ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі секретаря Пруднікової П.М.,позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадщину, -

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою доОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадщину, мотивуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його сестра ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як її діти, а також мати спадкодавці ОСОБА_5. В передбачений законом строк всі спадкоємці звернулись до нотаріуса, ОСОБА_3 відмовився від своєї частки у спадщині на користь сестри ОСОБА_2, а ОСОБА_2 та ОСОБА_5 подали заяви про прийняття спадщини. ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 частини квартири, а ОСОБА_5 свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири не отримала, так як ІНФОРМАЦІЯ_4 померла, після смерті якої відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 є позивач ОСОБА_1, як її син, та ОСОБА_2, ОСОБА_3, як її онуки по праву представлення після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 дочки спадкодавиці (а рідної сестри позивача) ОСОБА_4 Реалізовуючи своє право на спадщину позивач звернувся до нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину після померлої матері, однак у видачі свідоцтва йому було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкову частину квартири на ім'я померлої матері. Позивач зазначає, що його мати мала похилий вік і хворобливий стан здоров'я (мала онкологічне захворювання), в зв'язку з чим потребувала постійного стороннього догляду, тому в січні 2014 року позивач перевіз її постійно проживати до свого будинку, щоб доглядати за нею. Отже, з січня 2014 року і до дня смерті матері вони постійно проживали разом однією сім'єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Крім цього, хоча позивач і є таким спадкоємцем, що прийняв спадщину після смерті матері, оскільки постійно проживав разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини, проте оформити свої спадкові справи на частину квартири у нотаріуса не має можливості внаслідок того, що в свій час мати ОСОБА_5 не отримала правовстановлюючого документу на належне їй після смерті дочки ОСОБА_4 спадкове майно.

На підставі зазначеного просив суд визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 54,7 кв.м, житловою площею 37,1 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, про що надала письмову заяву(а.с.46).

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, через канцелярію суду надав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає та просить розглядати справу без його участі (а.с.47).

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла сестра позивача ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 08.05.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, серія НОМЕР_1 (а.с.15).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 03.09.1997 року ОСОБА_4 належала квартира АДРЕСА_1 (а.с.16).

Після смерті ОСОБА_4 на вищезазначену квартиру відкрилася спадщина, спадкоємцями якої є дочка померлої ОСОБА_4, син померлої ОСОБА_3 та мати померлої ОСОБА_5

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом вбачається, що ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 частини квартири, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, а ОСОБА_5 свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири не отримала (а.с.19-20).

Однак, не оформивши право власності на спадкове майно, ІНФОРМАЦІЯ_4 мати позивача ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 05.09.2017 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, серія НОМЕР_2 (а.с.21).

Після смерті ОСОБА_5відкрилась спадщина на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.

Спадкоємцями першої черги на вищевказану квартиру є ОСОБА_1, як її син, ОСОБА_2, ОСОБА_3, як її онуки по праву представлення після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 дочки спадкодавиці (а рідної сестри позивача) ОСОБА_4

Судом встановлено, що відповідно до довідки №1278 від 05.12.2017 року, виданої Виконавчим комітетом Фастівської міської ради Київської області вбачається, що ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_3, разом з ним проживала його мати ОСОБА_5 до дня її смерті, вели спільне господарство та поховав її за власні кошти. За даною адресою проживали з січня 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.23).

Реалізовуючи своє право на спадщину позивач звернувся до нотаріальної контори по питанню видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом, але йому було відмовлено, оскільки він не надав нотаріусу правовстановлюючого документа на спадкову квартиру.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п. 23 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року зазначено , «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного

проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини».

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст. 9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві.

Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України).

Статтею 1218 ЦК встановлено, щодо складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до п. 3.3 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4/13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено «у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з їх втратою та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно».

Також у даному Листі зазначено, що «найпоширенішою причиною звернення особи в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем».

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто, передумовою для застосування ст.392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Стаття 328 ЦК України встановлює, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець за життя подала заяву про прийняття спадщини після смерті дочки ОСОБА_4, але не встигла отримати свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом, тому має право на спадкування 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, саме тому у суду є всі підстави для визнання за ним права власності в порядку спадкування з урахуванням відповідної частки.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 328, 392, 1218, 1268 ЦК України та статтями Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадщину - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Повний текст рішення виготовлений 22 січня 2018 року.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційну скаргу може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Є.Ю.Чернишова