АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2018 року м. Чернівці

справа №727/9605/17

провадження №22-ц/794/84/ 18

Апеляційний суд Чернівецької області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Владичана А.І., Лисака І.Н.

секретар Костюк Л.С.

розглянувши справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку ,,ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку ,,ПриватБанк" на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 6 листопада 2017 року, головуючий у суді І-й інстанції - суддя Семенко О.В.,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк ,,ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ ,,ПриватБанк") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 6 листопада 2017 року у задоволенні позову відмовлено у зв'язку із спливом позовної давності.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ ,,ПриватБанк" просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що перебіг позовної давності за кожним черговим платежем почався з 10 січня 2014 року, а перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в повному обсязі, починається із наступного дня після спливу строку дії картки.

Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні картки. Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця.

Оскільки судом встановлено, що картка, яка видана ОСОБА_1, діє до 31 грудня 2016 року, то строк повернення кредиту в повному обсязі спливає 31 грудня 2019 року.

Судова колегія, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позову частково з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено судом, 23 грудня 2013 року між ПАТ КБ ,,Приватбанк" та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг (далі - Умови) та ознайомлення з цими Умовами і Тарифами обслуговування кредитних карт „Універсальна".

Відповідно до умов цього договору позивач надав відповідачу кредит в розмірі 300 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення кредиту, що відповідає строку дії картки, а відповідач зобов'язався щомісяця вносити платежі в розмірі 7 % від суми заборгованості.

Згідно з наданим банком розрахунком станом на 4 вересня 2017 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед банком становить 26856 грн 82 коп, яка складається з непогашеної суми кредиту - 297 грн 02 коп, заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом - 20806 грн 71 коп, комісії та пені - 3998 грн, штрафу (фіксована частина) - 500 грн, штрафу (процентна складова) - 1255 грн 09 коп.

За змістом ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1 ст.530 ЦК).

За правилами ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони узгодили, що заборгованість за договором погашається щомісячними платежами у розмірі 7 % від суми заборгованості (а.с.6).

Отже, сторони кредитного договору встановили строки виконання окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів, що входить до змісту зобов'язання за цим договором).

Відповідно до ч.3 ст.254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

За змістом ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Чинне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно зі ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК).

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

За правилами ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК).

Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Як вбачається з матеріалів справи, останній платіж за договором відповідач ОСОБА_1 здійснив 10 січня 2014 року в розмірі 20 грн, а кінцевий термін погашення заборгованості за кредитним договором - жовтень 2017 року (кінцевий строк дії картки).

З вказаним позовом банк звернувся до суду у жовтні 2017 року.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції відповідачем було подано до суду заяву про застосування позовної давності до вимог позивача.

З огляду на викладене заборгованість за тілом кредиту та відсотками підлягає стягненню за останні календарні три роки перед зверненням кредитора до суду, а стягнення пені обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду у межах позовної давності за основною вимогою.

Відповідно до розрахунку позивача розмір нарахованої відповідачу заборгованості за період з 3 жовтня 2014 року до 4 вересня 2017 року становить 21686 грн 94 коп, яка складається з непогашеної суми кредиту - 53 грн 21 коп, заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом - 20533 грн 73 коп, а також пені за період з 3 жовтня 2016 року по 4 вересня 2017 року в розмірі 1100 грн.

Крім того, за змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за даним договором (а.с.28).

Водночас пунктами 2.1.1.7.6, 2.1.12.6.2 Умов передбачено сплату штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором.

З огляду на викладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Отже, одночасне стягнення з боржника пені та штрафів призведе до подвійної відповідальності боржника, тому вимоги про стягнення з відповідача штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 грн та штрафу (процентна складова) в розмірі 1255 грн 09 коп не підлягають задоволенню.

За таких обставин з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь ПАТ КБ ,,ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором в розмірі 21686 грн 94 коп, яка складається з непогашеної суми кредиту - 53 грн 21 коп, заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом - 20533 грн 73 коп, пені - 1100 грн.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви до суду першої інстанції та апеляційної скарги в розмірі 2713 грн 21 коп (21686,94 х 3360 : 26856,82 = 2713,21).

Керуючись ст.ст.141, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку ,,ПриватБанк" задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 6 листопада 2017 року скасувати.

Позов публічного акціонерного товариства комерційного банку ,,ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором в розмірі 21686 грн 94 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку „ПриватБанк" судовий збір за подання позовної заяви до суду першої інстанції та апеляційної скарги в розмірі 2713 грн 21 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, тобто з 23 січня 2018 року.

Головуючий В.Ф. Міцней

Судді: І.Н. Лисак

А.І. Владичан