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за комунальні послуги в розмірі 12 080,65 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «ВІЛС» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на свою користь заборгованості за надані комунальні послуги за період з жовтня 2007 року по грудень 2017 року в розмірі 12 080,65 грн., а також судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з розрахунку заборгованості, заявлені вимоги виходять за межі строку позовної давності, визначених ст.257 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 Про практику розгляду судами заяв у порядку наказаного провадження, наявність спору про право є підставою для відмови у відкритті провадження за заявою про видачу судового наказу якщо з доданих документів вбачається пропуск позовної давності така вимога може бути розглянута тільки у позовному провадженні.

Відповідно до п.10 зазначеної Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Цивільний процесуальний кодекс України не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки, він видається лише за умови безспірності вимог.

Таким чином, у зв'язку з тим, що з наданих заявником документів вбачається пропуск позовної давності та враховуючи неможливість часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, вимога щодо стягнення заборгованості не може бути визнана судом безспірною. З огляду на викладене, зазначена заява не підлягає розгляду у порядку наказаного провадження у зв'язку із наявністю спору про право.

Відповідно до вимог п. 5 ч.1 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для предявлення позову в суд за такою вимогою.

За таких обставин, суддя вважає за необхідне відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу, та роз'яснити заявникові, що відповідно до п. 3-6 ч. 2 ст. 166 Цивільного процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись п. 5 ч.1 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви Приватного підприємства «ВІЛС» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за комунальні послуги в розмірі 12 080,65 грн.

Роз'яснити заявнику право на звернення до суду в позовному порядку.

На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом п'ятнадцяти днів.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Т.В. Давидовська