АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/439/18 Справа № 205/1093/15 Головуючий у 1 й інстанції - Басова Н.В. Доповідач - Макаров М.О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Деркач Н.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Новокодацького відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, треті особи: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_5 та ОСОБА_2, про визнання торгів та протоколу недійсними, визнання акту недійсним, скасування свідоцтва,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулась із позовом до Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, треті особи: ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_6, про визнання електронних торгів та протоколу недійсними, визнання акту про проведення публічних торгів незаконним, визнання свідоцтва про придбання нерухомого майна незаконним та його скасування.

Позов мотивований тим, що вона 12 лютого 2015 року дізналась, що належна їй на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1, продана на Електронних торгах, проведених ДП «Інформаційний центр» МЮУ на замовлення Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ. Вказані торги відбулись в онлайн-режимі 12.02.2015 року, про що організатором торгів - ДП «Інформаційний центр» МЮУ було складено протокол проведення електронних торгів від 12.02.2015 року, переможцем торгів визнано учасника № 8. Проте дії Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ під час підготовки та проведення реалізації арештованого майна не відповідають вимогам закону.

Так, 03.02.2015 року та 11.02.2015 року позивач через свого представника зверталась до Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ з листами та повідомляла про те, що спірна квартира належить їй, а не боржнику ОСОБА_6, однак відповіді не отримала.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2015 року встановлено, що право власності ОСОБА_6 припинилось з моменту її відчуження та визнано за позивачем право власності на спірну квартиру. Позивач вважає, що у зв'язку з порушенням процедури підготовки та проведення електронних торгів, вона була незаконно позбавлена права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Позивач просила суд визнати недійсними із застосуванням наслідків недійсності правочину електронні торги з реалізації нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1, що були проведені ДП «Інформаційний центр» МЮУ і оформлені протоколом від 12.02.2015 року; визнати недійсним протокол від 12.02.2015 року, складений ДП «Інформаційний центр» МЮУ за результатами прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1; визнати незаконним акт державного виконавця про проведення публічних торгів по реалізації арештованого майна від 02.03.2015 року про реалізацію нерухомого майна; визнати незаконним та скасувати свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, видане 26.03.2015 року приватним нотаріусом ДМНО Стародубцевою В.М. на ім'я ОСОБА_5 про право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено в повному обсязі.

Рішення суду мотивоване тим, що оскільки на час проведення електронних торгів спірна квартира не належала боржнику ОСОБА_6, так як була відчужена останньою за договором купівлі-продажу 21 вересня 2010 року, порушені права позивача як власника спірної квартири підлягають відновленню.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування фактичних обставин, що мають значення для справи просила вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в оскаржуваному рішенні судом першої інстанції не зазначено жодного порушення, яке було допущено державним виконавцем Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ та Державним підприємством "Інформаційний центр" МЮУ. Крім того, для дій (бездіяльності) державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів передбачено самостійний спосіб оскарження А тому, такі дії не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Також апелянт зазначає, що судом не було встановлено чи дотримані Інформаційним центром вимоги підпункту 3.11 Тимчасового положення про повідомлення боржника про час, місце проведення прилюдних торгів, стартову ціну реалізації майна та чи відповідають вимогам підпунктів 4.9, 7.3 зазначеного положення дії цієї організації з реалізації нерухомого майна за результатами прилюдних торгів.

Також із вказаним рішенням не погодився ПАТ КБ "ПриватБанк" та подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи просить скасувати вказане рішення суд та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в матеріалах справи відсутні документи Реєстраційної служби Дніпропетровського МЮУ щодо проведення фактичної державної реєстрації за ОСОБА_4 права власності на спірну квартиру. Відсутній Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно реєстрації за ОСОБА_4 права власності на спірну квартиру. Тобто, на момент проведення торгів з реалізації спірної квартири , ні Банк, ні Новокадацький відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського МУЮ, ні Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України не мали відомостей про право власності позивача на квартиру АДРЕСА_1. Електронні торги проводились відповідно до вимог чинного законодавства, порушень положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна допущено не було.

Відповідно до п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Статтею 351 ЦПК України передбачено, що апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

А згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги необхідно задовольнити, а рішення скасувати, з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки на час проведення електронних торгів 12 лютого 2015 року квартира АДРЕСА_1, не належала боржнику ОСОБА_6, так як 21 вересня 2010 року була відчужена останньою за договором купівлі-продажу, - права позивача як власника спірної квартири були порушені та підлягають відновленню.

З вказаним висновком суду колегія судді погодитись не можна, оскільки він суперечить вимогам закону та дійсним обставинам справи.

Так, матеріалами справи встановлено, що 21 вересня 2010 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

Даний договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Білоус С.В. за реєстровим № 867.

02 лютого 2015 року позивачу стало відомо, що вищезазначена квартира виставлена Ленінським ВДВС Дніпропетровського МУЮ на електронні торги по зведеному виконавчому провадженню про стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості.

Встановлено, що Постановою державного виконавця Ленінського ВДВС ДМУЮ Єремєєвої О.О. від 11 листопада 2013 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-1423/2011, виданого 03 червня 2011 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про солідарне стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в розмірі 19383,85 грн..

Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_6 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 02 березня 2009 року.

Постановою державного виконавця Ленінського ВДВС ДМУЮ Єремєєвої О.О. від 14 листопада 2013 року накладено арешт на все майно ОСОБА_6

04 лютого 2015 року та 11 лютого 2015 року ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_4 звертався до Ленінського ВДВС ДМУЮ з заявою про зняття з продажу на електронних торгах квартири, що належить на праві власності позивачу.

12 лютого 2015 року квартира АДРЕСА_1, була реалізована на Електронних торгах, проведених ДП «Інформаційний центр» МЮУ на замовлення Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ, переможцем торгів визнано учасника № 8, що підтверджується протоколом № 49479 проведення електронних торгів від 12.02.2015 року.

02 березня 2015 року старшим державним виконавцем Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Єремєєвою О.О. було складено акт проведення електронних торгів (аукціону) по реалізації арештованого майна, згідно якого переможцем торгів став ОСОБА_5, який сплатив суму 125040,00 грн.

Постановою старшого державного виконавця Ленінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ Єремєєвої О.О. від 19 березня 2015 року виконавче провадження закінчено.

26 березня 2015 року ОСОБА_5 видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, зареєстроване 26.03.2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

09 жовтня 2015 року ОСОБА_5 продав спірну квартиру ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2015 року визнано за ОСОБА_12 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Згідно ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу квартири укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Встановлено, що договір купівлі-продажу від 21 вересня 2010 року, за яким ОСОБА_6 продала ОСОБА_4 спірну квартиру був лише нотаріально посвідчений, державну реєстрацію не пройшов.

З вказаного випливає, що на момент проведення торгів з реалізації спірної квартири, ні Банк, ні Новокадацький відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського МУЮ, ні Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України реально не мали відомостей про право власності позивача на квартиру АДРЕСА_1, оскільки договір купівлі-продажу, за яким позивачка придбала квартиру не пройшов державну реєстрацію, а тому їх дії щодо проведення електронних торгів відповідали вимогам чинного законодавства.

Крім того, з доводів позовної заяви не вбачається, які саме порушення відбувались під час проведення електронних торгів з продажу спірної нерухомості, хоча головна умова, яка повинна бути встановлена судом, це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів.

Оскільки, в основу позовної заяви покладено доводи щодо правомочності укладення договору купівлі-продажу спірної квартири, колегія суддів не знаходить правових підстав для визнання недійсними оспорюваних позивачем електронних торгів, так як на час їх проведення інформація про зареєстроване право власності на спірну квартиру за ОСОБА_4 була відсутня.

Оскільки, решта заявлених позовних вимог є похідними від зазначеної позовної вимоги, то у їх задоволенні також слід відмовити.

Враховуючи зазначені норми права та встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.147, п.3 розділом ХІІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2017 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Новокодацького відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, треті особи: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_5 та ОСОБА_2, про визнання торгів та протоколу недійсними, визнання акту недійсним, скасування свідоцтва - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

М.Ю. Петешенкова