Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3899/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Надопта А.А.,

при секретарі Онисько С.С.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог: державний нотаріус ОСОБА_4 про визнання права власності на майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог: державний нотаріус ОСОБА_4 про визнання права власності на майно.

Вимоги заявленого позову мотивовано тим, що 09 вересня 2016 року помер батько позивачки ОСОБА_5. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с.Веряця по вул.Залізнична, №19 та житловий будинок з надвірними будівлями в с.Веряця по вул.Карпатської січі буд.№8 (бувша Червоноармійська). На випадок своєї смерті ним залишено заповіт, яким все своє майно він заповів позивачці ОСОБА_1 Спадкоємцями щодо майна померлого крім позивачки є її сестра - ОСОБА_2 та їхня мати ОСОБА_3 Заявою на імя державного нотаріуса Виноградівської держнотконтори, посвідченою секретарем Веряцької сільської ради, ОСОБА_3 відмовилася від обовязкової частки в спадщині. Інших спадкоємців немає. Право власності на вищевказане майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями в с.Веряця по вул.Карпатської січі буд.№8 належало ОСОБА_5 6/8 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Виноградівською держнотконторою 06.12.2000 року за реєстром №4220, що стверджується довідкою, виданою КП «Виноградівське РБТІ» за №461 від 18.07.2017р. та 2/8 частини житлового будинку на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Виноградівського районного суду 29.04.2014 року справа №299/1118/14-ц. Щодо житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в с.Веряця по вул.Залізнична,19, то згідно запису погосподарської книги він рахується за померлим ОСОБА_5 відповідно довідки Веряцької сільської ради від 25.04.2017 року за №02/17-518., що стверджується довідкою КП «Виноградівське РБТІ» за №460 від 18.07.2017 року.

Позивачкою ОСОБА_1 у встановлений законом термін прийнято спадщину, так як вона своєчасно подала заяву на прийняття спадщини у Виноградівську держнотконтору. За оформленням права власності на спадкове майно позивачка звернулася до державного нотаріуса Виноградівського нотаріального округу ОСОБА_4, однак у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно їй було відмовлено по причині відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно та розбіжностями у прізвищах її батька та її дошлюбного прізвища. Правовстановлюючі документи на житловий будинок №8 в с.Веряця по вул.Карпатської січі буд.№8 втрачені, а на житловий будинок №19 в с.Веряця по вул.Залізнична спадкодавець за життя не виготовив. Про втрату документів позивачкою ОСОБА_1 подано оголошення в газету.

У зв`язку з розбіжностями в записах прізвища у померлого батька вказано «Білце», а в свідоцтві про народження позивачки «Більце», позивачка змушена була звернутися в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Рішенням Виноградівського районного суду від 12.06.2017 року по справі №299/1471/17 встановлено, що ОСОБА_5 є її рідним батьком.

Позивач ОСОБА_1, про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлена своєчасно, в судове засідання не зявилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та про те, що вимоги позову підтримує повністю та просить суд такі задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлені своєчасно, в судове засідання не зявилися, однак подали до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що вимоги позову визнають повністю та не заперечують проти їх задоволення.

Державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори, про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлена своєчасно, в судове засідання не зявилася.

Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов»язків.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При здійсненні правосуддя (ст.5 ЦПК) суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Завданнями цивільного судочинства (ст.2 ЦПК) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.89 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.76-88 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.ст.12, 13, 78, 81, 82 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

В судовому засіданні встановлено, що 09 вересня 2016 року помер батько позивачки ОСОБА_5. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с.Веряця по вул.Залізнична, №19 та житловий будинок з надвірними будівлями в с.Веряця по вул.Карпатської січі буд.№8 (бувша Червоноармійська). На випадок своєї смерті ним залишено заповіт, яким все своє майно він заповів позивачці ОСОБА_1 Спадкоємцями щодо майна померлого крім позивачки є її сестра - ОСОБА_2 та їхня мати ОСОБА_3 Заявою на імя державного нотаріуса Виноградівської держнотконтори, посвідченою секретарем Веряцької сільської ради, ОСОБА_3 відмовилася від обовязкової частки в спадщині. Інших спадкоємців немає. Право власності на вищевказане майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями в с.Веряця по вул.Карпатської січі буд.№8 належало ОСОБА_5 6/8 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Виноградівською держнотконторою 06.12.2000 року за реєстром №4220, що стверджується довідкою, виданою КП «Виноградівське РБТІ» за №461 від 18.07.2017р. та 2/8 частини житлового будинку на підставі мирової угоди, затвердженої ухвалою Виноградівського районного суду 29.04.2014 року справа №299/1118/14-ц. Щодо житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в с.Веряця по вул.Залізнична,19, то згідно запису погосподарської книги він рахується за померлим ОСОБА_5 відповідно довідки Веряцької сільської ради від 25.04.2017 року за №02/17-518., що стверджується довідкою КП «Виноградівське РБТІ» за №460 від 18.07.2017 року.

Позивачкою ОСОБА_1 у встановлений законом термін прийнято спадщину, так як вона своєчасно подала заяву на прийняття спадщини у Виноградівську держнотконтору. За оформленням права власності на спадкове майно позивачка звернулася до державного нотаріуса Виноградівського нотаріального округу ОСОБА_4, однак у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно їй було відмовлено по причині відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно та розбіжностями у прізвищах її батька та її дошлюбного прізвища. Правовстановлюючі документи на житловий будинок №8 в с.Веряця по вул.Карпатської січі буд.№8 втрачені, а на житловий будинок №19 в с.Веряця по вул.Залізнична спадкодавець за життя не виготовив. Про втрату документів позивачкою ОСОБА_1 подано оголошення в газету.

У зв`язку з розбіжностями в записах прізвища у померлого батька вказано «Білце», а в свідоцтві про народження позивачки «Більце», позивачка змушена була звернутися в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Рішенням Виноградівського районного суду від 12.06.2017 року по справі №299/1471/17 встановлено, що ОСОБА_5 є її рідним батьком.

У той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності.

Однією з підстав набуття прав власності у відповідності до законодавства є отримання майна у спадкування.

Згідно з вимогами ст.325 ЦК України суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.

Як визначено ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Керуючись ст.ст. 2,4, 5, 12, 13, 78,81-82, 89, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.16, 392 ЦК України, ст. 124 Конституції України,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями в с.Веряця по вул.Карпатської січі буд.№8 загальна площа якого становить 59,7 кв.м., в тому числі житлова площа 43,9 кв.м та на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в с.Веряця по вул.Залізнична, 19, загальна площа якого становить 87,0 кв.м., в тому числі житлова площа 41,1 кв.м.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриттям апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийОСОБА_6