Провадження № 22-ц/773/74/18 Категорія: 49 Доповідач: Грушицький А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Грушицького А.І.,

суддів Данилюк В.А., Шевчук Л.Я.,

з участю секретаря Вергуна Т.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

11 липня 2017 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивувала тим, що з 27 травня 2016 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Зазначає, що сторони від шлюбу дітей не мають, а відповідач відмовився розірвати шлюб через органи РАЦС.

Позивач просила суд розірвати шлюб, укладений 27 травня 2016 року з ОСОБА_2 та стягнути з відповідача судовий збір.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2017 року позов задоволено.

Постановлено шлюб між ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Луцьку, та ОСОБА_3, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Луцьку, зареєстрований 27 травня 2016 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 508 - розірвати.

Додатковим рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 3 січня 2018 року стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 640 грн. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій покликаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2017 року та направити справу на новий розгляд до Луцького міськрайонного суду Волинської області.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї неможливе, оскільки сторони тривалий час подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав з підстав в ній зазначених.

Представник позивача ОСОБА_1 апеляційну скаргу не визнала.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, подала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 27 травня 2016 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області (а.с. 5). Від шлюбу сторони дітей не мають.

Сторони визнають, що фактично припинили подружні стосунки з червня 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ч. 1 ст. 55 СК України).

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При постановленні рішення про розірвання шлюбу судом першої інстанції враховано вищевказані правові норми, особливий характер сімейних відносин, категоричне заперечення позивача щодо збереження шлюбу.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2017 року в даній цивільній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді