Справа №589/1996/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Євдокімова О. П.
Номер провадження 22-ц/788/153/18 Суддя-доповідач - Кононенко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2018 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційними скаргами Шосткинського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області, Управління Держпраці у Сумській області

на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25 жовтня 2017 року

у цивільній справі за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи - Управління Держпраці в Сумській області, Відкрите акціонерне товариство Акціонерна компанія «Свема», Шосткинське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області, про становлення факту нещасного випадку на виробництві,

в с т а н о в и л а:

У травні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою, мотивуючи тим, що з 01 вересня 1978 року по 13 серпня 1997 року перебувала у трудових відносинах з Шосткинським виробничим об'єднанням «Свема», а в подальшому ВАТ АК «Свема».

У період з 10 вересня 1982 року по 10 грудня 1990 року працювала на посаді апаратника отримання лаків на полімеризаційних смолах 4-го розряду цеху виготовлення магнітних стрічок.

Під час виконання трудових обов'язків 24 грудня 1988 року з нею стався нещасний випадок, а саме: при виконанні робіт з дихлоретаном, пари цієї речовини потрапили їй в дихальні шляхи, внаслідок чого відбулося отруєння даною отруйною речовиною (гостра інгаляційна інтоксикація дихлоретаном).

За даним фактом проводилось розслідування та складався Акт про нещасний випадок на виробництві за формою, визначеною діючим на той час законодавством.

В результаті отриманих травм вона перебувала на стаціонарному лікуванні в Шосткинській ЦРЛ, Сумській обласній лікарні та в клініці Науково-дослідного інституту гігієни праці та професійних захворювань Харківського національного медичного університету.

25 квітня 1990 року їй було встановлено ІІІ групу інвалідності, причиною якої є профзахворювання.

По причині встановленої інвалідності вона отримувала страхові виплати, але згодом була вимушена виїхати з м. Шостка і нарахування страхових виплат припинилось.

З приводу цього вона зверталась до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Шосткинському районі та ВАТ «АК «Свема», але її звернення проігноровано.

Просила встановити факт нещасного випадку на виробництві, що трапився з нею при перебуванні у трудових відносинах з Шосткинським об'єднанням «Свема» 24 грудня 1988 року при виконанні робіт на території вказаного підприємства.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25 жовтня 2017 року заяву ОСОБА_3 про встановлення факту нещасного випадку на виробництві задоволено.

Встановлено факт нещасного випадку на виробництві, який стався з ОСОБА_3 при перебуванні в трудових відносинах з Шосткинським виробничим об'єднанням «Свема» (натепер ВАТ «АК «Свема») о 15-40 годині 24 грудня 1988 року при виконанні робіт на території вказаного підприємства з дихлоретаном.

В апеляційній скарзі Шосткинське відділення управління ВДФСС України у Сумській області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3

При цьому зазначає, що у суду першої інстанції не було достатніх підстав для задоволення заяви ОСОБА_3, оскільки інформація листа клініки НДІ ГП та ПЗ Харківського НМУ від 24 квітня 2017 року не підтверджує наявність Акту про нещасний випадок на виробництві або Акту розслідування причин професійного захворювання та ставить під сумнів факт настання нещасного випадку.

В апеляційній скарзі Управління Держпраці у Сумській області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати.

При цьому вказує, що для проведення Управлінням Держпраці у Сумській області розслідування професійного захворювання необхідно вперше встановити діагноз професійного захворювання, направити повідомлення про професійне захворювання за формою П-3, створити комісію з проведення розслідування причин виникнення професійного захворювання, провести саме розслідування та за його результатами скласти Акт проведення розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 згідно з передбаченою Порядком №1232 процедурою і з дотриманням встановлених строків.

В даному випадку діагноз «професійне захворювання» ОСОБА_3 було встановлено ще в 1990 році відповідно до чинної на той час «Инструкции о порядке извещения, расследования, регистрации учета профессиональных заболеваний», якою не було передбачено складання повідомлення про професійне захворювання за формою П-3 та акта проведення розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4.

Оскаржуване рішення зобов'язує Управління Держпраці України провести розслідування нещасного випадку відповідно до Порядку №1232, хоча має місце професійне захворювання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників заінтересованих осіб Сая С.В., Боброва В.В., які підтримали доводи своїх апеляційних скарг, заявника ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4, які вважають рішення суду законним, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що факт нещасного випадку на виробництві повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а його встановлення має юридичне значення для заявника для отримання відповідних страхових виплат.

Проте, з таким висновком суду колегія суддів погодитися не може.

Судом першої інстанції встановлено, що з 01 вересня 1978 року по 13 серпня 1997 року ОСОБА_3 перебувала у трудових відносинах з Шосткинським виробничим об'єднанням «Свема» (в подальшому ВАТ «АК «Свема»). У період з 10 вересня 1982 року по 10 грудня 1990 року працювала на посаді апаратника отримання лаків на полімеризаційних смолах 4-го розряду цеху виготовлення магнітних стрічок (а.с. 4-5).

Згідно з відповіддю клініки Науково-дослідного інституту гігієни праці та професійних захворювань ХНМУ від 24 квітня 2017 року, ОСОБА_3 25 квітня 1990 року було встановлено професійне захворювання, яке зареєстроване в журналі обліку професійних захворювань (а.с. 6).

Відповідно до виписки з акту огляду МСЕК № 014677, ОСОБА_3 при первинному огляді 28 травня 1990 року встановлена ІІІ група інвалідності у зв'язку із профзахворюванням строком на один рік (а.с. 18).

Згідно з ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За приписами ч. ч. 3, 6 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України (ч. 4 ст. 256 ЦПК України в редакції, яка була чинною на час постановлення оскаржуваної ухвали), суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються у судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір про право ОСОБА_3 на страхові виплати, пов'язані із нещасним випадком на виробництві, а тому вказані обставини підлягають доказуванню під час розгляду справи у порядку позовного провадження та можуть бути встановлені на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням принципу змагальності, що не може бути вирішено у порядку окремого провадження.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

За таких обставин оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а заява ОСОБА_3 про встановлення факту нещасного випадку на виробництві - залишенню без розгляду.

Зазначені обставини не позбавляють права ОСОБА_3 подати позовну заяву до суду на загальних підставах.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.4 ч.1 ст. 374, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги Шосткинського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області, Управління Держпраці у Сумській області задовольнити частково.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 25 жовтня 2017 року скасувати та прийняти постанову.

Заяву ОСОБА_3 про встановлення факту нещасного випадку на виробництві залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий:

Судді -