Справа № 474/680/18
Провадження № 2/474/238/18
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

30.07.18 року смт. Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Сокол Ф.Г. під час вирішення питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Виробничо-комерційне підприємство "Каро" про визнання недійсним договору оренди, -

встановив:

25.07.2018р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Приватного підприємства "Виробничо-комерційне підприємство "Каро", в якому просить визнати укладений 30.10.2015 року договір оренди на земельну ділянку площею 0,96 га з кадастровим номером НОМЕР_2 між ОСОБА_1 та ПП ВКП "Каро" недійсним.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1, п.п. 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява повинна містити: попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Водночас, ОСОБА_1 під час звернення до суду з позовом вказаних приписів ст. 175 ЦПК України не дотримано.

Частиною 4 ст. 177 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У відповідності до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про судовий збір" (далі - Закон) визначено, щоплатники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частиною 1 ст. 4 Закону визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст. 7 Закону України "Про Держаний бюджет України на 2018 рік", прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у для працездатних осіб з 1 січня 2018 року становить 1 762 грн. 00 коп.

У відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону, ставка судового збору за позовну вимогу немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у грошовому еквіваленті становить 704 грн. 80 коп.

В п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" № 10 від 17.10.2014р. (далі - Постанова ВССУ) роз'яснено судам, що законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів 10 Національного банку України.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

До позовної заяви на підтвердження сплати судового збору додано квитанцію установи банку № 0.0..1 від 25.07.2018р. про сплату ОСОБА_2 704 грн. 80 коп. з призначенням платежу: "101; ; 22030101; Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050); ОСОБА_2".

Тобто надана ОСОБА_1 квитанція про сплату судового збору не відповідає приписам Закону та роз'ясненням Постанови ВССУ щодо зазначення платника, в тому числі представника, який діє згідно довіреності в інтересах заявника, та призначення платежу, а саме зазначення відомостей про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Таким чином ОСОБА_1 не надано доказів сплати судового збору в порядку та розмірі визначених Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Крім того слід зазначити, що згідно ч.ч. 1 та 4 ст. 53 ЦПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов'язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

У заявах про залучення третіх осіб і в заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

В позовній заяві позивачами зазначено третю особу - Врадіївську районну державну адміністрацію Миколаївської області, однак жодним чином не обумовлено вимогу щодо залучення останньої до участі у справі, а також не зазначено на стороні позивача чи відповідача її слід залучити та яким чином рішення у справі може вплинути на права або обов'язки третьої особи щодо однієї зі сторін, що в свою чергу, позбавляє суд можливості належним чином вирішити питання щодо необхідності залучення до участі у справі третьої особи.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, є законні підстави для залишення вказаної позовної заяви без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 259, 260, 353 ЦПК України, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Виробничо-комерційне підприємство "Каро" про визнання недійсним договору оренди - залишити без руху та надати позивачу для усунення недоліків строк 5 днів, який рахується з моменту отримання позивачами ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу виконати вимоги ухвали суду щодо надання:

- попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи;

- підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

- доказів сплати судового збору в порядку та розмірі визначених Законом України "Про судовий збір".

- висловлення свого волевиявлення щодо залучення до у часті у справі третьої особи із зазначенням на стороні позивача чи відповідача її слід залучити та яким чином рішення у справі може вплинути на права або обов'язки третьої особи щодо однієї зі сторін.

У випадку не виконання вимог ухвали у зазначений суддею строк, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали направити позивачу - ОСОБА_1 (АДРЕСА_1).

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Сокол Ф.Г.