Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 2 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.

суддів Борисюка Р.М., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 295/16289/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення порядку користування власністю, усунення перешкод у користуванні власністю, зобовязання вчинити певні дії,

за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_1,

на рішення Богунського районного суду м. Житомира, ухвалене 26 жовтня 2017 року суддею Полонцем С.М. у м. Житомирі,

встановив:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у якому, з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог від 31.01.2017 та від 11.05.2017 (а.с. 148, 213-214 т. 1) просив: встановити порядок користування жилим будинком № 1/62 по пров. 1-му Західному у м. Житомирі разом із господарськими будівлями та спорудами між сторонами, виділивши йому у користування приміщення відповідно до часток у праві спільної часткової власності або з відхиленням від розміру цих часток; усунути йому перешкоди у володінні та користуванні спірним будинком шляхом вселення; зобовязати ОСОБА_2 надати йому ключі від вхідних дверей у будинок; зобовязати не чинити перешкоди у доступі, проживанні у ньому; зобовязати ОСОБА_2 відновити прохід (дверну пройму) між кімнатами 2-1 та 2-2 (на плані наданому ОСОБА_2 кімната позначена як 3-5); відновити прохід у кімнату 2-1 через коридор 2-3; демонтувати встановлену перегородку у веранді 2-7; закласти прохід (дверну пройму) у кімнату 2-1 з веранди 2-7, відновивши вікно з веранди у кімнату 2-1, привівши ці приміщення у відповідність до технічного паспорту на будинок від 12.06.2007.

В обґрунтування позову зазначив, що сторони по справі є співвласниками спірного нерухомого майна, проте між ними не досягнуто згоди щодо його користування. Оскільки ОСОБА_2 чинить йому перешкоди у користуванні власністю, не допускає до будинку, просив задовольнити позов.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 26 жовтня 2017 року позов задоволено частково. Встановлено порядок користування приміщеннями жилого будинку з господарськими будівлями і спорудами по провулку 1-му Західному, 1/62 у м. Житомирі.

Виділено у користування ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 приміщення жилого будинку з господарськими будівлями і спорудами з відхиленням від розміру їх часток у праві спільної часткової власності без врахування самовільних будівель відповідно до висновку № 728/03.17 судової будівельно-технічної експертизи від 20 березня 2017 року.

Усунуто ОСОБА_1 перешкоди у володінні та користуванні жилим будинком по провулку 1-му Західному, 1/62 у м. Житомирі, шляхом його вселення у вказаний будинок та зобовязано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у користуванні будинком та надати йому ключі від вхідних дверей у будинок. У решті вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині встановлення порядку користування спірним будинком з господарськими будівлями та спорудами змінити, зазначивши конкретні приміщення будинку, які виділяються в користування кожному із співвласників. Рішення суду в частині відмови у задоволенні його позовних вимог про зобовязання ОСОБА_2 відновити прохід (дверну пройму) між кімнатами 2-1 та 2-2 (на плані наданому ОСОБА_2 кімната позначена як 3-5), відновити прохід у кімнату 2-1 через коридор 2-3, демонтувати встановлену перегородку у веранді 2-7, закласти прохід (дверну пройму) у кімнату 2-1 з веранди 2-7, відновивши вікно з цієї веранди у кімнату 2-1, привівши ці приміщення у відповідність до технічного паспорту на будинок від 12.06.2007 скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення про задоволення позову. У решті рішення залишити без змін.

На обґрунтування скарги зазначив, що ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції не зазначив, які конкретно приміщення виділяються кожному із співвласників. Крім того, не звернув уваги на те, що ОСОБА_2 самочинно, без згоди всіх співвласників будинку і без офіційного письмового дозволу та рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради провів у спірному будинку ряд переобладнань та перепланувань, що фактично унеможливлює використання ним зазначених приміщень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині встановлення порядку користування будинком, усунення перешкод у володінні та користуванні ним шляхом вселення позивача з наданням ключів від будинку скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог.

Зазначив, що при вирішенні спору судом не врахований встановлений між сторонами порядок користування спірним будинком, висновок додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 08.09.2017 та безпідставно застосований висновок судової будівельно-технічної експертизи від 20.03.2017. Також, на його думку, судом не враховано, що виділення співвласникам окремої ізольованої чи неізольованої житлової кімнати відповідно до ідеальної частки з незначним відступом від ідеальних часток не вбачається можливим, оскільки будинок перебуває у незадовільному технічному стані, частина житлових кімнат не відповідає вимогам нормативних документів, відсутня можливість здійснення перепланування. На його думку, суд також не врахував, що позивач забезпечений житлом і відмовляється від отримання компенсації за його частку.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримали, з підстав зазначених у ній, а апеляційну скаргу відповідача не визнали. ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6В апеляційну скаргу підтримали, а апеляційну скаргу позивача не визнали.

Відповідач ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_2, апеляційну скаргу ОСОБА_1 не визнав. Належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, а тому суд апеляційної інстанції у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України розглянув справу у її відсутність.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а ОСОБА_2 - залишенню без задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є співвласниками домоволодіння № 1/62 по пров. 1-му Західному у м. Житомирі.

Загальна площа будинковолодіння становить - 111,7 кв. м., жила площа 76,5 кв. м., при цьому ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 належить по 59/300 частин будинку (по 15,045 кв. м. на кожного), а ОСОБА_4 41/100 частина будинку (31,365 кв. м.) (а.с. 3-4, 42-43, 156-157, 158-159, 161-163 т. 1). До будинку належать господарські будівлі сарай (літ. Б, В, З) літня кухня (літ. Д,Ж), уборна (літ. У), колодязь №1, огорожа №1-3 (а.с. 260-264 т.1).

Зазначені частки є ідеальними, оскільки поділ будинку та виділення належних співвласникам часток у натурі не проводилися.

На час звернення позивача до суду, будинком, який перебуває у спільній частковій власності сторін, фактично користуються ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Між ними склався наступний порядок користування будинком: ОСОБА_4 користується приміщеннями: коридор 1-1 площею 5,8 кв.м., кухня 1-2 площею 6,9 кв.м., санвузел 1-3 площею 3,2 кв.м., кімната 1-4 площею 13,1 кв.м., кімната 1-5 площею 16кв.м., ОСОБА_3 приміщеннями: кімната 3-5 площею 15,8 кв.м., кімната 3-4 площею 10,9 кв.м., ОСОБА_2 приміщеннями: кімната 2-6 площею 8,9 кв.м.; кімната 2-5 площею 12,3 кв.м.; кухня 2-4 площею 7,2 кв.м., санвузол 2-2 площею 3,8 кв.м., коридор 2-3 площею 4,2 кв.м., коридор 2-1 площею 3 кв.м. (згідно технічного паспорту від 07.06.2017 року, а.с. 260-264 т. 1)

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 перешкоджає ОСОБА_1 у користуванні будинком в цілому та зокрема кімнатою площею 8,9 кв.м., якою раніше користувався дід та батько останнього та яка на даний час перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_2

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

За змістом зазначеної норми при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співласниками, такий порядок користування може встановити суд.

Оскільки спірні правовідносини не стосуються поділу будинку у натурі для припинення права спільної часткової власності, суд може виділити в користування сторін приміщення, які відповідають розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відхилення в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у звязку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

Встановивши, що ОСОБА_1 чиняться ОСОБА_2 перешкоди у володінні та користуванні спірним будинком, суд обґрунтовано задовольнив позов у цій частині та ухвалив рішення про усунення таких перешкод шляхом вселення ОСОБА_1 у вказаний будинок, зобовязання ОСОБА_2 не чинити позивачу перешкоди у користуванні житлом та надати йому ключі від вхідних дверей у будинок.

Разом з тим, ухвалюючи рішення про встановлення порядку користування приміщеннями жилого будинку з господарськими будівлями і спорудами та виділивши в користування сторін приміщення жилого будинку з господарськими будівлями і спорудами з відхиленням від розміру їх часток у праві спільної часткової власності без врахування самовільних будівель відповідно до висновку №728/03.17 судової будівельно-технічної експертизи від 20 березня 2017 року, суд першої інстанції у той же час не зазначив, які конкретно приміщення будинку виділяються в користування кожному із співвласників та не врахував, що вказаний висновок здійснений експертом лише відносно трьох співвласників (хоча їх чотири) та на підставі технічного паспорту 2007 року, без урахуванням перепланувань та перебудов здійснених ОСОБА_2, які відображені у технічному паспорті виготовленому у 2017 році.

Вирішуючи спір у цій частині вимог, суд апеляційної інстанції виходить із того, що за домовленістю співвласників будинку (без урахування ОСОБА_1А.) між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 склався певний порядок користування будинком, спір фактично існує щодо порядку користування частиною будинку, якою користується ОСОБА_2 та враховує, що позивач просив виділити йому у користування приміщення (кімнату площею 8,9 кв.м.), яке за своєю площею менше від належної йому частки по закону та яке не є ізольованим.

У звязку з цим, суд апеляційної інстанції, враховуючи відсутність спору щодо приміщень, якими фактично користуються ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (без урахування самовільно ним побудованих) виділяє останнім у користування наступні приміщення будинку: ОСОБА_4: коридор 1-1 площею 5,8 кв.м., кухню 1-2 площею 6,9кв.м., санвузел 1-3 площею 3,2 кв.м., кімнату 1-4 площею 13,1 кв.м., кімнату 1-5 площею 16 кв.м.; ОСОБА_3: кімнату 3-5 площею 15,8 кв.м., кімнату 3-4 площею 10,9кв.м.

Оскільки кімната 2-6 площею 8,9 кв.м., яку в судовому засіданні позивач просив виділити йому у користування, і яка знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_2, не є ізольованою і крім як проходу до неї через кімнату 2-5, якою користується ОСОБА_2, іншої можливості потрапити до неї немає, то виділити її в окреме користування ОСОБА_1 неможливо.

Кімната 2-5 площею 12,3 кв.м. не має вікон та є прохідною.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне виділити у спільне користування ОСОБА_2 та ОСОБА_1 наступні приміщення: кімнату 2-6 площею 8,9 кв.м.; кімнату 2-5 площею 12,3 кв.м.; кухню 2-4 площею 7,2 кв.м., санвузол 2-2 площею 3,8 кв.м, коридор 2-3 площею 4,2 кв.м., коридор 2-1 площею 3 кв.м.

Крім того, у спільне користування співвласникам будинку слід передати господарські будівлі та споруди.

Вирішення спору у спосіб, який хоч і передбачає незначне відступлення від ідеальних часток, які належать співвласникам будинку, фактично відновлює право позивача на користування належною йому власністю та не порушуватиме прав інших учасників часткової власності, оскільки таке не повязане із поділом будинку у натурі та не змінює розміру часток співвласників будинку.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції у частині встановленого ним порядку користування жилим будинком і господарськими будівлями та спорудами слід скасувати з ухваленням у цій частині нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про неможливість користування спірними приміщеннями без приведення їх до стану, який існував до проведених ОСОБА_2 перепланувань та переобладнань безпідставні, оскільки проведені останнім роботи з переобладнання та перепланування не є такими, що змінюють цільове призначення приміщень та площу будинку та вчинені без втручання в його несучі конструкції.

Крім того, прохід до кімнати 2-6, як до, так і після проведених перепланувань, існує лише через кімнату 2-5. Даний прохід був лише зміщений ОСОБА_2 у тій же кімнаті в сторону.

Посилання у апеляційній скарзі ОСОБА_2 на те, що позивач забезпечений житлом і відмовляється від отримання компенсації за його частку, не мають правового значення для вирішення спору.

Незадовільний технічний стан будинку, невідповідність нормам нормативних документів кімнат будинку, не можуть бути підставою для відмови у визначенні порядку користування будинком.

При вирішенні питання про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат в сумі 2069,72 грн. (551,2 + 551,2 (за вимоги про вселення та встановлення порядку користування), 1916,64/2 - витрат, понесених у звязку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції, враховуючи часткове задоволення скарги ОСОБА_1А.), суд апеляційної інстанції виходить з того, що саме ОСОБА_2 чинить перешкоди позивачу у користуванні будинком, а спору з іншими співвласниками у позивача немає. Результати проведених у справі судових експертиз суд апеляційної інстанції не використовує, а тому питання розподілу судових витрат, повязаних з їх проведення не вирішується.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 26 жовтня 2017 року у частині відмови у задоволенні позову про встановлення порядку користування жилим будинком і господарськими будівлями та спорудами скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Встановити порядок користування жилим будинком № 1/62 по пров. 1-му Західному у м.Житомирі разом із господарськими будівлями та спорудами, надавши:

ОСОБА_4 приміщення: коридор 1-1 площею 5,8 кв.м, кухню 1-2 площею 6,9 кв.м, санвузел 1-3 площею 3,2 кв.м., кімнату 1-4 площею 13,1 кв.м, кімнату 1-5 площею 16 кв.м.;

ОСОБА_3 приміщення: кімнату 3-5 площею 15,8кв.м, кімнату 3-4 площею 10,9 кв.м.

Надати у спільне користування ОСОБА_2 та ОСОБА_1 наступні приміщення: кімнату 2-6 площею 8,9 кв.м.; кімнату 2-5 площею 12,3 кв.м.; кухню 2-4 площею 7,2 кв.м., санвузол 2-2 площею 3,8 кв.м., коридор 2-3 площею 4,2 кв.м., коридор 2-1 площею 3 кв.м.

Надати у спільне користування ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 господарські будівлі та споруди.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 26 жовтня 2017 року в частині стягнення судових витрат (судового збору та витрат за проведення судової експертизи) скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2069,72 грн. судових витрат.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді:

Повний текст постанови складений 02 лютого 2018 року.