Єдиний унікальний номер 233/4356/16-ц Номер провадження 22-ц/775/96/2018
Єдиний унікальний номер 233/4356/16-ц Головуючий у 1 інстанції Наумик О.О.
Номер провадження 22-ц/775/96/2018 Доповідач Дундар І.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2018 року

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Дундар І.О.

суддів: Мірути О.А., Тимченко О.О.

за участю секретаря Ситнік Д.Л.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №5 в приміщенні суду в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління освіти Костянтинівської міської ради про визнання незаконним і скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1, від імені якої діє ОСОБА_2,

на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31 жовтня 2017 року, ухвалене в приміщенні суду в місті Костянтинівці Донецької області о 12-57 годині, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати незаконним та скасувати наказ про притягнення її до дисциплінарної відповідальності, оскільки він незаконний, необґрунтований, факти трудових порушень не відповідають дійсності, є надуманими.

В подальшому ОСОБА_1 звернулась з позовом про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновити її на роботі на посаді завідуючої дошкільного навчального закладу, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, оскільки будь-яких порушень трудової дисципліни не було, оголошення догани не має законного підґрунтя, є наслідком неприязних стосунків.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21 грудня 2016 року цивільні справи обєднані в одне провадження.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31 жовтня 2017 року у задоволені позову ОСОБА_1 до Управління освіти Костянтинівської міської ради про визнання незаконним і скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, та про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, від імені якої діє ОСОБА_2, просила рішення суду скасувати, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права: суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведеність вчинення позивачем дисциплінарного проступку, який став підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності та не прийняв до уваги наявність довготривалого конфлікту між сторонами, той факт, що в матеріалах справи міститься лист, за яким керівник закладу мав право тимчасово переміщувати помічника вихователя з метою дотримання санітарних норм. Суд зробив невірні висновки про те, що позивач повинна була сама складати графік прибирання та контролювати його виконання, а усне розпорядження мити підлогу помилково розтлумачив як переведення на іншу роботу та зміну істотних умов праці, про що працівник повинен бути повідомлений за 2 місяці. Суд не врахував, що в даному випадку мало місце переміщення на тому ж підприємстві, проти чого сама помічник вихователя не заперечувала.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали доводи апеляційної скарги.

Представники відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4 заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

На підставі п.9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-УІІІ від 3 жовтня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цієї редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Судом першої інстанції під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 з 6 листопада 2002 року працювала на посаді завідуючого дошкільним учбовим закладом №9 міського відділу освіти, 6 червня 2016 року наказом №195-к/тр позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за недбале ставлення до виконання своїх службових обовязків та порушення трудової дисципліни у вигляді догани, наказом №412к/тр від 11 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звільнено за систематичне невиконання без поважних причин обовязків, покладених на неї колективним договором, Правилами внутрішнього трудового розпорядку за п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги необґрунтовані, позивач істотно змінила умови праці помічника вихователя без згоди на це останньої, чим порушила вимоги ст. 32 КЗпП України та вчинила дисциплінарний проступок, порядок застосування дисциплінарного стягнення та строк його застосування дотримано; розірвання трудового договору на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України проведено з дотриманням вимог законодавства порушення стосувалось обов'язків, які є складовими трудової функції позивача, та випливало з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання або неналежне виконання трудових обов'язків ОСОБА_1 було систематичним, оскільки її протягом року було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за наказом №195-К/ТР від 06 червня 2016 року; невиконання ОСОБА_1 трудових обов'язків було винним, скоєним без поважних причин умисно; дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення ОСОБА_1 накладене з дотриманням визначених строків.

Але з такими висновками суду погодитися неможливо.

Виходячи з положень пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. Суд не в праві визнати звільнення правильним, виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов'язували звільнення. Якщо обставинам, які стали підставою звільнення, в наказі (розпорядженні) дана неправильна юридична кваліфікація, суд може змінити формулювання причин звільнення і привести його у відповідність з чинним законодавством про працю, п.22 - у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 і п. 1 ст. 41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Як виходить з матеріалів цивільної справи (т.1 арк.спр.147) 11 жовтня 2016 року наказом №412к/тр ОСОБА_1 звільнена за систематичне невиконання без поважних причин обовязків, покладених на неї колективним договором, правилами внутрішнього трудового розпорядку та посадовою інструкцією за п. 3 ст. 40 КЗпП України з 12 жовтня 2016 року.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Виходячи з положень п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" за передбаченими п. 3 ст. 40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст. 151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року.

За змістом наказу про звільнення (т.1 арк.спр.147) ОСОБА_1 звільнено за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України з урахуванням наказу управління освіти міської ради м. Костянтинівка «про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 6 червня 2016 року №195-к/тр про застосування до ОСОБА_1 заходи дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Даним наказом ОСОБА_1 за недбале ставлення до виконання своїх службових обовязків та порушення трудової дисципліни оголошено догану (т.1 арк.спр.73). Дисциплінарний проступок виявився в тому, що ОСОБА_1 4 травня 2016 року безпідставно, не враховуючи графіку роботу, істотно змінила умови праці помічника вихователя ОСОБА_5 без її згоди, чим порушила п. 2.15, 2.25 посадової інструкції №1 завідуючого ДНЗ №9, п. 1.2, 1.4, 2.13, 5.7 Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників дошкільного навчального закладу №9 «Оленка», ч. 3 ст. 32 КЗпП України та колективного договору, що свідчить про недбале ставлення до виконання своїх посадових обовязків та порушення трудового законодавства.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

На підставі ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Виходячи з ч. 3 ст. 149 КЗпП України при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

В той же час правове обґрунтування підстав притягнення до дисциплінарної відповідальності, зазначене в наказі не відповідає фактичним обставинам.

Так, за пунктом 2.15 Посадової інструкції №1 завідуючого ДНЗ №9 ОСОБА_1 передбачено, що до основних напрямків діяльності завідуючого днз належать: затвердження розкладу занять вихованців, графіки роботи і педагогічне навантаження працівників днз, тарифікаційні списки і графіки відпусток; п. 2.25 забезпечує виконання колективного договору, створює необхідні умови для нормальної роботи громадського самоврядування, профспілкової організації (т.1 арк.спр.52-58).

Положеннями пунктів 1.2, 1,4 Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників дошкільного навчального закладу №9 «Оленка» передбачена мета даних Правил забезпечення чіткої організації праці, належних безпечних умов праці, підвищення її продуктивності та ефективності, раціональне використання робочого часу, зміцнення трудової дисципліни; визначення обовязків педагогічних та інших працівників дошкільного навчального закладу; п. 2.13 обовязки завідуючого ДНЗ при прийомі та переводі працівника; п. 5.7 залучення працівників до чергування проводиться за письмовим наказом керівника, в якому зазначаються умови та порядок роботи в дні чергування (т.1 арк.спр.30-36).

Отже, зазначені в наказі пункти посадової інструкції та правил внутрішнього трудового розпорядку не мають відношення до обставин, які визначені відповідачем як порушення трудового дисципліни, навпаки, за п. 2.12 посадової інструкції №7 помічника вихователя передбачено, що помічник вихователя забезпечує санітарний стан приміщення та обладнання групи, повітряний режим відповідно до вимог санітарних правил утримання дошкільних навчальних закладів (т.1 арк.спр.49-51), а Посадовою інструкцією №1 завідуючого ДНЗ №9 ОСОБА_1 передбачено, що до основних напрямків діяльності завідуючого днз належать: забезпечення адміністративно-господарської (виробничої) роботи днз (п. 2.2); визначення посадових обовязків працівників (п. 2.12).

Під час розгляду справи було достовірно встановлено, що в Костянтинівському дошкільному навчальному закладі №9 «Оленка» відсутня посада прибиральника (т. 1 арк. спр. 38, 40, 41, 60).

Наказом № 3аг від 29 січня 2016 року (арк..спр.40) завгоспу наказано скласти примірний графік прибирання службових приміщень та коридорів на термін з 1 лютого 2016 року по 31 серпня 2016 року.

Апеляційний суд відхиляє посилання відповідача на відсутність графіку чергування, оскільки в матеріалах справи наявні, як копія, так і оригінал графіку прибирання, на якому окрім прізвищ осіб, які чергують та часу чергування зазначені прізвища та підписи осіб, які ознайомлені з даним графіком (т.3 арк.спр.40, 97), за яким в спірний період обовязки щодо прибирання були покладені саме на помічника вихователя ОСОБА_5

Виходячи з викладеного, залучення помічника вихователя до виконання робіт прибиральниці зроблено в межах повноважень, визначених посадовою інструкцією завідуючого ДНЗ.

Крім того, згідно із ст. 32 КЗпП України, на яку міститься посилання в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

Не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Власник або уповноважений ним орган не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров'я.

У зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

З фактичних обставин справи та доказів, наданих сторонами, в діях позивача щодо помічника вихователя не вбачається істотна зміна її умов праці.

Суд першої інстанції на зазначені обставини справи, докази та норми матеріального права уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про законність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

На підставі ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи; обставини, які суд визнав встановленими, недоведені; висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи; судом неправильно застосовано норми матеріального права.

Виходячи з викладеного рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового по суті позовних вимог.

Під час розгляду справи в апеляційному суді було достовірно встановлено, що в діях позивача 4 травня 2016 року (переміщення помічника вихователя ОСОБА_5В.) відсутнє порушення трудової дисципліни та недбале ставлення до виконання службових обовязків, тобто ознаки дисциплінарного проступку, що виключає можливість притягнення до дисциплінарної відповідальності і є підставою для визнання наказу №195-к/тр від 6 червня 2016 року незаконним та його скасуванню.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, оскільки наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани визнано незаконним та скасовано, тому відсутнє систематичне невиконання без поважних причин обовязків, покладених колективним договором , правилами внутрішнього трудового розпорядку та посадовою інструкцією, що є підставою для визнання звільнення незаконним та поновлення на роботі.

На підставі ч. 1, 2 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Виходячи з викладеного позовні вимоги про скасування наказу про звільнення позивача, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 3, 4 п. 2 та ч. 1 п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100 (далі - Порядку), середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Нарахування виплат, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Виходячи із заробітної плати за останні два місяці перед звільненням (серпень-вересень 2016 року), середньоденна заробітна плата позивача складає 223,74 грн: заробітна плата за серпень 2016 року за 2 робочих дня 606,44 грн., заробітна плата за вересень 2016 року за 15 робочих днів 3197,17 грн. (606,44 + 3197,17) : (2 + 17) = 223,74 грн.), що підтверджується довідкою Управління освіти міської ради м. Костянтинівки №342 від 10 жовтня 2017 року.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12 жовтня 2016 року по 18 січня 2018 року (320 робочих днів) у сумі 71596,80 грн. (223,74 грн. х 320), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача без урахування суми податку з доходів фізичних осіб та інших обовязкових платежів, що відповідно до ст. 14.1.180, ст. 18, ст. 162.1.3, ст. 168 Податкового кодексу України є обовязком податкового агента, яким є відповідач.

На підставі ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Позивач при зверненні до суду судовий збір не сплачував. Від його сплати він звільнений на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

Позовна заява про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності була подана до суду 5 вересня 2016 року (т.1 арк..спр.2), предмет позову вимога немайнового характеру.

Позовна заява про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу подана до суду 20 жовтня 2016 року (т.1 арк.спр.100-102), предмет позову - вимога немайнового та майнового характеру.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже даний позов містив дві вимоги немайнового характеру та майнові вимоги.

Відповідно до п/п 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», в редакції, яка діяла на час звернення до суду з позовом, у разі подання позовної заяви немайнового характеру справлявся судовий збір в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, а у разі подання заяви майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015року № 928-VIII мінімальна заробітна плата станом на 01 січня 2016 року складала 1 378 грн.

Таким чином розмір судового збору за подання до суду даного позову складе 1818,37 грн., з наступного розрахунку (1378 грн. х 0,4 х 2) + (71596,80 грн. х 1%).

Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з відповідача в доход держави належить стягнути судовий збір в сумі1818,37 грн.

Керуючись ст. 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, від імені якої діє ОСОБА_2, задовольнити.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31 жовтня 2017 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління освіти Костянтинівської міської ради про визнання незаконним і скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ №195- к/тр від 6 червня 2016 про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1.

Визнати незаконним та скасувати наказ №412- к/тр від 11 жовтня 2016 про звільнення ОСОБА_1 з посади завідуючої дошкільного навчального закладу №9 «Оленка».

Поновити ОСОБА_1 на посаді завідуючої дошкільного навчального закладу №9 «Оленка».

Стягнути з Управління освіти Костянтинівської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 71596,80 грн. без урахування суми податку з доходів фізичних осіб та інших обовязкових платежів.

Стягнути з Управління освіти Костянтинівської міської ради в доход держави на спеціальний фонд Державного бюджету України судовий збір в сумі 1818,37 грн.

Постанова суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий

Судді:

Повний текст судового рішення виготовлений 18 січня 2018 року

Головуючий