Постанова

іменем України

28 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 215/46/16-ц

провадження № 61-6275 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддівПершої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого Стрільчука В. А. (суддя-доповідач),

суддів: Карпенко С. О., Кузнєцова В. О., Олійник А. С., Ступак О. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «САВ-Дістрибьюшн»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2016 року у складі колегії суддів: Митрофанової Л. В., Бондар Я. М., Зубакової В. П.,

ВСТАНОВИВ :

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «САВ-Дістрибьюшн» (далі - ТОВ «САВ-Дістрибьюшн») про захист прав споживача, стягнення вартості проданого товару та відшкодування моральної шкоди. На обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 27 грудня 2014 року він придбав у магазині відповідача «Фокстрот» по вулиці Ватутіна, 39 в місті Кривому Розі пральну машину «ElectroluxEWT1062TDW», без огляду товару, оскільки продавець запевнив, що товар у заводській упаковці і його не потрібно оглядати. Через пластикову плівку було видно що товар зовні цілий. Доставивши товардодому, він виявив, що всередині пластиковий короб деформований, пластик потрощений. В той же день він повернув товар у магазин з вимогою про його заміну. Йому запропонували самостійно відвезти пральну машину в сервісний центр, без висновку якого, на думку відповідача, заміна товару була неможлива. З 29 грудня 2014 року пральна машина знаходиться в сервісному центрі. Він неодноразово звертався з претензіями до відповідача, однак йому було відмовлено у прийнятті та заміні товару або поверненні грошей. Вважає, що відповідач повинен був перевірити якість проданого товару, а в разі виявлення істотних недоліків - замінити його на товар належної якості. Він має право на розірвання договору та повернення сплаченої за товар суми, а також - на відшкодування моральної шкоди. Враховуючи викладене, просив суд розірвати договір купівлі-продажу пральної машини «ElectroluxEWT1062TDW», укладений між сторонами 27 грудня 2014 року, стягнути з відповідача 5 999 грн 90 коп. вартості товару та 1 700 грн на відшкодування завданої йому моральної шкоди.

Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 квітня 2016 року позов задоволено частково. Розірвано договір купівлі-продажу пральної машини «Electrolux EWT1062TDW», укладений 27 грудня 2014 року в магазині «Фокстрот» у місті Кривому Розі Дніпропетровської області між ОСОБА_1 та ТОВ «САВ-Дістрибьюшн». Стягнуто з ТОВ «САВ-Дістрибьюшн» на користь ОСОБА_1 5 999 грн 90 коп. вартості проданого товару, 500 грн - на відшкодування завданої моральної шкоди, а всього - 6 499 грн 90 коп. Стягнуто з ТОВ «САВ-Дістрибьюшн» 551 грн 20 коп. судового збору на користь держави.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач як продавець згідно з умовами гарантійного обслуговування зобов'язаний був прийняти від ОСОБА_1 товар та перевірити його якість у сервісному центрі, який згідно з гарантією заводу-виробника встановлює та усуває недоліки і дефекти протягом 14 днів з дня отримання товару. Тому вимоги позивача стосовно розірвання договору та стягнення вартості товару є обґрунтованими. Позивач також має право на відшкодування моральної шкоди відповідно до статті 23 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки його права як споживача були порушені.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2016 року рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 квітня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що зі сторони відповідача було виконано всі вимоги чинного законодавства України та передано позивачу якісний товар. Ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару перейшов до покупця з моменту передання йому товару. Позивачем не доведено, що товар був пошкоджений до його передання покупцеві.

У вересні 2016 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2016 року, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції встановлено факт виявлення дефектів пральної машини в день її придбання - 27 грудня 2014 року. Цього ж дня товар було повернуто продавцю. Недоліки товару встановлені відразу після його доставки до місця проживання позивача, при знятті заводської упаковки. Тобто споживачу було передано товар неналежної якості, недоліки товару виникли до передання його покупцеві. Письмових доказів огляду товару продавець не надав. На споживача покладається обов'язок лише довести наявність дефекту продукції. Тягар доказування причин виникнення недоліків товару покладено на продавця. Висновки апеляційного суду не відповідають обставинам справи і дослідженим доказам.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 вересня 2016 року відкрито касаційне провадження у цій справі.

ТОВ «САВ-Дістрибьюшн» надало заперечення на касаційну скаргу, в яких посилається на те, що після придбання товару позивачем самостійно було здійснено його доставку до власної оселі, а ввечері того ж дня позивач звернувся до відповідача з претензіями щодо якості товару та вимогою його заміни у зв'язку з недоліками. Спеціалістами сервісного центру «Наш сервіс» було оглянуто пральну машину та зроблено висновки, що дефекти (тріщина верхньої пластикової панелі, погнуті бокові сторони, потертості, подряпини) настали від механічного впливу, про що було повідомлено споживача у телефонному режимі і запропоновано забрати пральну машину із сервісного центру. Законом визначено право споживача на огляд товару, однак продавець не зобов'язаний примушувати його до цього. Продавцем були дотримані вимоги закону стосовно передачі товару належної якості, що підтверджується показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які особисто перевірили якість товару перед видачею його позивачу. Вини продавця у виникненні недоліків немає. Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження заподіяння йому моральної шкоди та її розміру.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 15 травня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексуУкраїни в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У січні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ цивільну справу № 215/46/16-ц передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з пунктом 22 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб.

Частиною другою статті 678 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виконавця: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Судами встановлено, що 27 грудня 2014 року позивач ОСОБА_1 придбав у магазині ТОВ «САВ-Дістрибьюшн» «Фокстрот» в місті Кривому Розі пральну машину «ElectroluxEWT1062TDW»за 5 999 грн 90 коп. з гарантійним терміном заводу-виробника 12 місяців.

Того ж дня ОСОБА_1 звернувся до відповідача з претензією про заміну купленого товару протягом вказаного гарантійого терміну, в якій зазначив про виявлені ним значні пошкодження корпуса пральної машини (тріщини пластик, зігнуті бокові кришки) і просив усунути недоліки, а в разі неможливості їх якісного усунення - замінити товар на такий самий належної якості або повернути кошти.

Згідно з актом технічного огляду № 10526387 від 29 грудня 2014 року КР 429 924 на пральній машині «ElectroluxEWT1062TDW» були виявлені: тріщина верхньої пластикової панелі, зігнуті бокові сторони, потертості та подряпини. Вказані дефекти виникли ймовірно від механічного впливу.

Відповідно до статті 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.

Згідно з частиною першою статті 668 ЦК України ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить до покупця з моменту передання йому товару, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 679 ЦК України передбачено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Отже, умовою відповідальності продавця за недоліки товару є виникнення цих недоліків до моменту передання товару покупцеві. Залежність настання відповідальності продавця від моменту виникнення недоліків пояснюється тим, що за загальним правилом, встановленим частиною першою статті 668 ЦК України, до моменту передання товару ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару несе продавець. При виявленні недоліків товару після переходу до покупця ризику його випадкового знищення або випадкового пошкодження саме на нього покладається обов'язок доведення того, що недоліки виникли до передання йому товару.

Згідно з частиною другою статті 679 ЦК України, якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

За змістом наведеної правової норми у випадку існування гарантії щодо якості товару обов'язок доведення обставин, що звільняють продавця від відповідальності, покладається на нього.

Визначення поняття гарантії якості товару міститься у частині першій статті 675 ЦК України, якою передбачено, що товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Під гарантією якості товару слід розуміти ручання продавця про відсутність у товарі в момент його передачі або в інший момент, встановлений у договорі, недоліків по якості товару, що знижують його вартість або не дозволяють використовувати відповідно до мети, передбаченої договором. За загальним правилом, товар повинен відповідати вимогам по якості у момент його передачі від продавця до покупця. Це означає, що наслідки, які встановлені законодавством, зокрема вищенаведеними частиною другою статті 678 ЦК України тачастиною першою статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», при реалізації продавцем неякісної продукції настають у випадку, коли недоліки товару мали місце на час його передання покупцеві, але не були і не могли бути виявлені останнім у момент передання. Тобто вказані недоліки стосуються експлуатаційних (споживчих) властивостей товару і не пов'язані з його механічним пошкодженням, які можна виявити шляхом візуального огляду.

Зазначене узгоджується також з положеннями пункту18 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року № 506, згідно з яким на гарантійне обслуговування приймається товар за наявності експлуатаційних документів, пломб виробника або виконавця на товарі, якщо це передбачено експлуатаційним документом, відсутності пошкоджень товару, які могли викликати несправність, за умови дотримання вимог експлуатаційного документа щодо правил зберігання, введення в експлуатацію та використання товару за призначенням. У разі виходу товару з ладу з вини споживача (невиконання правил експлуатації), відсутності передбачених експлуатаційними документами пломб, гарантійного талона споживач втрачає право на гарантійне обслуговування.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що встановлений частиною другою статті 679 ЦК України обов'язок продавця довести факт виникнення недоліків товару після його передання покупцеві (якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару) покладається на нього у випадку, коли такі недоліки не є очевидними, оскільки в такому випадку покупець має можливість виявити ці недоліки і відмовитися від укладення договору або укласти його на інших умовах. Якщо ж покупець, маючи реальну можливість оглянути товар і виявити у ньому очевидні дефекти, не скористався цим правом до передання йому товару, а виявив їх після такого передання, то тягар доведення відповідно до частини першої статті 679 ЦК України покладається на нього.

Отже, правове значення для правильного вирішення цієї справи має не факт наявності чи відсутності наданої продавцем гарантії щодо якості товару, а час (момент) виявлення покупцем недоліків товару - до чи після його передання покупцеві.

У цій справі судами встановлено, що недоліки, які виявив позивач у придбаній ним пральній машині, були очевидними і полягали в механічних пошкодженнях, а саме: тріщина верхньої пластикової панелі, зігнуті бокові сторони, потертості, подряпини. У позивача не було об'єктивних перешкод для огляду товару перед його отриманням у магазині та виявлення вказаних недоліків.

За обставинами справи, недоліки були виявлені позивачем після передання йому придбаної пральної машини і транспортування її власними силами до місця свого проживання.

Належних і допустимих доказів того, що недоліки товару виникли до передання його покупцеві, ОСОБА_1 суду не надав.

Тому підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до статті 212 ЦПК України 2004 року в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваного рішення, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Оскаржуване судове рішення містить висновки щодо результатів оцінки зібраних у справі доказів, відповідає вимогам статей 213-215, 316 ЦПК України 2004 року щодо законності й обґрунтованості.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, апеляційний суд правильно визначився із характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку згідно зі статтями 57-60, 212 ЦПК України 2004 року, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги повністю спростовуються встановленими апеляційним судом вищенаведеними обставинами справи та вимогами законодавства і не дають підстав вважати, що судом при ухваленні оскаржуваного рішення неправильно застосовані норми матеріального чи порушені норми процесуального права.

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді: С. О. Карпенко

В. О. Кузнєцов

А. С. Олійник

О. В. Ступак