Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" червня 2018 р. Справа № 608/863/18

Номер провадження2/608/425/2018

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Квятковської Л. Й.

за участю секретаря Маришевої Г.М.,

позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 20 червня 2009 року у Якимівській сільській раді Лановецького району Тернопільській області, актовий запис №04. В шлюбі народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб виявився невдалим, у них різні характери і погляди на життя, внаслідок чого у сімї відсутнє взаєморозуміння, виникали розбіжності щодо влаштування побуту, ведення господарства. З вересня 2017 року сторони проживають окремо, не підтримують жодних стосунків, не повязані ні спільним побутом, ні спільним господарством. ОСОБА_1 вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, тому просить шлюб розірвати.

Позивач ОСОБА_1 позов підтримує, просить задовольнити, шлюб розірвати, дитину ОСОБА_3 залишити проживати з матірю, судові витрати покласти на нього.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги визнає, згідна на розірвання шлюбу, дитину просить залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу їй залишити прізвище «Моначин».

Вислухавши позивача, відповідачку, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Тильна) ОСОБА_4 уклали шлюб 20 червня 2009 року, який зареєстрували у Якимівській сільській раді Лановецького району Тернопільської області, актовий запис №04, про що свідчить свідоцтво про шлюб.

В шлюбі народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюб виявився невдалим, у них різні характери і погляди на життя, внаслідок чого у сімї відсутнє взаєморозуміння, виникали розбіжності щодо влаштування побуту, ведення господарства. З вересня 2017 року сторони проживають окремо, не підтримують жодних стосунків, не повязані ні спільним побутом, ні спільним господарством.

Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч. ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між сторонами носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим і це буде суперечити інтересам сторін, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 5, 13, 76, 81, 200, 206, 141,

258, 259, 263, 265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Змінені позовні вимоги задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 20 червня 2009 року в Якимівській сільській раді Лановецького району Тернопільської області, актовий запис №04, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання с. Якимівці Лановецького району Тернопільської області, та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Тильна) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання - м. Чортків, вул. Ясна, 2 Тернопільської області.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище «Моначин».

Дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати з матір`ю.

Судові витрати покласти на сторін в межах ними понесених.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги апеляційному суду Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л. Й. Квятковська