АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 593/911/17Головуючий у 1-й інстанції Данилів О.М.
Провадження № 22-ц/789/48/18 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2018 року м. Тернопіль

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Костіва О.З.

суддів - Сташків Б. І., Хома М. В.,

розглянувши в письмовому провадженні цивільну справу №593/911/17 за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Бережанської районної державної адміністрації на рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 06 листопада 2017 року ухваленого суддею Данилів О.М., повний текст якого складено 10 листопада 2017 року, у справі за позовом Управління соціального захисту населення Бережанської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про повернення надмірно виплачених коштів,-

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2017 року Управління соціального захисту населення Бережанської РДА звернулось до Бережанського районного суду із даним позовом.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що відповідачці по справі, як уповноваженому представнику сім"ї, на підставі поданих нею необхідних для цього документів була призначена державна соціальна допомога як малозабезпеченій сім"ї. Однак, в результаті проведеної перевірки даних, наданих заявницею, було встановлено, що ОСОБА_1 умисно надала недостовірну інформацію щодо здійснення її чоловіком ОСОБА_2 догляду за перестарілою особою протягом місяців, що передують місяцю звернення за призначенням такої допомоги, оскільки догляд останнім належним чином не здійснювався, так як він перебував за межами України у період догляду за перестарілою особою, тобто відповідачка не мала права на отримання державної соціальної допомоги, що призвело до надмірної виплати їй бюджетних коштів на суму 8989грн. 58 коп. Просить стягнути з відповідачки вищевказану суму в примусовому порядку.

Рішенням Бережанського районного суду Тернопільської області від 06 листопада 2017 року в задоволені позову відмовлено.

В листопаді 2017 року Управління соціального захисту населення Бережанської РДА подало на вказане рішення апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняте нове, яким позов задоволити.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце слухання справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи із наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що сторона позивача не довела наявності причин для припинення виплати та повернення виплаченої відповідачці згаданого виду соціальної допомоги з підстав, передбачених ч.1 ст.7 Закону №1768-111.

З таким висновком колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_1, як уповноваженому представнику сім"ї, була призначена державна соціальна допомога як малозабезпеченій сім"ї на підставі поданої нею заяви про призначення такої допомоги, довідки про склад сім"ї і декларації про доходи та майновий стан осіб та інших поданих документів, на період: з 01листопада 2013 року по 30 квітня 2014року в сумі 6928 грн. 64 коп. та з 1 квітня 2015 року по 30 квітня 2015 року у сумі 2060грн.94 коп.

В обгрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що згідно результатів проведеної перевірки даних, наданих ОСОБА_1, було встановлено, що остання умисно надала недостовірну інформацію щодо здійснення її чоловіком ОСОБА_2 догляду за перестарілою особою протягом місяців, що передують місяцю звернення за призначенням такої допомоги, оскільки догляд ним належним чином не здійснювався, так як чоловік відповідачки періодично перебував за межами України, що призвело до надмірної виплати відповідачці бюджетних коштів на загальну суму 8989 грн. 58 коп.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України).

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 2 липня 2014 року N 6-91цс14.

У відповідності до п.13-1 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім"ям, затвердженого Постановою КМ України від 24 лютого 2003року № 250, якщо внаслідок зловживань з боку громадян (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміну у складі сім"ї, приховування обставин, що впливають на призначення і виплату допомоги на догляд тощо) були надміру виплачені суми допомоги, органи соціального захисту населення здійснюють такі заходи : визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану особи; повідомляють одержувача допомоги про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі прийняття рішення про врахування надміру виплачених коштів при виплаті допомоги на догляд у наступні періоди проводять щомісячні відрахування у розмірі не більш як 20 відсотків призначеної допомоги; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки, вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що інформація Управління СБУ в Тернопільській області та фінансової інспекції про те, що ОСОБА_2 Періодично перебував за межами держави, не є підставою для стягнення надміру виплачених коштів у вигляді соціальної допомоги як малозабезпеченій сім"ї, а тому не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що відповідач є недобросовісним набувачем через надання ним неправдивої інформації про неотримання соціальних виплат.

Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності..

Відмовляючи в позові, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та дано правильну оцінку доказам.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Бережанської районної державної адміністрації - залишити без задоволення.

Рішення Бережанського районного суду Тернопільської області від 06 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.З. Костів