Справа № 428/7881/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Скрипника С.М.,

за участю: секретаря судового засідання Брайловської М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сватове Луганської області подання старшого державного виконавця Луганського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 у порядку виконання зобовязань, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Луганського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 у порядку виконання зобовязань.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що на виконанні в Луганському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Луганській області знаходиться виконавче провадження № 54556333 з примусового виконання виконавчого листа № 426/5475/15-ц, виданого 04.08.2017 Сватівським районним судом Луганської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу за договором позики від 17 квітня 2013 у сумі 19840, 00 грн.

Рішення суду боржником не виконується.

Боржник ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням Сватівського районного суду Луганської області. Заборгованість станом на 02.07.2018 складає 19840,00 грн.

Державний виконавець Луганського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_1 до суду не зявилася, належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомила.

Суд, дослідивши та оцінивши подання та додані до нього матеріали, дійшов висновку, що в задоволенні даного подання слід відмовити.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ст. 313 ЦК України, фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до положень ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України». Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у таких випадках: - якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Судом встановлено, що на виконанні в Луганському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Луганській області знаходиться виконавче провадження № 54556333 з примусового виконання виконавчого листа № 426/5475/15-ц, виданого 04.08.2017 Сватівським районним судом Луганської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу за договором позики від 17 квітня 2013 у сумі 19840,00 грн. На підставі зазначеного вище, 28.02.2018 року було відкрито виконавче провадження № 55895105, надано семиденний строк для добровільного виконання зобов'язань зі сплати боргу та на адресу боржника направлено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Аналізуючи ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» слід прийти висновку, що Законом передбачено тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Під поняттям "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Однак, державний виконавець фактично обмежується не виконанням боржником зобов`язань зі сплати боргу за виконавчим провадженням у добровільному порядку, наявністю існуючої заборгованості, без належного дослідження обставин, без надання доказів ВДВС про ухилення боржника від виконання зобов`язань зі сплати боргу за виконавчим провадженням.

До подання додано лише: копію виконавчого листа, копію постанови про відкриття виконавчого провадження, копію виклику та довіреність без надання будь-яких доказів про ухилення боржника від виконання зобов`язань з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Окрім того, фіксування державним виконавцем в поданні того, що боржник у добровільному порядку рішення суду не виконує, борг не сплачує, не дають підстав вважати, що боржник ухиляється від виконання зобовязань покладених на нього. Дані обставини, у своїй сукупності не можуть бути безумовними доказами ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов`язань.

Матеріали справи не містять доказів того, що боржником отримана копія постанови про відкриття виконавчого провадження з пропозицією добровільно виконати зобов`язань. Постанова про відкриття виконавчого провадження вважається врученою боржнику за адресою, зазначеною у виконавчому документі за умов, передбачених для вручення судових повісток (рекомендованим листом з повідомленням про вручення).

Окрім того, слід зазначити, що у поданні державним виконавцем не зазначено підстав та доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Паспорт громадянина України для виїзду за кордон має обмежений термін дії. В матеріалах справи відсутні відомості про те, чи термін дії паспорту не закінчився та чи поновлювався закордонний паспорт.

Також, відсутні докази того, що боржник належно викликався до ВДВС, повідомлявся про вчинення виконавчих дій.

З огляду на вищенаведене, на даний час, суд не вбачає підстав для тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 у порядку виконання зобовязань.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Луганського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 у порядку виконання зобовязань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Сватівський районний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги в пятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: С.М.Скрипник