КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року місто Київ.

Справа 370/568/16-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/824/3805/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:головуючого Желепи О.В., суддів Іванченка М.М. Рубан С.М., секретар судового засідання Задерей І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 30 серпня 2018 року (у складі судді Унятицького Д.Є., інформація про дату складання повного тексту рішення відсутня )

в справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тесса Плюс», ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, Управління Дежгеокадастру у Макарівському районі Київської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «КСК Груп», Служби автомобільних доріг у Київській області, треті особи - Пашківська сільська рада Макарівського району Київської області, Макарівська районна державна адміністрація про визнання недійсними та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки, скасування кадастрових номерів та скасування державної реєстрації земельних ділянок, -

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд міста Києва, Апеляційний суд Київської області та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

За змістом повідомлення, розміщеного в газеті «Голос України», днем початку роботи Київського апеляційного суду визначено 03 жовтня 2018 року.

Таким чином, справа підлягає розгляду Київським апеляційним судом.

У березні 2016 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі рішення 5 сесії 22 скликання Пашківської сільської ради н.д. Макарівського району Київської області від 13 жовтня 1995 року сільськогосподарському пайовому товариству «Перемога» с.Пашківка Макарівського району Київської області 15 листопада 1995 року виданий Державний акт на право колективної власності на землю серії НОМЕР_4, на загальну площу 3115,3 гектари в межах згідно з план-схемою та у постійне користування передано 645,9 га в межах згідно з планом землекористування. Відповідно до основного списку згідно схеми розпаювання членам СПП «Перемога» видані сертифікати на право на земельну частку (пай): ОСОБА_12 (спадкоємицею якого є ОСОБА_3.), ОСОБА_10 (спадкоємицею якої є ОСОБА_3.), ОСОБА_13 (спадкоємцями якої по1/2 частці є ОСОБА_1 та ОСОБА_2), ОСОБА_4, ОСОБА_14 (спадкоємцем якої є ОСОБА_15.). Відповідно до протоколу №3 від 28 грудня 1999 року членами СПП «Перемога» затверджені додаткові списки осіб, що мають право на земельну частку (пай), які не були включені до основного списку. До нього включено ОСОБА_6 та відповідно до протоколу №4 від 23 січня 2000 р. ОСОБА_16 (спадкоємицею якої є ОСОБА_5.). Згідно зі схемою розпаювання земель ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виділена в натурі земельна частка (пай) за №298, ОСОБА_3 №570 та № 569, ОСОБА_6 №624, ОСОБА_4 № 296, ОСОБА_5 № 298, ОСОБА_15 № 575 . 25 вересня 2006 року між Пашківською сільською радою та Науково-виробничою фірмою «Нові технології - ГІС» м. Херсон укладений договір про розроблення технічної документації із землеустрою на виготовлення державних актів. Виконавець свої зобов'язання згідно умов договору в повному обсязі не виконав, була розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки власникам сертифікатів на земельну частку (пай) із земель колишньої колективної власності та присвоєні кадастрові номери: ОСОБА_1 № НОМЕР_12, ОСОБА_17 (спадкоємець ОСОБА_2) - НОМЕР_1, ОСОБА_4 - № НОМЕР_2, ОСОБА_5 - НОМЕР_13. Згідно розпорядження Макарівської районної державної адміністрації №1344 від 19 грудня 2006 року вищезазначені земельні ділянки передані у власність власникам земельних часток (паїв) в межах Пашківської сільської ради. Оскільки державні акти позивачі не отримали, то звернулися до Управління Держземагентства у Макарівському районі для отримання витягів з Державного земельного кадастру для подальшої реєстрації свого права власності, але отримали відмови: №РВ-014 від 08 грудня 2014 року оскільки земельна ділянка ОСОБА_1 перетинається із земельною ділянкою ОСОБА_9 кадастровий номер НОМЕР_9, площа співпадає на 45,7404%; з ділянкою ОСОБА_18 кадастровий номер НОМЕР_3, площа співпадає на 16,2442%; з ділянкою ОСОБА_8 кадастровий номер НОМЕР_6, площа співпадає на 13,0206%; з ділянкою ОСОБА_18 кадастровий номер НОМЕР_5, площа співпадає на 24.9899%; №РВ-015 від 03 червня 2015 року оскільки земельна ділянка ОСОБА_2 має перетин ділянки з ділянкою ОСОБА_18, кадастровий номер НОМЕР_5, площа співпадає на 18,4481%; з ділянкою ОСОБА_9 кадастровий номер НОМЕР_9, площа співпадає на 39,6493%; з ділянкою ОСОБА_8 кадастровий номер НОМЕР_6 площа співпадає на 22,9401%; з ділянкою ОСОБА_18 кадастровий номер НОМЕР_3, площа співпадає на 18,9641%; №РВ-015 від 04 червня 2015 року оскільки земельна ділянка ОСОБА_5 має перетин з ділянкою ТОВ «Теса Плюс» кадастровий номер НОМЕР_10, площа співпадає на 98,0223%; з ділянкою Служби автомобільних доріг у Київській області, кадастровий номер НОМЕР_11, площа співпадає на 0,8995%; №РВ-015 від 04 червня 2015 року оскільки земельна ділянка ОСОБА_4 має перетин з ділянкою ОСОБА_18, кадастровий номер НОМЕР_7 площа співпадає на 65,6584%, з ділянкою ОСОБА_8 кадастровий номер НОМЕР_6, площа співпадає на 29,3477%, з ділянкою ОСОБА_8 кадастровий номер НОМЕР_8, площа співпадає на 4,9939%. При розробленні технічної документації із землеустрою землевпорядною організацією ФОП ОСОБА_19 надано відмови: №РВ-015 від 03 червня 2015 року оскільки земельна ділянка ОСОБА_3 перетинається з ділянкою ТОВ «Теса Плюс» кадастровий номер НОМЕР_10, площа співпадає на 100% (накладка); №РВ-015 від 03 червня 2015 року оскільки земельна ділянка перетинається з ділянкою «Теса Плюс» кадастровий номер НОМЕР_10, площа співпадає на 100% (накладка); №РВ- 015 від 03 червня 2015 року оскільки земельна ділянка ОСОБА_15 має перетин з ділянкою ТОВ «Теса Плюс», кадастровий номер НОМЕР_10, площа співпадає на 28,6353%; №РВ-015 від 03 червня 2015 року оскільки земельна ділянка ОСОБА_6 має перетин з ділянкою TOB «КСК Груп», кадастровий номер НОМЕР_14, площа співпадає на 99,7163% . Оскільки відповідачі не мали прав на отримання земельних ділянок часток (паїв), які перебували у сільськогосподарському підприємстві «Перемога» просили:

1)Визнати недійсними та скасувати державні акти на право власності на земельні ділянки видані на ім'я ОСОБА_18 з кадастровими номерами НОМЕР_5, НОМЕР_17, НОМЕР_18, НОМЕР_3, НОМЕР_7; ОСОБА_9 з кадастровими номерами НОМЕР_9, ОСОБА_8 з кадастровими номерами НОМЕР_6, НОМЕР_8.

2)Скасувати запис в Книзі записів державної реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі про державну реєстрацію права власності ОСОБА_18, ОСОБА_9, ОСОБА_8.

3)Скасувати розпорядження Макарівської РДА від 10 липня 2008 року №2614 &q?же;Про передачу на праві постійного користування земельних ділянок Службі автомобільних доріг у Київській області під розміщення існуючої автомобільної дороги Т-10-19 Феневичі- Бородянка-Макарів-Бишів в межах Пашківської сільської ради&q?нк;.

4)Визнати недійсним державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії НОМЕР_16, виданий на підставі розпорядження Макарівської РДА від 10 липня 2008 року №2614, яким посвідчується право власності Служби автомобільних доріг у Київській області на земельну ділянку площею 11,1987 га, цільове призначення - під розміщення існуючої автомобільної дороги Т-10-19 Феневичі-Бородянка-Макарів-Бишів.

5)Скасувати запис 00045 в Книзі записів державної реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі про державну реєстрацію прав власності Служби автомобільних доріг у Київській області на земельну ділянку площею 11,1987 га, цільове призначення - під розміщення існуючої автомобільної дороги Т-10-19 Феневичі-Бородянка-Макарів-Бишів на території Пашківської сільської ради, кадастровий номер НОМЕР_15.

6)Скасувати договір купівлі-продажу земельної ділянки від 14 травня 2008 року №1273.

7)Визнати недійсним державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії НОМЕР_19, виданий на підставі договору купівлі - продажу земельної ділянки №1273 від 14 травня 2008 року, яким посвідчується право власності TOB «КСК Груп» на земельну ділянку площею 19,2163 га, цільове призначення - для житлової забудови і промисловості.

8)Скасувати запис 35 в Книзі записів державної реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі про державну реєстрацію права власності ТОВ «КСК Груп» на земельну ділянку площею 19,2163 га, цільове призначення - для житлової забудови і промисловості, на території Пашківської сільської ради, кадастровий номер НОМЕР_14.

9) Скасувати договір купівлі-продажу від 13 квітня 2010 року №1328 про перехід права власності від ТОВ «КСК Груп» до ТОВ «Теса Плюс».

10)Визнати недійсним державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії НОМЕР_20, виданий на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16 травня 2008 року №1334, яким посвідчується право власності ТОВ «КСК Груп» на земельну ділянку площею 325,3946 га, цільове призначення - для фізичної культури та спорту.

11)Скасувати запис 329 в Книзі записів державної реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі про державну реєстрацію права власності ТОВ «КСК Груп» на земельну ділянку площею 325,3946 га, цільове призначення для фізичної культури та спорту, на території Пашківської сільської ради, кадастровий номер НОМЕР_10.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 30 серпня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тесса Плюс», ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, Управління Дежгеокадастру у Макарівському районі Київської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «КСК Груп», Служби автомобільних доріг у Київській області, треті особи - Пашківська сільська рада Макарівського району Київської області, Макарівська районна державна адміністрація про визнання недійсними та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки, скасування кадастрових номерів та скасування державної реєстрації земельних ділянок відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, 17 жовтня 2018 року позивачі звернулись з апеляційною скаргою, в якій просили його скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, заявники посилались на те, що Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свої позовні вимоги звертали до відповідачів ОСОБА_9 , що є власником земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_21; ОСОБА_18, що є власником земельних ділянок з кадастровими номерами: НОМЕР_5; НОМЕР_3;ОСОБА_8,що є власником земельної ділянки з кадастровим номером : НОМЕР_22.

Позивач ОСОБА_5 свої позовні вимоги звертала до відповідачів: TOB «ТЕССА ПЛЮС», що є власником земельної ділянки з кадастровим номером: НОМЕР_10; та Служби автомобільних доріг у Київській області земельна ділянка з кадастровим номером -НОМЕР_11.

Позивач ОСОБА_6 свої позовні вимоги звертав до відповідача: TOB «КСК ГРУПП», що є власником земельної ділянки з кадастровим номером : НОМЕР_23.

Позивач ОСОБА_3 свої позовні вимоги звертала до відповідачів: ТОВ «ТЕССА ПЛЮС», що є власником земельної ділянки з кадастровим номером: НОМЕР_24.

Вказали на те, що суд , приймаючи вищезазначене рішення зазначив, що Позивачі - Апелянти підстави набуття відповідачами прав на спірні земельні ділянки не оспорюють.

Таке мотивування Бородянського районного суду Київської області при прийнятті оскаржуваного рішення від 30.08.2018 року є не припустимим і позивачі вважають, що його ухвалено з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, що підтверджується наступним:

Скаржники зазначили, що суд першої інстанції , фактично не з'ясував та не врахував всіх фактичних обставин справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, не сприяв повному, всебічному,об'єктивному та неупередженому розгляду справи.

Вказали на те, що дане рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи , суперечить чітко визначеним вимогам матеріального права України, а тому на думку позивачів, є незаконним та необґрунтованим і за таких умов існують всі юридичні підстави скасувати рішення Бородянського районного суду Київської області від 30.08.2018 року по справі за № 370/568/16-ц , повністю та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги позивачів у повному обсязі, виходячи з наступного:

1. Вказуючи, що позивачі мали б оспорювати підстави набуття права відповідачами на спірні земельні ділянки ,суд, на думку позивачів, мав на увазі те, що позивачі повинні були б оскаржувати Рішення Господарського суду Київської області від 29.08.2007 р., оскільки на підставі вказаного рішення було видано державні акти на право власності на земельні ділянки ПП «ПОСП «Перемога», продано ТОВ «КСК ГРУП» земельні ділянки площею 19,2163 га, цільове призначення - для житлової забудови і промисловості, розташованої на території Пашківської сільської ради з кадастровим номером НОМЕР_14 та земельну ділянку площею 325,3946 га, цільове призначення - для фізичної культури та спорту, на території Пашківської сільської ради з кадастровим номером НОМЕР_10, а ТОВ «КСК ГРУП» в свою чергу відчужило іншому відповідачеві ТОВ «ТЕССА ПЛЮС» земельну ділянку площею 325,3946 га, цільове призначення - для фізичної культури та спорту, на території Пашківської сільської ради з кадастровим номером НОМЕР_10. Позивачі не могли оскаржити зазначене рішення суду з наступних причин :

По - перше, про існування даного Рішення Господарського суду , Позивачам стало відомо лише під час розгляду цивільної справи № 370/568/16-ц у 2016 році, а саме коли за клопотанням представника позивачів Макарівським районним судом було витребувано з Відділу Держгеокадастру у Макарівському районі завірені копії технічної документації та копій державних актів на право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_10 та НОМЕР_14 відповідачів TOB «КСК ГРУП» та ТОВ «ТЕССА ПЛЮС», тобто строки оскарження даного рішення минули, позивачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_3, на час ухвалення рішення Господарським судом Київської області не були сторонами в господарському процесі а дане рішення за своїм змістом не порушувало їх права;

По - друге , згідно змісту вищевказаного рішення від 29.08.2007 року, ним не встановлювалось право власності на певні земельні ділянки відповідачів, даним рішенням позивачеві - Макарівській районній державній адміністрації було відмовлено у скасуванні державних актів відповідачів, які видавались раніше, у 2007 році за Рішенням Макарівського районного суду від 14.11.2006 року, яке було скасоване рішенням апеляційного суду Київської області 28 липня 2007 року (т.с.4.стр.80). Оскільки у позові про скасування державних актів Макарівській РДА було відмовлено 29 серпня 2007 року, то Рішення Господарського суду Київської області не могло бути підставою для отримання права власності на земельні ділянки та видачі нових державних актів на них. Що саме спонукало у 2007 році виготовляти нові державні акти на право власності на землю позивачам не відомо.

Щодо позовних вимог які стосуються земельних ділянок , що на даний час належать відповідачам ОСОБА_18, ОСОБА_9, ОСОБА_8 позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 зазначили наступне:

За клопотанням представника позивачів Макарівським районним судом було витребувано з Відділу Держгеокадастру у Макарівському районі завірені копії технічної документації та копій державних актів на право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами ОСОБА_18 - НОМЕР_28; НОМЕР_27: НОМЕР_18: НОМЕР_3: НОМЕР_25, ОСОБА_9 НОМЕР_26:ОСОБА_8 - НОМЕР_6; НОМЕР_8 . Але при ознайомленні з матеріалами справи було виявлено, що державні акти цих відповідачів дублюються, тобто право власності на земельні ділянки були отримані за рішеннями Макарівського суду, а згодом змінювалось функціональне призначення земельних ділянок і підстава набуття теж змінилась на відповідні Розпорядження Макарівської РДА. На думку позивачів це було зроблено тому, що земельні ділянки набувалися за рішеннями суду , де предметом позову було звернення стягнення на земельні ділянки, що суперечило вимогам ст.139 Земельного кодексу України. А у п.2 Листа Верховного Суду України за № 19-3767/0/8-08 зазначалось, що неприпустимим є звернення стягнення на земельні ділянки за рішенням суду в разі невиконання боржником зобов'язань за договором позики та іншими зобов'язаннями з одночасним припиненням на них прав власності боржника і визнання права власності за кредитором.

У рішеннях про звернення стягнення на земельні ділянки позивачі також не були стороною по справі, оскільки земельним ділянкам на які зверталось стягнення було штучно збільшено площу,така дія порушувала баланс площа - якість грунту, цей факт підтверджувався Схемою розпаювання земель СПП «Перемога» яку було виготовлено на замовлення Пашківської сільської ради НВФ «Нові технології - ГІС» м. Херсон , а завірена розробником копія надавалась суду згідно клопотання від 25 березня 2018 року, та всім учасникам справи, третьою стороною,яка не заявляє самостійних вимог , Пашківською сільською радою (з незрозумілих причин у матеріалах справи даний графічний доказ відсутній. Завірена копія даного доказу на даний час знаходиться в Пашківській сільській раді).

Факт штучного збільшення земельних ділянок, первісне розташування земельних ділянок позивачів та наявність в архівному шарі Національної кадастрової системи Державного земельного кадастру України відомостей про кадастрові номери земельних ділянок позивачів, могла б підтвердити землевпорядна експертиза про яку було заявлено представником позивачів , але Бородянським районним судом Ухвалою від 13 березня 2018 року було відмовлено в її призначенні. Скаржники вказала про те, що при винесенням даної Ухвали Бородянським районним судом було виявлено упередженість та не зацікавленість у всебічному та повному розгляді справи в цілому.

Крім того, позивачі зазначили, що в абз.2 п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року за №5 вказано, що за змістом частини третьої статті 61 ЦПК обставини, встановлені під час розгляду справи за позовом про право на майно, не мають обов'язкової сили для осіб, які не брали участі у справі. Такі особи мають право на звернення до суду із самостійним позовом про право на це майно. Разом із тим під час розгляду справи за таким позовом суд враховує обставини раніше вирішеної справи про право на спірне майно незалежно від того, встановлені вони судовим рішенням, що набрало законної сили, у цивільній, господарській або адміністративній справі. Якщо суд дійде інших висновків, ніж ті, що містяться в судовому рішенні щодо раніше вирішеної справи, він має навести відповідні мотиви. При цьому суд має виходити з того, що правові висновки суду і встановлені ним обставини не є тотожними поняттями. Висновки (судження) суду щодо прав і обов'язків сторін, зроблені на підставі встановлених при розгляді справи обставин, не є преюдиціальними.

Отже, скаржники вказали на те, що ухвалюючи оскаржуване Рішення районний суд , фактично не з'ясував та не врахував всіх обставин справи.

В свою чергу, позивачі вказують на те, що обгрунтовуючи свої позовні вимоги та виконуючи приписи ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України вони надали всі докази, що спростовують правомірність набуття відповідачами вище перелічених земельних ділянок у власність та надають докази того, що саме позивачі мають право на земельні ділянки визначені технічною документацією відповідно до Протоколу розпаювання земель СТІП «Перемога» (як правонаступника КСП «Перемога», викопіювань з Схеми паювання земель СПИ «Перемога» яку було розроблено НВФ «Нові технології - ГІС» м. Херсон в 2006 році, та затверджено в установленому законом порядку.

Скаржники зазначили, що матеріали даної справи містять відповідні документи (докази) надані позивачами (апелянтами) як підтвердження викладених обставин (фактів). - Третьою стороною, що не заявляє самостійних вимог, а саме Пашківською сільською радою, відповідно до вимог ст. ст. 76-80, ст.. 181 ЦПК України надані документи (докази),які підтверджують викладені та обґрунтовані вимоги позивачів

Також, заявники скарги вказали на те, що свідок , ОСОБА_20, яка на час розпаювання земель СІНІ «Перемога» , займала посаду сільського голови с. Пашківка, Макарівського району Київської області і фактично проводила розпаювання земель СПП «Перемога» та підписувала віл імені пайовиків технічну документацію , укладала відповідні договори, надавала пояснення суду та своїми показами підтвердила законність вимог позивачів. Її покази суд не врахував та не дав їм належної правової оцінки.

У свою чергу, зазначають скаржники, матеріали зазначеної справи не містять жодних доказів у розрізі розуміння вимог ст.ст.76.77,78,79 ЦПК України наданих відповідачами які б спростовували викладені обставини та обґрунтування позивачів.

Позивачі вважають, що ними надано всі матеріали як документальні так і графічні докази в підтвердження своїх вимог, які судом першої інстанції було грубо проігноровано та не взято до уваги.

Скаржники посилались на те, що оскільки технічну документацію розроблену у 2006 році НВФ «Нові технології ГІС» , державні акти що виготовлялись згідно цієї документації зникли, але залишились кадастрові номери присвоєні земельним ділянкам у 2006 році,Позивачі для оформлення права власності на земельні ділянки, що посвідчувались сертифікатами на право на земельні частки (паї) звернулись до спеціалізованої землевпорядної організації ФОП ОСОБА_19, яка має у встановленому законом порядку всі необхідні дозвільні документи (сертифікати), що підтверджують їх право на виконання такого роду робіт, але на певному етапі, а саме при внесенні відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру отримали відмови в зв'язку з перетином з ділянками відповідачів. Тобто зникла не лише технічна документація а було видалено і кадастрові номери, що вносились в базу ДЗК та Національну кадастрову систему у 2006 році. Порядок скасування кадастрових номерів викладено в п. 6. ст. 16 Закону України «Про державний земельний кадастр» , де вказано, що кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.

Також скаржники зазначили, що земельні ділянки щодо яких Макарівським районним судом винесено рішення про звернення стягнення, а вірніше їх власники, згідно технічної документації НВФ «Нові технології ГІС» , мали інші кадастрові номери та площі земельних ділянок, хоча номери земельних ділянок (їх місце розташування на масиві) згідно Протоколу №1 від 01.04.2006 року Загальних зборів пайовиків СТІП «Перемога» (правонаступника КСП «Перемога» співпадали розташуванням земельних ділянок відповідачів, зокрема ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_4

Підтвердженням викладеного вище, зазначають заявники, є наявні у матеріалах справи докази, що прямо підтверджують викладені обставини,які суд першої інстанції не вивчив не перевірив та виносивши оскаржуване рішення, не надав належної правової оцінки.

Зокрема, вказують позивачі, це підтверджується тим, що в т. 3 на стор. 3 знаходиться графічний доказ, а саме Схема поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) сільськогосподарського пайового підприємства «Перемога», розробленого Київським науково - дослідним та проектним інститутом землеустрою у 2000 році, але даний доказ вклеєний в матеріали справи в згорнутому вигляді і це говорить про те, що судом він не досліджувався, а правова оцінка даного доказу не надавалась.

Позивачі вказують на те, що представники відповідачів у судовому засіданні проти позовних вимог заперечували, зокрема представник відповідача TOB «КСК «ГРУП» ОСОБА_21 та представник відповідача ТОВ «Тесса Плюс» , посилались на те , що вони є добросовісними набувачами, однак той факт , що вони придбали земельні ділянки за договорами купівлі - продажу не підтверджує їх добросовісного набуття, оскільки першим покупцем на земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_10 та НОМЕР_14 було ТОВ «КСК Груп», при придбанні земельних ділянок покупець не міг не побачити того, що продавець отримав земельні ділянки за рішенням суду, зміст якого не визначає визнання права власності за продавцем вищезазначених земельних ділянок.

Як вказано вп.25Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України і розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року за №5 « набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знати про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумних заходів, виявив обережність та обачність для з'ясування правомочностей продавця на відчуження майна. При цьому в діях набувача не повинно бути і необережної форми вини, оскільки він не лише не усвідомлював і не бажав, а й не допускав можливості настання будь-яких несприятливих наслідків», укладаючи договір купівлі - продажу, на думку позивачів, відповідач, ТОВ «КСК ГРУПП», могло б і поцікавитись, звідки у сільськогосподарському підприємстві, яке вважало себе правонаступником колгоспу «Перемога» і займалось виключно сільським господарством виявилось 325,3946 га землі з цільовим призначенням - для фізичної культури та спорту.

Скаржники вважають, що з вищевикладеного випливає, що твердження відповідачів TOB «КСК ГРУП» та ТОВ «ТЕССА ПЛЮС» про те що вони є добросовісними набувачами не є доведеним повністю фактом.

На думку позивачів, при розгляді справи суд допустив однобічність, формалізований підхід, а можливо і зацікавленість у позитивному для відповідачів вирішенні справи. До таких висновків позивачі прийшли виходячи з наступного, в ході судового засідання, а саме на стадії судових дебатів, дебати як такі не проводились, оскільки представники відповідачів взагалі проігнорували цю стадію судового процесу та участі у них не брали.

Скаржники вказали на те, що під час заслуховування додаткових пояснень позивачів, представник відповідача ТОВ «КСК ГРУПП» ОСОБА_21 звернулась з запитанням до позивача ОСОБА_1 « які претензії даний позивач заявляє до відповідача ТОВ «КСК ГРУПП» (зафіксовано у звукозаписі судового засідання від 30.08.2018 року, розгляд даної справи тривав більше двох років, а позовні вимоги позивача ОСОБА_1 не стосувались безпосередньо ТОВ «КСК ГРУПП»,отже виходить, що відповідачі наскільки були впевнені в позитивному для них рішенні суду, що навіть не з'ясували хто із позивачів заявляє до них позовні вимоги.

Також на думку позивачів, при ухваленні оскаржуваного рішення, судом першої інстанції грубо порушено приписи статті 264 ЦПК України, оскільки судом не з'ясовано чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, також всупереч вимогам статті 266 ЦПК України, де вказано , що суд, ухвалюючи рішення на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, повинен зазначити, в якій частині рішення стосується кожного з них, або зазначити, що обов'язок чи право стягнення є солідарним, судом першої інстанції відмовлено позивачам у задоволенні позову повністю не розмежовуючи їх вимоги до позивачів, а відповідно не вивчивши матеріали справи.

Отже, скаржники вважають, що суд самоусунувся від покладених на нього зобов'язань, щодо об'єктивного повного розгляду справи та прийняття законного, обґрунтованого рішення, яке має ґрунтуватись на засадах верховенства права у розумінні вимог Цивільного процесуального кодексу, що є не допустимим та в повній мірі не відповідає Законодавству України.

Від ОСОБА_22, який є представником відповідачів ОСОБА_9, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У своєму відзиві представник відповідачів вказав на те, що апеляційна скарга є необґрунтованою з огляду на те, що у тексті апеляційної скарги не зазначено, які саме норми матеріального та процесуального права порушені судом першої інстанції (крім ст. 266 ЦПК України), наприкінці скарги лише вказано, що рішення суду першої інстанції «в повній мірі не відповідає Законодавству України»,проте в чому така невідповідність з посиланнями на конкретні норми права апеляційна скарга не говорить.

Зазначив, що оскаржуване апелянтами рішення було постановлено у суворій відповідності з нормами матеріального та процесуального права.

Посилався на те, що спір у справі виник через те, що позивачі - держателі сертифікатів на земельну частку (пай) сільськогосподарського пайового підприємства «Перемога» під час здійснення процедури виділення земельних ділянок в натурі і оформлення права власності на них з'ясували, що дані земельні ділянки перетинаються з земельними ділянками, яким присвоєні кадастрові номери та які перебувають у власності чи знаходяться у користуванні інших осіб - відповідачів у справі. Відповідачі, у свою чергу, раніше набули відповідні права на свої земельні ділянки від інших держателів сертифікатів на земельну частку (пай) сільськогосподарського пайового підприємства «Перемога» - таких самих пайовиків цього сільськогосподарського підприємства, що й позивачі у справі. Ці пайовики, які мали такі самі вихідні можливості, що й позивачі у справі, вчасно та в установленому законом порядку реалізували свої права та оформили право власності на свої земельні ділянки про що отримали державні акти встановленого зразка.

У подальшому відбулось відчуження вказаних земельних ділянок (які були відведені в натурі з присвоєнням кадастрового номеру, тобто після оформлення їх як об'єкта цивільно-правових відносин) на користь відповідачів.

Зазначив, що проблема перетину земельних ділянок давно існує в Україні і станом на сьогоднішній день існують певні шляхи її вирішення, проте позивачі вирішили діяти нестандартно і звернулись до суду з позовом про фактичне позбавлення відповідачів права власності на земельні ділянки, мотивуючи його (цей позов) тим, що відповідачі ніколи не були пайовиками СПП «Перемога».

На думку представника відповідачів, суд першої інстанції, повно та всебічно встановивши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, виконавши всі вимоги процесуального законодавства, постановив абсолютно законне і обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні необґрунтованих нормами матеріального права вимог виходячи з наступного:

- відповідачі набули право власності і право постійного користування (служба автомобільних доріг у Київській області) на законних підставах, і ці підстави позивачами не оскаржуються);

- наведені у позові обставини самі по собі не можуть бути підставами задоволення заявлених позивачами вимог, зокрема визнання недійсними державних актів на право власності (користування) відповідачів;

- права власності та користування землею, належні відповідачам, також захищаються законом.

Щодо посилання позивачі в апеляційній скарзі на те, що Бородянським районним судом Київської області під час розгляду справи фактично не з'ясовано та не враховано всіх фактичних обставин справи, не досліджено та не надано належної оцінки наявним у матеріалам справи доказам, а також місцевий суд не сприяв повному, всебічному та неупередженому розгляду справи, представник ОСОБА_22 вказав на те, що повнота і всебічність розгляду справи передусім залежить від учасників справи і наданих ними доказів, тобто в даному випадку говорячи про неповноту з'ясування судом обставин справи апелянти фактично перекладають на суд свій обов'язок з доведення своїх вимог як шляхом повідомлення суду обставин справи та правової позиції по ній, так і підтвердження цього відповідними належними та допустимими доказами.

Зазначив, що всі надані учасниками справи докази були досліджені судом. У суворій відповідності з ч. і ст. 229 ЦПК суд безпосередньо дослідив всі докази по справі, що підтверджується журналом судового засідання та його технічним записом, а тому оскаржене апелянтами рішення суду першої інстанції ґрунтується на повноті встановлення обставин справи, виходячи з наданих сторонами доказів, оцінених судом у повній відповідності зі ст.89 ЦПК.

Стосовно підстав набуття відповідачами прав на спірні земельні ділянки, представник ОСОБА_22 зазначив, що апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції в частині земельних ділянок, належних TOB «ТЕССА ПЛЮС», позивачі обґрунтували також посиланням на своє власне тлумачення рішення господарського суду Київської області від 29.08.2007 року, роблячи при цьому висновок, що буцімто суд першої інстанції вказав на необхідність його оскарження позивачами, говорячи про неоспорення позивачами підстав набуття відповідачами права на спірні земельні ділянки.

Також вказав, що апеляційну скаргу в частині земельних ділянок, належних відповідачам ОСОБА_9, ОСОБА_18 та ОСОБА_8, позивачі обґрунтовують своїми міркуваннями щодо законності рішень Макарівського районного суду Київської області, за якими право власності на належні даним відповідачам земельні ділянки перейшло до них від їхніх попередніх власників - таких же пайовиків СПП «Перемога», як і позивачі, проте такі міркування не повинні братись до уваги, оскільки в Україні діє презумпція обов'язковості судового рішення, яке набрало законної сили (ч. 5 ст. 124 Конституції України», ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 18 ЦПК України). Свою незгоду з тими чи іншими судовими рішеннями апелянти вправі реалізувати шляхом їх оскарження в установленому законом порядку.

Зазначив, що основна вада правової позиції позивачів, яка тягне за собою неминучу відмову у позові, це пред'явлення позовних вимог про визнання недійсними та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки без оспорення підстав набуття у власність відповідних земельних ділянок, про що абсолютно вірно зазначив у своєму рішенні місцевий суд.

Вказав, що відповідно до частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Згідно частини 3 статті її ЦК цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Таким чином, цивільні суб'єктивні права та обов'язки, у тому числі право власності чи користування земельною ділянкою та інші речові права, виникають на підставі настання юридичних фактів (дій та подій), а видача державного акту, яка була обов'язковою згідно діючого на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, була похідною від настання таких юридичних фактів і носила характер державної реєстрації.

Відтак, цивільно-правовими підставами, що породжують права відповідачів на належні їм земельної ділянки, є відповідні юридичні факти, з якими пов'язане таке набуття, і станом на сьогоднішній день в установленому законом порядку такі підстави (юридичні факти, як-то правочини чи судові рішення) не скасовані та не визнані недійсними.

Таким чином, вважає представник відповідачів, без оскарження підстав набуття земельної ділянки у власність чи користування/ скасувати чи визнати недійсним державний акт на землю неможливо.

Стосовно обґрунтувань позивачів упередженості та незацікавленості суду у всебічному та повному розгляді справи в цілому через відмову у призначенні землевпорядної експертизи представник ОСОБА_22 вказав на наступне: дійсно, 22.01.2018 року представником позивачів до суду було скероване клопотання про призначення експертизи, проте, у задоволенні даного клопотання судом цілком логічно і відповідно до приписів ЦПК було відмовлено, оскільки підняті у ньому питання вочевидь виходили за межі предмету доказування у справі (з огляду на наведене вище), тобто даний заявлений позивачами доказ не відповідав критерію належності. Крім того, дане клопотання було заявлено після початку слухання справи по суті, а питання, які було запропоновано поставити на вирішення експертові, сформульовані незрозуміло та некоректно (зокрема у них використовувався термін «земельні ділянки позивачів», хоча позивачам ніякі земельні ділянки не належали, вони були держателями сертифікатів на земельну частку (пай) сільськогосподарського пайового підприємства «Перемога»).

Таким чином, робить висновок представник відповідачів, не призначення судом першої інстанції землевпорядної експертизи жодним чином не свідчить про упередженість та незацікавленість суду у всебічному та повному розгляді справи, оскільки її проведення чи не проведення, по-перше, ніяк би не вплинуло на висновки суду через її неналежність як доказу, а, по-друге, такі дії головуючого судді повністю відповідають вимогам ч. 2 ст. 214 ЦПК України, відповідно до якої головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов'язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

З приводу сумнівів позивачів у неупередженості судді, який головував під час розгляду справи у суді першої інстанції, представник відповідачів зазначив наступне: у випадку виникнення в учасника справи сумнівів у неупередженості судді, ЦПК України гарантує право на подачу заяви про відвід судді, проте цим процесуальним правом позивачі не скористались.

Також, зазначив, що апелянти вдаються до переоцінки доказів, вказуючи, що надані ними докази доводять неправомірність набуття відповідачами належних їм на праві власності земельних ділянок, однак, на думку представника ОСОБА_22, їх технічна документація, протоко/і розпаювання земель СПП «Перемога», схеми паювання земель СПП «Перемога» тощо в жодній мірі не можуть свідчити про недійсність підстав, за яких відповідачі набули прав на належні їм земельні ділянки (детально про це наведено у п. з цього Відзиву).

Що ж до показань допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_20, зазначає ОСОБА_22, то вона ніяк не могла підтвердити суду законність вимог позивачів (про що вказано в апеляційній скарзі), оскільки свідок повідомляє про відомі йому обставини, а не підтверджує законність вимог чи заперечень сторони справи, що є прерогативою представників сторін. Більше того, під час допиту свідка ОСОБА_20 деякі з позивачів почали безпосередньо у судовому засіданні сваритися з нею та змусили її покинути зал судових засідань. Наведене може бути підтверджено технічним записом судового засідання.

Таким чином, вважає, що показання свідка ОСОБА_20 також не несуть ніякого доказового навантаження для даної справи.

Як вже зазначалось вище, у суворій відповідності з ч. і ст. 229 ЦПК суд безпосередньо дослідив всі докази по справі, що підтверджується журналом судового засідання та його технічним записом.

Обов'язку описувати в мотивувальній частині судового рішення аналіз кожного наданого по справі доказу, в даному випадку - кожного документального та графічного документу, наданого позивачами, чинним ЦПК України не передбачено і це є недоцільним.

Представник відповідачів, звернув увагу апеляційного суду, що апеляційна скарга в цілому є неконкретною і зрозуміти її зміст йому доволі тяжко. Зокрема, зазначив, не зрозуміло, щодо яких земельних ділянок Макарівським районним судом винесено рішення про звернення стягнення (сторінка 7 абзац 2), які земельні ділянки мали інші кадастрові номери і які саме, також вказав, що апелянти не вказують, які саме наявні у матеріалах справи докази підтверджують наведені апелянтами обставини (і які саме).

Не зрозуміле твердження про згорнуту у справі «Схему поділу земель...», адже ця схема неодноразово розгорталась і досліджувалась у судовому засіданні, учасники справи робили щодо неї свої зауваження.

Зазначив, що думки апелянтів відносно того, що саме і як саме повинен був робити той чи інший відповідач (сторінки 7 та 8 апеляційної скарги) також жодним чином не свідчать про незаконність рішення суду першої інстанції.

Вважає, що звинувачення з боку апелянтів на адресу суду першої інстанції щодо однобічності, формалізованого підходу (що саме по собі суперечить твердженням про порушення норм процесуального права) та зацікавленості у позитивному для відповідачів вирішенні справи не відповідає обставинам справи.

Твердження ж про не проведения у справі судових дебатів взагалі є відвертою неправдою, яка спростовується журналом судового засідання та його технічним записом.

Впевненість відповідачів у позитивному для них рішенні суду, про яку говорять у своїй апеляційній скарзі скаржники, була зумовлена не якимись змовами, на які не досить прозоро натякає автор скарги, а відвертою слабкістю правової позиції позивачів, її необґрунтованістю нормами матеріального права та невідповідності обраного позивачами способу захисту порушеного права законові.

Щодо посилань позивачів на порушення судом ст. 266 ЦПК України, у якій вказано, що суд, ухвалюючи рішення на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, повинен зазначити, я якій частині рішення стосується кожного з них, або зазначити, що обов'язок чи право стягнення є солідарним не відповідає нормам законодавства.

Також представник відповідачів у своєму відзиві зазначив, що Бородянським районним судом Київської області вже розглядалася цивільна справа за тотожним позовом. Рішенням цього суду від 16 січня 2018 року у справі № 370/2005/16-4, залишеним без змін постановою апеляційного суду Київської області від 26.07.2018р., у задоволенні позову також було відмовлено повністю, з врахуванням викладеного вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, тому її вимоги задоволенню не підлягають.

Від представника відповідача ТОВ «КСК ГРУП» ОСОБА_24 надійшов до апеляційного суду відзив, в якому вона посилалась на те, що дане рішення вважають правильним - таким, що відповідає нормам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги позивачів є безпідставними.

У своєму відзиві представник відповідача ТОВ «КСК Груп» зазначила, що судом на підставі наявних матеріалів справи встановлено, що ТОВ «КСК ГРУП» являється власником земельної ділянки площею 19,2163 га з кадастровим номером НОМЕР_14 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14 травня 2008 року №1273, укладеного між ПП «Пашківське окреме сільськогосподарське підприємство «Перемога» і ТОВ «КСК ГРУП». Ця земельна ділянка на час вчинення правочину належала ПП «ПОСП «Перемога» відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 05 жовтня 2007 року на підставі рішення Господарського суду Київської області від 29 серпня 2007 року, що підтверджується копіями державного акту (т.1 а.с.255), договору (т.2а.с.184-185), державного акту (т.2а.с.187).

Власником земельної ділянки площею 325,3946 га з кадастровим номером НОМЕР_10 ТОВ «КСК ГРУП» стало на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16 травня 2008 року, укладеного між ТОВ «КСК ГРУП» та ПП «Пашківське окреме сільськогосподарське підприємство «Перемога», якому ця земельна ділянка належала відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 05 жовтня 2007 року на підставі рішення Господарського суду Київської області від 29 серпня 2007 року, що підтверджується копіями договору (т.1 а.с.240-241), державного акту (т.1 а.с.242), рішенням суду (т.2 а.с.60-72).

Представник відповідача вважає, що будучи законним власником даної земельної ділянки ТОВ «КСК ГРУП» здійснило її відчуження ТОВ «Теса Плюс» за договором купівлі-продажу від 13 квітня 2010 року, зареєстрованим у реєстрі за № 1328 (т.1 а.с.233-236, т.2 а.с. 53-54).

Таким чином, вказує представник ОСОБА_25, матеріалами справи встановлено придбання Товариством «КСК ГРУП» спірних земельних ділянок на законних підставах у законного власника ПП «Пашківське окреме сільськогосподарське підприємство «Перемога», а також послідуюче законне відчуження земельної ділянки прощею 325,3946 га з кадастровим номером НОМЕР_10 ТОВ «Теса Плюс», вважає,що законність набуття права власності на земельні ділянки Товариством«КСК ГРУП» та послідуючого відчуження однієї із них на користь ТОВ «Теса Плюс» не викликає жодного сумніву, а наведені у позові нормативні обґрунтування не спростовують законності договорів купівлі-продажу, вчинених за участю ТОВ «КСК ГРУП».

Зазначила, що в апеляційній скарзі також відсутні обґрунтування, які б ставили під сумнів правильність оспорюваного судового рішення, крім того, скаржники зазначають у ній, що рішення Господарського суду Київської області від 29 серпня 2007 року не порушувало їх права, а отже, і право власності на земельні ділянки, встановлене даним рішенням за ПП «Пашківське окреме сільськогосподарське підприємство «Перемога», є законним та таким, що не порушує нічиїх прав, так само як і право розпоряджатися ними, яке дане підприємство використало, уклавши договори купівлі-продажу з ТОВ «КСК ГРУП».

Вказала на те, що TOB «KCK ГРУП» набуло спірні земельні ділянки у ПП «ПОСП «Перемога», яке було на час здійснення оспорюваних позивачами угод купівлі-продажу законним власником відчужуваних об'єктів, а тому TOB «КСК ГРУП» є добросовісним набувачем спірного майна. Ця обставина уже була встановлена рішенням Господарського суду Київської області від 14 листопада 2011 року у цивільній справі № 4/157-11, яке знаходиться в матеріалах справи, а тому просила залишити рішення першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу позивачів без задоволення.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивачів підтримала доводи поданої ними апеляційної скарги.

Представники відповідачів: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, Товариства з обмеженою відповідальністю «КСК Груп», Служби автомобільних доріг у Київській області доводи скарги заперечували.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення учасників справи, що з'явились до апеляційного суду, перевіривши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи в межах заявлених позовних вимог, апеляційний суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заявлених позовних вимог, суд вважав встановленими такі обставини.

Позивачам за їх заявами, як власникам земельних паїв виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на земельні частки (паї) для ведення особистого селянського господарства в межах Пашківської сільської ради Макарівського району Київської області відповідно до схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) (т.1 а.с.115-153, 154-176).

Позивачам відмовлено у внесенні відомостей про земельні ділянки до Державного земельного кадастру, оскільки в їх межах знаходяться земельні ділянки відповідачів, що підтверджується копіями рішень про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру (т.1 а.с.183, 188, 193, 198, 208, 213, 218).

Відповідачка ОСОБА_8 являється власницею земельних ділянок з кадастровими номерами: НОМЕР_8, НОМЕР_6, відповідачка ОСОБА_18 являється власницею земельних ділянок з кадастровими номерами: НОМЕР_3, НОМЕР_7, НОМЕР_29, НОМЕР_5, ОСОБА_9 являється власницею земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_9, що належать їм відповідно до державних актів на право власності на земельну ділянку (т.З а.с. 186-192), виданих на підставі розпоряджень Макарівської райдержадміністрації №238, 239 від 22 січня 2008 року, якими затверджено технічні документації із землеустрою щодо зміни функціонального використання земельних ділянок, що належали ОСОБА_8, ОСОБА_18 та ОСОБА_9 відповідно до державних актів, виданих на підставі рішень суду, що підтверджується копіями технічних документацій (т.З а.с.134-155, 156-192).

TOB &quto;КСК ГРУП&qun-; являється власником земельної ділянки площею 19,2163 га з кадастровими номером НОМЕР_30 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14 травня 2008 року №1273, укладеного між ПП &qut-;Пашківське окреме сільськогосподарське підприємство &q?вл;Перемога&q?ик; та ТОВ &q? д;КСК ГРУП&q?ю ;, та яка належала ПП &q?и ;ПОСП &qu22;Перемога&qu36; відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку виданого 05 жовтня 2007 року на підставі рішення Господарського суду Київської області від 29 серпня 2007 року, що підтверджується копіями державного акту (т.1 а.с.255), договору (т.2 а.с. 184-185), державного акту (т.2 а.с. 187).

TOB &quto;ТЕСА ПЛЮС&qu-l; являється власником земельної ділянки площею 325,3946 га, кадастровий номер НОМЕР_10, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13 квітня 2010 року, укладеного між ТОВ &qule;ТЕСА ПЛЮС&qu"T; та ТОВ &quan;КСК ГРУП&ququ;, якому вона належала відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку виданого 11 липня 2008 року, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16 травня 2008 року, що підтверджується копією договору купівлі-продажу (т.1 а.с.233-236, т.2 а.с.53-54) та копією державного акту (т.1 а.с.237, т.2 а.с.55). Товариство з обмеженою відповідальністю &qu р;КСК ГРУП&q?та; набуло право власності на вказану земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 16 травня 2008 року між ТОВ &qu-2;КСК ГРУП&q?.5; та ПП &q?пі;Пашківське окреме сільськогосподарське підприємство &quз ;Перемога&q?ід;, якому зазначена земельна ділянка належала відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку на підставі рішення Господарського суду Київської області від 29 серпня 2007 року, що підтверджується копіями договору (т.1 а.с.240-241), державного акту (т.1 а.с.242), рішення (т.2 а.с.60-72).

Служба автомобільних доріг у Київській області являється постійним користувачем земельної ділянки площею 11,1987 га, під розміщення існуючої автомобільної дороги Т-10- 19 Феневичі-Бородянка-Макарів-Бишів. на підставі розпорядження Макарівської районної державної адміністрації від 10 липня 2008 року №2614, що підтверджується копією державного акту (т.1 а.с.248), вказаній земельній ділянці присвоєний кадастровий номер НОМЕР_31, що підтверджується копією довідки (т.1 а.с. 249). Державний акт на право постійного користування складений відповідно до технічної документації (т.3 а.с. 109- 3), яку затверджено розпорядженням Макарівської районної державної адміністрації від 10 липня 2008 року (т.З а.с. 133), та передано земельну ділянку у постійне користування, земельна ділянка, що передана в постійне користування перебувала в існуючих межах, претензій і зауважень щодо меж земельної ділянки не виявлено, що підтверджується актом про передачу меж земельних ділянок (т.З а.с. 129), що міститься в матеріалах технічної документації.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом способів.

Відповідно до п.1 4.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до положень ч. І, 2 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Вимог про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок , з посиланням на відповідні норми ЦК України, між TOB &qu>В;КСК ГРУП&q?ан; та ПП &q?ми;Пашківське окреме сільськогосподарське підприємство &q?ня;Перемога&q?дн;, між ТОВ &q?ра;КСК ГРУП&qupa; та ТОВ &qu=D;ТЕСА ПЛЮС&qu-f; в даній цивільній справі не заявлялось.

Відсутні також рішення з цього приводу і в інших судових процесах, а відповідно підстави для скасування державних актів та реєстрації права власності, оформлених на підставі чинних правочинів відсутні .

Вимоги про скасування договорів, повністю не відповідають, визначеним законом способам захисту, порушених прав.

При цьому, посилання третьої особи на те, що правонаступник СПП «Перемога», а надалі продавець землі за договорами незаконно отримав у власність землі колективної власності, суд не приймає до уваги враховуючи, що зазначені обставини спростовуються рішенням Господарського суду Київської області від 29 серпня 2007 року (т.2 а.с.60-72)., яке не скасовано, та не оскаржено позивачами, як особами прав та законних інтересів яких воно стосується.

Відповідно до положень ст.2 ЗУ &qu ;Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)&qu'>; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Враховуючи, що позивачі не являються власниками земельних ділянок, технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі на земельні частки (паї), що виготовлена щодо земельних ділянок частина яких перебуває у власності відповідачів, сама по собі не може бути підставою для визнання недійсними державних актів відповідачів, оскільки підстави набуття відповідачами права власності на спірні земельні ділянки, а також осіб від яких до відповідачів перейшло це право не оспорювались позивачами в даному цивільному процесі.

Не заявлені також вимоги, щодо незаконності набуття прав на земельні ділянки , таких же пайщиків, як і позивачі, які раніше оформили державні акти на свої земельні ділянки з визначенням їх місця розташування на місцевості, та в подальшому на які набули право власності відповідачі фізичні особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9.

Відповідно без визнання незаконним набуття первинними власниками земельних ділянок, в подальшому неможливо витребування таких земельних ділянок у нових власників до яких в подальшому перейшло право власності, як в порядку звернення стягнення на майн, так і за договорами купівлі-продажу.

При цьому слід зазначити, що вимог про витребування земельних ділянок від відповідачів також в установленому законом порядку не заявлено.

Щодо вимог заявлених до відповідача Служби автомобільних доріг у Київській області про: скасування розпорядження Макарівської РДА від 10 липня 2008 року №2614 &quhe;Про передачу на праві постійного користування земельних ділянок Службі автомобільних доріг у Київській області під розміщення існуючої автомобільної дороги Т-10-19 Феневичі- Бородянка-Макарів-Бишів в межах Пашківської сільської ради&qu10;, та похідних від цих вимог про визнання недійсним державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії НОМЕР_16, виданого на підставі розпорядження Макарівської РДА від 10 липня 2008 року №2614, яким посвідчується право власності Служби автомобільних доріг у Київській області на земельну ділянку площею 11,1987 га, цільове призначення - під розміщення існуючої автомобільної дороги Т-10-19 Феневичі-Бородянка-Макарів-Бишів, скасування запису 00045 в Книзі записів державної реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі про державну реєстрацію прав власності Служби автомобільних доріг у Київській області на земельну ділянку площею 11,1987 га, цільове призначення - під розміщення існуючої автомобільної дороги Т-10-19 Феневичі-Бородянка-Макарів-Бишів на території Пашківської сільської ради, кадастровий номер НОМЕР_15. , то суд виходив з того, що право користування на землю вказаний відповідач набував в тому числі і на підставі відповідних розпоряджень Макарівської районної державної адміністрації.

При цьому, говорячи про незаконність таких розпоряджень, вказана юридична особа не залучалась позивачами в якості відповідача, тобто, вимог до вказаного відповідача не заявлялось, таким чином, ті вимоги які були сформульовані правомірно не були задоволені судом першої інстанції.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, колегія суддів дійшла висновку, що ті обставини справи, які були встановлені в межах заявлених позовних вимог, є доведеними, а висновок суду про безпідставність та необґрунтованість цих вимог відповідає встановленим обставинам та вимогам Закону.

Доводи скарги про те, що позивачам лише в 2016 році стало відомо про рішення Господарського суду Київської області від 29.08.2007 року на підставі якого, в порушення вимог закону, було звернуто стягнення на земельні ділянки, суд не приймає з огляду на те, що на підставі вказаного рішення відповідачі отримали право власності на земельні ділянки, їм видані державні акти.

Посилання на незаконність цього рішення в даному спорі не відповідає вимогам Закону, оскільки позивачі, незважаючи на те, що про його існування довідались лише в 2016 році, мали право його оскаржити та просити поновити їм строк на його оскарження.

Доводи скарги про те, що позивачі мають право на ті земельні ділянки, які відповідно до державних актів, що вони оспорили належать відповідачам ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 є недоведеними та спростовуються змістом самої позовної заяви в якій зазначено відсоткове співвідношення плану земельних ділянок.

В суді першої інстанції позивачі заявили клопотання про проведення експертизи, з цього приводу, проте під час апеляційного розгляду таке клопотання не заявлялось, а тому суд був позбавлений можливості за власної ініціативи збирати ці докази.

Суд першої інстанції вірно встановив, що відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, придбали свої земельні ділянки, у таких же пайщиків, як і позивачі, проте їх власники раніше оформили державні акти на свої паї і відповідно , спів падіння з земельними ділянками позивачів, в разі якщо б таке було доведено, не може бути наслідком витребування у нових власників земельних ділянок, в повному обсязі.

Покази свідка ОСОБА_20, яка займала посаду голови, також не впливають на законність рішення, з огляду на зміст заявлених позовних вимог, та обраний позивачами спосіб захисту.

Посилання в скарзі на неправомірне скасування кадастрових номерів по земельним ділянкам позивачів та не надання судом оцінки схемі поділу земель колективної власності, суд не приймає, з огляду на те, що вказана схема судом оглядалась, проте, без відповідних спеціальних знань неможливо встановити на скільки земельні ділянки відповідачів накладаються на земельні ділянки позивачів.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що така правова проблема усувається в інший спосіб, а ніж той, що обраний позивачами.

Доводи скарги про те, що ТОВ &quju;КСК ГРУП&qu l; та ТОВ &q?ї ;ТЕСА ПЛЮС&q?го; не є добросовісними набувачами є недоведеними та не відповідає вимогам закону.

Позивачі не довели, що вказані юридичні особи знали, що набувають у власність землю не у її власників.

При цьому, цільове призначення землі &qu для заняття фізкультурою та спортом&q?ва; саме по собі не свідчить про недобросовісність відповідачів.

Відповідно до частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є:

5) договори та інші правочини;

6) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

7) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

8) інші юридичні факти.

Згідно частини 3 статті 11 ЦК цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Таким чином, цивільні суб'єктивні права та обов'язки, у тому числі право власності чи користування земельною ділянкою та інші речові права, виникають на підставі настання юридичних фактів (дій та подій), а видача державного акту, яка була обов'язковою згідно діючого на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, була похідною від настання таких юридичних фактів і носила характер державної реєстрації.

Відтак, цивільно-правовими підставами, що породжують права відповідачів на належні їм земельної ділянки, є відповідні юридичні факти, з якими пов'язане таке набуття, і станом на сьогоднішній день в установленому законом порядку такі підстави (юридичні факти, як-то правочини чи судові рішення) не скасовані та не визнані недійсними.

Таким чином, без оскарження підстав набуття земельної ділянки у власність чи користування/ скасувати чи визнати недійсним державний акт на землю неможливо.

Посилання на порушення судом вимог ст. 266 ЦПК України при ухваленні рішення не знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду, так як суд відмовив у задоволенні позову всіх позивачів до всіх відповідачів і відповідно не порушив цю норму, не відокремивши хто з позивачів, до кого з відповідачів позивався.

Посилання на упередженість суду першої інстанції також є недоведеним, та вірно зазначено у відзиві на скаргу про те, що позивачі відводів з цього приводу суду в установленому порядку не заявляли.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому не можуть бути достатньою підставою для скасування оскаржуваного рішення.

За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційним судом встановлено, що рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, в межах заявлених позовних вимог, а тому суд апеляційної інстанції, керуючись ст. 375 ЦПК України залишає його без змін.

При цьому колегія роз'яснює, що позивачі не позбавлені права звернутись до суду за захистом своїх порушених прав в інший спосіб, який визначений законом,

Так, як апеляційна скарга залишається без задоволення, витрати понесені за подачу апеляційної скарги покладаються на осіб , що оскаржили рішення. Відсутні також підстави для перерозподілу судових витрат судом першої інстанції .

Іншими учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у апеляційному суді.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374,375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 30 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 19 грудня 2018 року.

Головуючий Желепа О.В.

Судді: Рубан С.М.

Іванченко М.М.