_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/2008/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2018 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгорової Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2017 року ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_3, в якому просив розірвати шлюб, укладений 28 вересня 2000 року, актовий запис № 917, Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції. Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_4 Аруївну, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач у судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, направив заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу у його відсутності. Представник позивача адвокат ОСОБА_5 позов підтримав, та просив розглянути позов у відсутності позивача, враховуючи заяву, подану ОСОБА_1 ОСОБА_2 про розгляд справи у його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_3 позов визнала, пояснила, що дійсно у 2000 році був зареєстрований шлюб між нею та ОСОБА_1 ОСОБА_2. 27 версня 2003 року у них народилася донька ОСОБА_4 Аруївна. З 2011 року вона з чоловіком спільно не проживає, просила не надавати строк для примирення.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28 вересня 2000 року, шлюб зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_4 Аруївну, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Шлюб це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сімї.

Добровільність шлюбу одна з основних його засад.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сімї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз сімю шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

За ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Як вбачається з позову та надісланих заяв - зазначеної вільної згоди між сторонами по справі не має.

Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Примушування значить добиватися певної поведінки від особи за допомогою фізичного або психічного насильства.

Закріпленні у законодавстві права дружини та чоловіка на повагу до своєї індивідуальності є засобом захисту психологічно слабшого у шлюбі від психічного диктату чи навіть агресії дружини, чоловіка або іншої особи. Воно схиляє до толерантності, терпимості у шлюбі, спрямовує кожного з них на спокійне, інтелігентне залагодження колізії індивідуальних рис характеру, життєвих звичок.

Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них.

У ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер, а тому позов ОСОБА_1 ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 77, 81, 263-265 ЦПК України, п. 15.5 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 113 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії КМ 328607, виданий Хмельницьким ВМ Малиновського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 22 червня 2007 року, код РНОКПП НОМЕР_1) та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, (паспорт серії КЕ 765781, виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 16 вересня 1997 року, код РНОКПП НОМЕР_2) зареєстрований 28 вересня 2000 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 917.

Позивачці ОСОБА_3 залишити прізвище ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 17 січня 2018 року.

Головуючий Калініченко Л. В.