Справа № 337/121/17
Провадження № 2/337/382/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Коваленко В.С.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2017 року, позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені та стягнуто з ОСОБА_1 49930 гривень 15 копійок, які складаються з: матеріальної шкоди заподіяною внаслідок ДТП в сумі 48690 гривень 15 копійок; судових витрат, повязаних із залученням спеціаліста в сумі 600 гривень; судових витрат зі сплати судового збору в сумі 640 гривень.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що він не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, так як на час судових рішень та прийняття рішення він коло девяти років фактично проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 134. Та в нього наявні докази та відомості, які мають істотне значення для справи, так звіт від 06.12.2016 року, та огляд автомобіля позивача здійснювався без відповідача та без відео зйомки, копія телеграми не відповідає законодавству України. Таким доказом можливо було би рекомендоване повідомлення пошти про вручення або ні телеграми. Таким чином слід вважати, що телеграму не було відправлено. Позивачем не надано доказів про відношення звіту від 06.12.2016 року до ДТП, скоєного 08.02.2015р. Це додатково підтверджується тим, що в звіті вказано показання спідометру 411498 км. Показання спідометру на момент ДТП ні в якому документі не зафіксоване. Скільки км. і де позивач проїхав за 1 рік та 10 місяців невідомо. Так як і невідому чи має саме ті пошкодження, що було оцінено, яке вони мають відношення к ДТП від 08.02.2015р. А ні звіт, а ні сума вказана в звіті не може бути доказом нанесеної майнової шкоди внаслідок ДТП, так як ДТП скоєно 08.02.2015р., а сума оцінки здійснена на час проведення звіту, тобто 06.12.2016 р. Неможливо визнати за доказ та витратою на проведення оцінки «Квитанцию №111 от 06.12. 2016 года о принятии ОСОБА_3 от ОСОБА_2 600 грн. за автотовароведческое исследование КТС автомобиля НОМЕР_1» так як ця квитанція має відношення до автомобіля НОМЕР_2 який не був предметом оцінки.

ОСОБА_1, у заяві фактично заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що дізнався про наявність рішення при ознайомленні з ним 03.01.2017 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Враховуючи, що з заочним рішенням суду заявник ознайомився 04.01.2018 року, він має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду.

У судове засідання сторони не зявилися.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, скасування заочного рішення суду можливе за двох умов, однією з яких є поважність причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити.

Водночас, з'ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

В позові була зазначена наступна адреса відповідача ОСОБА_1: 69124, АДРЕСА_1.

Такаж адреса вказана у постанові Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.05.2016 року.

За відомостями адресно довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Запорізькій області ОСОБА_1 з 2001 року зареєстрований за адресою: 69124, АДРЕСА_1.

Зазначена адреса вказана заявником особисто в заяві про перегляд заочного рішення суду, як місце реєстрації.

Відповідно до ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Згідно матеріалів справи, судові повістки надсилалися відповідачеві ОСОБА_1 на останню відому судові адресу відповідно до відомостей адресно довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Запорізькій області, та заочне рішеня було ухвалено з врахуванням положень п.5 ч.5 ст. 74 ЦК України, ч. 4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України, які були чинні на момент розгляду справи.

З вищенаведених обставин вбачається, що суд належним чином надсилав на адресу відповідача ОСОБА_1 процесуальні документи суду та повідомляв його про дату та місце проведення судових засідань, чим надавав йому можливість приймати участь у змагальному процесі, із реалізацію всіх прав учасника процесу, передбачених цивільним процесуальним законодавством.

Крім того, в ході розгляду цивільної справи судом було досліджено всі докази на які посилається ОСОБА_1, фактично ніяких інших доказів, які мають значення для справи та можуть привести до ухвалення іншого рішення не надано.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що підстав для скасування заочного рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 274, 284, 287, 288 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2017 року.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2017 року відмовити.

Роз'яснити заявнику, що відповідно до ч.4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: