Справа № 333/7021/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді: Ярошенко А.Г.,

при секретарі: Мінаєва В.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (м. Запоріжжя вул. 8 Марта, 23/70, ІПН: НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (місце проживання, ІНФОРМАЦІЯ_1 корп., 1 кв. 91, місце реєстрації: м. Запоріжжя вул. Космічна, 90, ІПН: НОМЕР_2) про стягнення інфляційних витрат та 3 % річних за несвоєчасне виконання рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу, посилаючись на те, що 26.11.2008 року відповідач узяв в позику у позивача 15000 доларів США.

У відповідності до розписки відповідач зобовязався повернути борг до 26.05.2009 року.

26.08.2010 року Комунарський районний суд м. Запоріжжя виніс заочне рішення, за яким стягнув з ОСОБА_4 147084, 79 гривень на користь ОСОБА_1.

До теперішнього часу рішення не виконано, у звязку з чим позивач звертається до суду про стягнення інфляційних витрат та 3 % річних за несвоєчасне виконання рішення суду.

Позивач наполягав на задоволенні позову.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовної заяви з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Вислухавши учасників процесу, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд приходить наступного висновку.

Судом встановлено, що 26.11.2008 року відповідач узяв в позику у позивача 15000 доларів США.

У відповідності до розписки відповідач зобовязався повернути борг до 26.05.2009 року.

26.08.2010 року Комунарський районний суд м. Запоріжжя виніс заочне рішення, за яким стягнув з ОСОБА_4 147084, 79 гривень на користь ОСОБА_1.

За період з вересня 2010 року по грудень 2016 року ОСОБА_4 виплатив позивачу 8781, 90 року народження. Станом на 1 грудня 2016 року борг за позикою складає 138302, 89 гривень. Виходячи с цього три відсотка річних від суми боргу складає 25974, 00 гривень. Втрати від інфляції за період з 07.09.2010 року по 09.12.2016 року складає 158541, 60 грн.

Відповідно ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Відповідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання боржник повинен відшкодувати збитки, тому вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом є обґрунтованими.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Посилання представника відповідача на те, що відповідач має набагато меншу заборгованість звертаючи увагу суду на додані до матеріалів справи копії квитанцій не відповідають дійсності. Оскільки з відомостей наданих Комунарським відділом державної виконавчої служби м. Запоріжжя, яка датована 01.12.2016 року, № 43870/8 вбачається, що відповідач має заборгованість 138302, 89 гривень а виплачено 8791, 90 гривень. Відповідно до розрахунку наданого позивачем де загальна сума заборгованості становить 138302, 00 грн., сума боргу з інфляцією 296843, 60 гривень, інфляційне збільшення боргу 158541, 60 гривень розрахунок проведено за період 07.09.2010-09.12.2016 року.

Отже, позовні вимоги позивача підтверджені доказами та відповідають вимогам законодавства, тому підлягають повному задоволенню.

Стосовно клопотання представника відповідача про необхідність застосування позовної давності суд вважає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач здійснював платежі позивачу протягом 2016 року, що свідчить про фактичне визнання ним боргу та намаганням його погашення.

Відповідно до ч. 3 ст. 263 ЦП України Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Оскільки останній платіж відповідачем було здійснено 01.11.2016 року то відповідно перебіг позовної давності не сплив.

Згідно вимог ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати необхідно стягнути з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст.ст. 526, 533, 610, 611, 612, 629, 1046 ЦК України, ст.ст. 57, 79, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (м. Запоріжжя вул. 8 Марта, 23/70, ІПН: НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (місце проживання, ІНФОРМАЦІЯ_1 корп., 1 кв. 91, місце реєстрації: м. Запоріжжя вул. Космічна, 90, ІПН: НОМЕР_2) про стягнення інфляційних витрат та 3 % річних за несвоєчасне виконання рішення суду задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 три відсотка річних від суми боргута втрати від інфляції в сумі 184515, 60 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1845, 16 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Повний текст рішення виготовлено 18.01.2018 року.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя А.Г. Ярошенко