Справа № 536/2051/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Клименко С.М.

за участю секретаря Дяденко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Третя кременчуцька державна нотаріальна контора Полтавської області про встановлення факту прийняття спадщини

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17 листопада 2017 року звернулася до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини посилаючись, що 09 грудня 2014 року помер ОСОБА_2. Вона є спадкоємцем його майна за законом та подала заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Спадковим майном є житловий будинок з господарськими будівлями за адресою с. Чикалівка вул. Новохатька, 43 Кременчуцького району Полтавської області та земельна ділянка площею 0,32 га цільове призначення якої: 0,07 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та 0,25 га для ведення особистого підсобного господарства, на які рішенням Кременчуцького районного суду від 13 квітня 2017 року визнано за нею право власності, а також земельна частка (пай) з земель колективної власності КСП «ім. Щорса» с. Камяні Потоки Кременчуцького району Полтавської області, яка належала померлій 29 березня 2001 року ОСОБА_3, спадкоємцем якої за заповітом був ОСОБА_2, який фактично прийняв спадщину, але не оформив спадкових прав.

08 січня 2016 року вона звернулася до Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області з заявою про оформлення прав та видачі на її імя свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) з земель колективної власності КСП «ім. Щорса» с. Камяні Потоки Кременчуцького району Полтавської області, але отримала відмову в звязку з тим, що нею не подано документи, що підтверджують факт прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 спадкоємцем за заповітом ОСОБА_2.

Вважає, що ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину після ОСОБА_3, вступивши у володіння спадковим майном, доказом чого є наявність оригіналу сертифікату серії ПЛ № 0252771 на земельну частку (пай), який перебував у нього.

Просила встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2, який помер 09 грудня 2014 року після ОСОБА_3, яка померла 29 березня 2001 року.

Представник заявника за довіреністю ОСОБА_4 надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити.

Заінтересована особа Третя кременчуцька державна нотаріальна контора Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутності.

Суд, дослідивши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа, як слідує зі змісту ст.4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 263 ЦПК України передбачає, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

В судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Установлено, що 11 грудня 2014 року помер ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 282366 виданого 11 грудня 2014 року Виконавчим комітетом Камянопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 126, який був спадкоємцем за заповітом від 14 грудня 1998 року ОСОБА_3, яка померла 29 березня 2001 року відповідно до свідоцтва серії І-КЕ № 171158 виданого Камянопотоківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 34.

Відкрилася спадщина. Заявник ОСОБА_1 є спадкоємцем його майна за законом.

08 січня 2016 року державним нотаріусом Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) з земель колективної власності КСП «ім. Щорса» с. Камяні Потоки Кременчуцького району Полтавської області, земельну ділянку, що знаходиться с. Чикалівка Кременчуцького району Полтавської області та належала померлій 29.03.2001 року ОСОБА_3, спадкоємцем якої за заповітом був ОСОБА_2 в звязку з не поданням заявником документів, що підтверджують факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3

Виниклі правовідносини регулюються відповідно до п.4 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України в редакції 2003 року, що означений цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Згідно п.5 цього розділу правила Книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Виходячи з вказаних норм Цивільного Кодексу України в даних правовідносинах потрібно застосовувати норми спадкового права, які передбачались ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до вимог статті 548 ЦК України (в редакції 1963 року) спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту її відкриття, а статтею 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) визначено, що протягом шести місяців з дня відкриття спадщини заявник фактично її прийняв, вступивши у володіння спадковим майном, але у встановлений законом строк, заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав.

Відповідно до ст.525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, тобто 29 березня 2001 року.

Частиною 1 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Також встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 мав в наявності сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0252771 виданий 08 квітня 19978 імя ОСОБА_3 на підставі рішення Кременчуцької районної державної адміністрації від 03 квітня 1997 року № 204 в тому, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Щорса розміром 3,97 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в на натурі, що є доказом вступу його в володіння спадковим майном .

Такі встановлені в судовому засіданні обставини справи та аналіз наведених норм матеріального права дають підстави для висновку про те, що ОСОБА_2 прийняв спадщину після ОСОБА_3, тому суд заяву задовольняє.

Керуючись ст.ст.259,293,294,315-319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, який помер 09 грудня 2014 року в с. Чикалівка Кременчуцького району Полтавської області прийняв спадщину після ОСОБА_3, яка померла 29 березня 2001 року в с. Чикалівка Кременчуцького району Полтавської області.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області.

У разі оголошення вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяОСОБА_6