АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 653/3371/17-ц Головуючий в І інстанції: Берлімова Ю.Г. Номер провадження: 22-ц/791/278/18 Доповідач: Вейтас І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоВейтас І.В.,
суддів: Колісниченко А.Г.,
Радченко С.В.,
секретар - Прушинська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_6 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 23 жовтня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2017 року ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6 про збільшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 02 березня 2016 року на її користь з відповідача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 02 лютого 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Проте, тих коштів які сплачує відповідач, недостатньо для нормального забезпечення дитини, тому просила збільшити розмір аліментів, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі, в розмірі 1000 грн., але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

В судовому засіданні позивачка, усно змінила позовні вимоги та просила змінити розмір аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повнолітнього віку.

РішеннямГенічеського районного суду Херсонської області від 23 жовтня 2017 року позов задоволено, змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 на утримання доньки - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, за рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 02 березня 2016 року, та стягнуто з ОСОБА_6 аліменти на користь ОСОБА_7, на утримання доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи від дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повнолітнього віку. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір в сумі 640 гривень.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_6, в апеляційній скарзі вказує, що позивачем не доведено, а судом не встановлено жодної зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із батьків тому на його думку відсмутні підстави для зміни розміру стягнутих аліментів. Також вказує, що ОСОБА_6 позов визнав частково та згоден сплачувати 700 гривень щомісячно, однак судом безпідставно стягнуто аліменти у частці від заробітку (доходу ) батька дитини, незважаючи на те, що відповідач є безробітним. Просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до п. 8, 9 ч.1 розд. XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується. Справи у судах апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Херсонської області в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 3 жовтня 2017 року.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача та пояснення позивачки, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи слідує, що рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 02 березня 2016 року з ОСОБА_6 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8).

З повідомлення начальника Генічеського районного ВДВС ГТЮ у Херсонській області вих. №8599 від 28 серпня 2017 року вбачається, що на виконанні Генічеського районного ВДВС ГТЮ у Херсонській області знаходиться виконавчий лист, виданий Генічеським районним судом 18 березня 2016 року про стягнення аліментів з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 у твердій грошовій сумі 500 грн. Станом на 01 серпня 2017 року, існує переплата аліментів на користь позивачки у розмірі 1217,24 грн. (а.с.7).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що розмір аліментів які стягнуті рішенням суду є меншими ніж передбачено ч.2 ст.182 СК України, а відповідач має змогу надавати допомогу на утримання своєї доньки.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають матеріалам справи через що судом неправильно застосовано норми матеріального права.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частина перша статті 192 СК України та п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Матеріали справи не містять та позивачем не надано доказів щодо зміни її (позивача) матеріального або сімейного стану, погіршення її стану здоров'я, а також доказів на підтвердження того, що після постановлення рішення суду про стягнення аліментів матеріальний стан відповідача поліпшився та він має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі щомісячно, що є обов'язковою умовою для задоволення позовних вимог в цій справі у розумінні положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України.

Як встановлено рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 2 березня 2016 року, відповідач ОСОБА_6 на час ухвалення вказаного рішення перебував на обліку у центрі зайнятості.

З довідки Генічеського районного центру зайнятості № 21071907 від 10 серпня 2017 року вбачається, що ОСОБА_6 був зареєстрований як безробітний в Генічеському РЦЗ з 02 лютого 2017 року по 17 травня 2017 року, за чотири місяці його дохід становив 1893,33 грн. (а.с.24).

Позивачем не доведено та матеріали справи не містять даних що відповідач працевлаштований та отримує будь-який регулярний дохід.

Суд першої інстанції зазначив в оскаржуваному рішенні, що позивач непрацевлаштована, однак, під час апеляційного розгляду справи позивач надала суду довідки, видані в грудні 2017 року Херсонським обласним лабораторним центром Міністерства охорони здоров'я України, згідно яких позивач ОСОБА_7 з січня 2013 року по час видачі вказаних довідок працює в указаній установі, за період з січня 2017 року по листопад її заробітна склала 50022,93 гривень.

Отже судом першої інстанції при ухваленні рішення про задоволення позову не враховано, що відсутні докази зміни матеріального стану як відповідача, так і позивача, після ухвалення рішення про стягнення аліментів.

Колегія суддів не бере до уваги документи надані ОСОБА_7, щодо її батьків ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, які є пенсіонерами та проживають разом з позивачкою, як докази наявності на її утриманні непрацездатних батьків, оскільки, як слідує з вказаних документів позивач та її батьки вже проживали разом на час ухвалення рішення про стягнення аліментів в 2016 році, крім того, згідно наданих позивачкою документів, батьки отримують пенсію, тому підстави стверджувати, що майновий стан ОСОБА_7 змінився в зв'язку з наявністю у неї непрацездатних батьків, які потребують її матеріальної допомоги, відсутні.

Колегія суддів вважає, що наявність передбачених законом підстав для збільшення розміру аліментів не доведена позивачкою.

Однак, враховуючи, що відповідач, користуючись своїми процесуальними правами, визнав позов частково та не заперечує проти збільшення аліментів до розміру 700 грн., колегія суддів вважає за можливе збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 02 березня 2016 року. При цьому колегія суддів бере до уваги, що відповідно до положень ч.2 ст. 182 СК України, чинних на час ухвалення рішення, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2017 р. N 2246-VIII встановлено прожитковий мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років в сумі 1860 гривень, відповідно 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку становить 930 гривень.

Враховуючи наведене, переглядаючи справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог позовної заяви та апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_6 аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку підлягає скасуванню, з ухваленням в цій частині нового рішення про збільшення розміру аліментів, які стягуються на підставі рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 02 березня 2016 року, з 500 грн щомісячно до 930 грн щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст.374, п.1,4 ч.1 ст. 376, ст. 382 ЦПК України колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 23 жовтня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_6 аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення, яким збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 02 березня 2016 року, з 500 грн щомісячно до 930 грн щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 січня 2018 року

Головуючий І.В.Вейтас

Судді: А.Г.Колісниченко

С.В.Радченко