Справа №203/4278/17
Провадження №2/0203/308/2018
22.01.2018 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Католікяна М.О.,
при секретарі Дзьомі Ю.О.,
-представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,
16 листопада 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що у березні 2017 року помер його батько, ОСОБА_5, який за життя склав на його користь заповіт. У встановлений законом строк позивач не прийняв спадщину, оскільки відповідачка (мати позивача) не надавала йому правовстановлювальні документи на квартиру. Крім того, позивача було введено в оману нотаріусом (до якого він звернувся), який повідомив, що він має подати відповідну заяву після спливу шестимісячного строку. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.а.с. 2, 3).
У судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі.
Відповідачка до суду не зявилася, звернувшись із заявою про визнання позову і розгляд справи за її відсутності. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини четвертої статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК).
Третя особа до суду не зявилася, була повідомлена належним чином.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом було встановлено, що позивач доводиться сином відповідачці та ОСОБА_5 (а.с.а.с. 12, 13).
26 серпня 2015 року ОСОБА_5 склав заповіт, яким заповів усе його майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, належне йому на день смерті, позивачеві (а.с.а.с. 10, 11).
25 березня 2017 року ОСОБА_5 помер (а.с. 9).
03 листопада 2017 року позивач звернувся до третьої особи із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте йому було відмовлено у звязку з порушенням шестимісячного строку, встановленого для вчинення такої дії (а.с. 14).
Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
У відповідності зі статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
За правилами частини третьої статті 1272 ЦК за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Як вбачається з тексту позовної заяви, позивач не прийняв спадщину, оскільки відповідачка не надавала йому правовстановлювальні документи на спадкове майно. Крім того, позивача було введено в оману нотаріусом (до якого він звернувся), який повідомив, що він має подати відповідну заяву після спливу шестимісячного строку.
Ці обставини були визнані відповідачкою у письмовій заяві, поданої суду 27.11.2017 року.
З огляду на зміст приведених вище норм та встановлені в засіданні обставини, а також те, що позивач є спадкоємцем ОСОБА_5 за заповітом, суд доходить висновку про те, що причини пропуску ним визначеного законом строку є поважними.
При цьому суд також керується частиною першою статті 2 ЦПК, за змістом якої одним із завдань цивільного судочинства є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.
Таким чином, ураховуючи незначний час, який минув після спливу шестимісячного строку від відкриття спадщини, той факт, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті батька (оскільки відповідачка не прийняла спадщину і не бажає цього робити), суд, зважаючи на приписи приведеної норми, доходить висновку про необхідність задоволення позову.
Керуючись статтями 5, 7, 10 13, 19, 23, 76 81, 89, 133, 209 211, 213, 223, 228, 229, 258, 259, 263 265, 280 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Визначити ОСОБА_2 додатковий строк у два місяця від дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття за заповітом спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5, померлого 25 березня 2017 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем, третьою особою в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини заочного рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне заочне рішення складено 25 січня 2018 року.
Суддя М.О. Католікян