Справа № 0417/2-4521/2011
Провадження № 2-р/202/1/18
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2018 року м. Дніпро

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Дмитрієва Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення суду по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_1 про визнання права власності на самочинно реконструйовані та самочинно збудовані нежитлові приміщення без додаткових актів введення в експлуатацію та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на самочинно збудовані нежитлові приміщення без додаткових актів введення в експлуатацію, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 0417/2-4521/2011 за позовною заявою ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_1 про визнання права власності на самочинно реконструйовані та самочинно збудовані нежитлові приміщення без додаткових актів введення в експлуатацію та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на самочинно збудовані нежитлові приміщення без додаткових актів введення в експлуатацію.

27.12.2016 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська по цивільній справі ухвалено рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено, а зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі, визнано за останнім право власності на самочинно реконструйовані та самочинно збудовані нежитлові приміщення за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Винокурова, 3-А0, без додаткових актів введення в експлуатацію без додаткових актів введення в експлуатацію.

10.04.2017 року від ОСОБА_1 надійшла заява про розяснення резолютивної частини рішення суду, оскільки в резолютивній частині вищевказаного рішення Індустріального суду міста Дніпропетровська від 26 грудня 2016 року, не вказано жодної інформації щодо виконання даного рішення (державної реєстрації права власності на нерухоме майно у відповідному державному органі чи органі місцевого самоврядування). На його погляд даний факт є нічим іншим, як грубим порушенням частини 1 статті 182 Цивільного кодексу України де прямо вказано про те, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають держаній реєстрації. Просив суд: розяснити резолютивну частину рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2016 року щодо порядку реєстрації права власності на нерухоме майно та органу, який має здійснити публічну реєстрацію права власності на нерухоме майно наступним чином: право власності ОСОБА_1 на самочинно реконструйовані та самочинно збудовані приміщення за адресою місто Дніпропетровськ вулиця Винокурова, будинок, 3-А, а саме: адміністративно - побутова будівля літ. А-1, прибудова літ. А'-І, а-1, загальної площею по літ. А-1, А'-І, а-1 - 162, 5 м2; будівля СТО літ. Б-1, загально площею 160, 8 м2; будівля складу В-1 загальною площею - 125, 6 м2; будівля СТО літ. 3-2, З'-І, 3"-1, прибудова літ. 3"'-1, загально площею 324, 1 м2;; будівля СТО, літ. 0-2, загальною площею 294, 8 м2; автомийка, літ. П-1, загальною площею 48,9 м2; автомийка, літ Р-1, загальною площею 54, 9 м2 без додаткових актів введення в експлуатацію підлягає обов'язковій публічній державній реєстрації у відповідному органі, що здійснює державну реєстрацію;

зобов'язати відповідний орган, що здійснює державну реєстрацію, здійснити державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на самочинно реконструйовані та самочинно збудовані приміщення за адресою місто Дніпропетровськ вулиця Винокурова, будинок, 3-А, а саме: адміністративно - побутова будівля літ. А-1, прибудова літ. А'-І, а-1, загальної площею по літ. А-1, А'-І, а-1 - 162, 5 м2; будівля СТО літ. Б-1, загально площею 160, 8 м2; будівля складу В-1 загальною площею - 125, 6 м2; будівля СТО літ. 3-2, З'-І, 3"-1, прибудова літ. 3"'-1, загально площею 324, 1 м2;; будівля СТО, літ. 0-2, загальною площею 294, 8 м2; автомийка, літ. П-1, загальною площею 48,9 м2; автомийка, літ Р-1, загальною площею 54, 9 м2 без додаткових актів введення.

Відповідно до протоколу про повторний автоматизований розподіл судової справи від 29.12.2017 року у звязку із тимчасовим відстороненням судді Мороза В.П. від здійснення правосуддя на підставі рішення Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 04.12.2017 року про притягнення судді Мороза В.П. до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді внесення подання Вищій раді правосуддя про звільнення з посади судді, заява ОСОБА_1 передана для розгляду судді Слюсар Л.П.

Сторони в судове засідання не зявились. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч.3 ст.271 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного виконавця чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про розяснення рішення.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд розяснює рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Аналогічна правова позиція міститься у п.21 Постанови Пленуму ВС України N 14 від 18.12.2009 р. "Про судове рішення в цивільній справі", за яким роз'яснення рішення суду, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Із матеріалів справи вбачається, що Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27.12.2016 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_1 про визнання права власності на самочинно реконструйовані та самочинно збудовані нежитлові приміщення без додаткових актів введення в експлуатацію та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на самочинно збудовані нежитлові приміщення без додаткових актів введення в експлуатацію, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено, а зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі, визнано за останнім право власності на самочинно реконструйовані та самочинно збудовані нежитлові приміщення за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Винокурова, 3-А, а саме адміністративно - побутову будівлю літ. А-1, прибудову літ. А'-І, а-1, загальною площею по літ. А-1, А'-І, а-1 - 162, 5 м2; будівля СТО літ. Б-1, загально площею 160, 8 м2; будівля складу В-1 загальною площею - 125, 6 м2; будівля СТО літ. 3-2, З'-І, 3"-1, прибудова літ. 3"'-1, загальною площею 324, 1 м2; будівля СТО, літ. 0-2, загальною площею 294, 8 м2; автомийка, літ. П-1, загальною площею 48,9 м2; автомийка, літ Р-1, загальною площею 54, 9 м2 без додаткових актів введення в експлуатацію без додаткових актів введення в експлуатацію.

10.04.2017 року від ОСОБА_1 надійшла заява про розяснення резолютивної частини рішення суду, в якій зазначив, що в резолютивній частині вищевказаного рішення Індустріального суду міста Дніпропетровська від 26 грудня 2016 року не вказано про необхідність реєстрації права власності на нерухоме майно та не деталізовано відповідний орган, що повинен здійснити (вчинити) державну реєстрацію права власності на нерухоме майно право власності на яке визнано судовим актом.

З огляду на вищезазначене, оскільки рішення суду є зрозумілим та не припускає різного тлумачення, а своїй заяви заявник просить суд змінити його зміст та заявляє додаткові вимоги щодо зобов'язання відповідного органу, що здійснює державну реєстрацію, здійснити державну реєстрацію права власності, тому за таких обставин суд не вбачає законних підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про розяснення рішення суду.

Керуючись: ст. 271 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення рішення суду по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_1 про визнання права власності на самочинно реконструйовані та самочинно збудовані нежитлові приміщення без додаткових актів введення в експлуатацію та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на самочинно збудовані нежитлові приміщення без додаткових актів введення в експлуатацію - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 15-ти денний строк з дня складення цієї ухвали апеляційної скарги.

Суддя Л.П. Слюсар