П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2018 року м. Київ

Справа № 22-5779 Головуючий у1-й інстанції - Гуменюк А.І.

Унікальний №761/27215/14-ц Доповідач - Пікуль А.А.

Апеляційний суд міста Києва. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

НевідомоїТ.О.

за участю секретаря Пузикової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 19 квітня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Думанської Аліни Леонідівни про визнання незаконною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Думанської А.Л. про визнання незаконною та скасування постанови від 25 січня 2017 року про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №51936733.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 19 квітня 2017 року скаргу ОСОБА_3 задоволено.

Суд визнав незаконною та скасував постанову головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Думанської А.Л. у виконавчому провадженні № 51936733 від 25 січня 2017 року про стягнення виконавчого збору.

Не погодившись з ухвалою суду, Департамент ДВС Міністерства юстиції України через свого представника, Михайлова С.І., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3

Відзиву на апеляційну скаргу заявник, ОСОБА_3, у визначений судом строк не подав.

Відповідно до ч.6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII &q? У;Про судоустрій і статус суддів&qu ; у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті &quзд;Голос України&q?дя; повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII &que=;Прикінцеві та перехідні положення&quро; Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII &quЗа;Про судоустрій і статус суддів&q?ку; апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Підпунктом 8) п. 1 Розділу XIII &qu='; Перехідні положення&q?то; ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) установлено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників судового розгляду: представника Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, Васіної І.О., яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити; представника ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_7, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу задовольнити частково з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 5 грудня 2014 року у справі №761/27215/14-ц за позовом ПАТ &q?ру;Банк Форум&quу ; в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ &q?нд;Банк Форум&quвк; Соловйової Н.А. до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави визначено спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення аукціону, визначивши початкову ціну для реалізації предмета застави в розмірі 549489433 грн. 21 коп.

15 серпня 2016 року Головним державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Думанською А.Л. на підставі заяви ПАТ &q?ер;Банк Форум&q?кр; винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51936733 з виконання виконавчого листа №761/27215/14-ц, виданого 30 грудня 2015 року Шевченківським районним судом м. Києва про звернення стягнення на предмет застави - прості іменні акції ПАТ &q?не;Шполянський молокозавод&q?ас; в кількості 3462000 штук, номінальною вартістю 0,30 грн. кожна, що складають 23,79% статутного капіталу, та прості іменні акції ПАТ &q?да;Городищенський маслозавод&q?у,; в кількості 3340000, номінальною вартістю 0,30 грн. кожна, що складають 24,69 % статутного капіталу, які належать на праві власності ОСОБА_3

25 січня 2017 року державним виконавцем в межах виконавчого провадження №51936733 було винесено постанову про стягнення виконавчого збору зі ОСОБА_3 на користь держави у розмірі 54948943 грн. 32 коп.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_3 районний суд виходив з того, що на момент винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 25 січня 2017 року державним виконавцем не було здійснено оцінку акцій та їх реалізацію з аукціону.

Районний суд, відкриваючи провадження у справі за скаргою ОСОБА_3 та розглядаючи скаргу по суті, не врахував наступного.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦПК України (в редакції, чинній на час звернення заявника до суду зі скаргою) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За правилом ч.1 ст.181 КАС України (в редакції, чинній на час звернення заявника до суду зі скаргою) учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII &q?ан;Про виконавче провадження&qu ч;, згідно з ч.1 ст.74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Водночас, ч.2 ст.74 зазначеного Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З наведених норм права вбачається, що Законом України &qu14;Про виконавче провадження&q?ба; встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 6 червня 2018 року в справі №921/16/14-г/15.

За правилом ч.6 ст.13 Закону України &qust;Про судоустрій і статус суддів&quч.; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Статтею 377 ЦПК України встановлено підстави для скасування судового рішення повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині.

За правилом частини другої указаної статті порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, у суду апеляційної інстанції наявні підстави скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 19 квітня 2017 року та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. 368, 374, 377, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 19 квітня 2017 року скасувати.

Провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 1 серпня 2018 року.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

Т.О. Невідома