МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №370/1104/17

"26" вересня 2018 р. Макарівський районний суд Київської області

у складі: судді Мазки Н.Б.

із секретарем Ребенок Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Макарів Макарівського району Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу, посилаючись на те, що 17.11.2016 року відповідачка ОСОБА_2 під розписку позичила у неї гроші у розмірі 1000.00 гривень строком до 17.12.2016 року, по закінченні якого мала повернути борг в сумі 1200.00 гривень, але не повернула.

З метою добровільного врегулювання спору вона, позивачка направила відповідачці лист від 17.02.2017 року з проханням повернути борг по розписці, кінцевою датою виконання зобов'язання вказано 02.03.2017 року. Відповідачка вищевказаний лист отримала 21.02.2017 року, однак в заначений строк борг не повернула, до сьогоднішнього часу ухиляється від добровільного повернення боргу, чим порушила взяті на себе зобов'язання.

Позивачка просить: - стягнути з ОСОБА_2 борг у сумі 1200,00 гривень, 3% річних в сумі 15.00 гривень, інфляційні втрати від прострочення платежу в сумі 69.94 гривень.

Позивачка ОСОБА_1 надала клопотання про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримала, просили їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленою про дату, час, місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №629, в судове засідання не з'явилась, причини неявки не повідомила.

Згідно розписки від що 17.11.2016 року ОСОБА_2 позичила у ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 1000.00 гривень, зобов'язалась їх повернути протягом тридцяти календарних днів, а якщо протягом місяця не поверне гроші, то гарантує повернути грошові кошти в сумі 1200.00 гривень.

З метою добровільного врегулювання спору позивач направила відповідачу лист від 17.02.2017 року з проханням повернути борг по розписці, кінцевою датою виконання зобов'язання було вказано 02.03.2017 року.

Відповідач вищевказаний лист отримала 21.02.2017 року, однак в заначений строк борг не повернула та до сьогоднішнього часу ухиляється від добровільного повернення боргу, чим порушила взяті на себе зобов'язання.

Згідно розрахунку позивача, сума яка підлягає стягненню становить 1284,94 гривень, з яких 1200, 00 гривень - основна сума боргу, 3% річних в сумі 15.00 гривень, інфляційні втрати від прострочення платежу в сумі 69.94 гривень.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до п.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг.

Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640,00 гривень.

Керуючись ст.207, 625, 1046, 1047, 1050 ЦК України, ст. 263 265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, яка має паспорт серії НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, яка має паспорт серії НОМЕР_2, виданий Печерським РВ ГУ ДМС України, проживає: АДРЕСА_2, основну суму боргу згідно розписки від 17.11.2016 року в розмірі 1200,00 гривень, 3% річних в сумі 15.00 гривень, інфляційні втрати від прострочення платежу в сумі 69.94 гривень; судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 640 .00 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося - з дати складення повного його тексту, у порядку передбаченому підпунктом 15.5, пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.273 ЦПК України.

Судове рішення складено 26.09.2018 року.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Печерським РВ ГУ ДМС України, що проживає: АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_2, паспорт серії НОМЕР_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Суддя