Справа № 240/596/17
Провадження № 2/240/14/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2018 року смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Шинкаренко А.І.,

за участю секретаря судового засідання Пліскачової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: приватний нотаріус Олександрівського районного нотаріального округу Донецької області - ОСОБА_3 та Староварварівська сільська рада Олексадрівського району Донецької області, про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, про встановлення факту не проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, скасування свідоцтв про право на спадщину за законом,

за участі:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_4,

представник відповідача - ОСОБА_5,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що він є сином ОСОБА_6, яка померла 27.07.2014 року та була зареєстрована і постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. За цією ж адресою також зареєстрований його рідний брат, відповідач по справі, - ОСОБА_2, але ніколи з матірю не проживав. Після смерті матері відкрилась спадщина на: земельну ділянку, площею 4,3162 га, кадастровий номер :01:000:0472, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Староварварівської сільської ради Олександрівського району Донецької області; земельної ділянки, площею 4,8368 га, кадастровий номер :01:000:1004, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Староварварівської сільської ради Олександрівського району Донецької області; право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства імені Шевченко, Олександрівського району Донецької області, площею 7,04 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0187421, виданого 02.08.2012 року Олександрівською районною державною адміністрацією та право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства імені Шевченко, Олександрівського району Донецької області, площею 7,04 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0186840, виданого 08.06.2012 року Олександрівською районною державною адміністрацією. Хоча позивач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

Словянського району Донецької області, проте, з липня 2012 року він постійно проживав разом зі своєю матірю ОСОБА_6 за адресою: вул. Южна, будинок № 4, с.Староварварівка, Олександрівського району Донецької області по день її смерті, тому вважає, що прийняв спадщину після її смерті.

Звернувшись, 17.08.2017 року до приватного нотаріуса Олександрівського районного нотаріального округу Донецької області - ОСОБА_3 для оформлення спадкових прав після померлої, 27.07.2014 р. матері ОСОБА_6 йому було відмовлено у звязку з тим, що він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини та не надав доказів постійного проживання зі своєю матірю на день її смерті.

Вважає, що оскільки його рідний брат ОСОБА_2, фактично на момент смерті матері - ОСОБА_6, разом з нею за адресою: вул. Южна, будинок №4, с. Староварварівка, Олександрівського району Донецької області не проживав, заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня її смерті не подавав, тому вважається таким, що незаконно отримав свідоцтва про право на спадщину. Просить суд встановити факт його постійного проживання разом зі своєю матірю - ОСОБА_6 на час відкриття спадщини; встановити факт того, що його рідний брат ОСОБА_2 не проживав разом з матірю на день її смерті; визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину, видане 20.07.2017 року приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 - ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 4,8368 га, кадастровий номер :01:000:1004, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: Донецька область, Олександрівський район, Староварварівська сільська рада, зареєстроване в реєстрі № 910; визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину, видане 15.08.2017 року приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу ОСОБА_3- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на земельну ділянку, площею 4,3162 га, кадастровий номер :01:000:0472, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: Донецька область, Олександрівський район, Староварварівська сільська рада, зареєстроване в реєстрі № 998; визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину, видане 20.07.2017 року приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 - ОСОБА_2, 29.01.1974 року народження, на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства імені Шевченко, Олександрівського району Донецької області, площею 7,04 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), зареєстроване в реєстрі № 908; визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину, видане 20.07.2017 року приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу ОСОБА_3- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства імені Шевченко, Олександрівського району Донецької області, площею 7,04 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), зареєстроване в реєстрі № 909, а також стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати у розмірі 3840,00 грн.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги, з наведених підстав, підтримали у повному обсязі і просили їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав і в задоволенні позову просив відмовити. В обґрунтування своєї позиції по справі, 27.10.2017 року подав заперечення на позовну заяву, в якому зазначає, що відповідач ОСОБА_2, спадщину після смерті матері прийняв на підставі ст. 1268 ЦК України, так як був зареєстрований та проживав разом з нею за однією адресою, а його брат - ОСОБА_1 заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня смерті матері не подавав, за місцем проживання матері зареєстрованим не був, та не вчиняв жодних дій, які б свідчили про прийняття спадщини, тому позовні вимоги є безпідставними, необгрунтованими

та такими, що задоволенню не підлягають.

Представник третьої особи - Староварварівської сільської ради Олександрівського району Донецької області в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. В попередніх судових засіданнях голова сільської ради ОСОБА_7 пояснив, що відповідач, починаючи з 2001 року по день смерті матері, проживав зі своєю цивільною дружиною у місті Краматорську Донецької області, проте, до матері приїздив на певний період. Позивач, після розірвання шлюбу, переїхав жити до своєї матері, працював на сезонних роботах у ОСОБА_8, на території сільської ради та проживав разом з матірю по день її смерті, він же займався і її похованням.

Представник третьої особи приватний нотаріус Олександрівського районного нотаріального округу Донецької області - ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, проте, в попередніх засіданнях пояснив, що ним була розглянута заява, подана 17.08.2017 року позивачем ОСОБА_1, який зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті 27.07.2014 року його матері ОСОБА_6, яка на час відкриття спадщини постійно проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5. Постановою приватного нотаріуса йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ним було пропущений шестимісячний строк встановлений законом для прийняття спадщини, та доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не надано. Проте, спадкова справа на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_6, яка померла 27.07.2014 року, відкрита 04.07.2017 року на підставі заяви про прийняття спадщини відповідача по справі ОСОБА_2, як спадкоємця першої черги спадкування та зареєстрована за №90/2017, яким було надано докази постійного проживання зі спадкодавицею на день смерті та видані свідоцтва про право на спадщину за законом, який на підставі ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини, визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За нормою ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7, якщо постійне місце проживання

особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини ні підтверджено відповідними документами, у зв'язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного поживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Для встановлення факту прийняття спадщини в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України юридичне значення має місце відкриття спадщини відповідно до правил частини 3 статті 1221 ЦК, тобто останнє місце проживання спадкодавця; факт постійного проживання встановлюється виключно щодо спадкоємця та не може своїм наслідком мати зміну місця проживання померлого спадкодавця та, відповідно, місця відкриття спадщини; звернення до суду із позовом про встановлення факту постійного проживання із померлим спадкодавцем в першу чергу має бути зумовлено відмовою нотаріуса в оформленні спадщини.

У п. 1.12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №-296/5 зазначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до ст. 29 ЦК України. Фізична особа може мати декілька місць проживання, у цьому разі місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Судом встановлено наступні обставини.

27.07.2014 року в селі Староварварівка Олександрівського району Донецької області померла ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії І-НО № 988203, виданого 02 серпня 2017 року Виконавчим комітетом Староварварівської сільської ради Олександрівського району Донецької області (а.с. 13, т.1).

Як вбачається з довідки, виданої виконкомом Староварварівської сільської ради Олександрівського району Донецької області № 404/02-23 від 03.08.2017 року, на момент смерті ОСОБА_6 була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 11, т. 1).

Факт родинних звязків між позивачем та померлою підтверджується копією свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1, серії І-НО №745462, де в графі «мати» зазначено - ОСОБА_6 (а.с.10, т.1).

Факт родинних звязків між відповідачем та померлою підтверджується копією свідоцтва про народження відповідача ОСОБА_2, серії І-КИ №375198, де в графі «мати» зазначено - ОСОБА_6 (а.с. 68, т.1).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на належне їй майно, яке складається із: земельної ділянки, кадастровий номер :01:000:1004, розміром 4,8368 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Староварварівської сільської ради, Олександрівського району Донецької області; земельної ділянки, кадастровий номер :01:000:0472, розміром 4,3162 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Староварварівської сільської ради, Олександрівського району Донецької області; права на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства імені Шевченко, Олександрівського району Донецької області, розміром 7,04 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі; права на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства імені Шевченко, Олександрівського району Донецької області, розміром 7,04 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі.

Згідно відомостей з документації із землеустрою, що включена до Державного фонду документації із землеустрою відділу в Олександрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області за № 1194 від 07.07.2017 року, на підставі розпорядження голови Олександрівської РДА за №278р від 17.06.1996 року, на імя ОСОБА_9 був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДН №0186940 та зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Право на земельну частку (пай) передано ОСОБА_6, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, № 405 від 02.04.2012 року (а.с.76-77, т.1).

Відповідно до відомостей з документації із землеустрою, що включена до Державного фонду документації із землеустрою відділу в Олександрівському районі Головного управління

Держгеокадастру у Донецькій області за № 1195 від 07.07.2017 року, на підставі розпорядження голови Олександрівської РДА за №278р від 17.06.1996 року, на імя ОСОБА_10 був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДН №0187421 та зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 738 від 10.02.1998 року. Право на земельну частку (пай) передано ОСОБА_6, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.04.2012 року (а.с. 81-82, т.1).

Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 06.12.2012 року державним нотаріусом Олександрівської державної нотаріальної кантори за реєстраційним номером № 1833, ОСОБА_11, якому належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,84 га, кадастровий номер :01:000:1004, на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ДН № 082055, виданого 16.09.2002 року Олександрівською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 326/277, заповів своїй доньці ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7 ( а.с. 86-87, т.1).

Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ДН №001192, ОСОБА_6 належить земельна ділянка, площею 4,32 га, розташованої на території Староварварівської сільської ради Олександрівського району Донецької області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 416/367 (а.с. 108, т. 1).

17.08.2017 року позивач - ОСОБА_1, подав приватному нотаріусу Олександрівського нотаріального округу ОСОБА_3 заяву про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті 27.07.2014 року його матері ОСОБА_6, на: 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :01:000:0472, розміром 4,3162 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Староварварівської сільської ради Олександрівського району Донецької області; 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :01:000:1005, розміром 4,3084га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Староварварівської сільської ради Олександрівського району Донецької області; 1/2 частину права на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства імені Шевченко, Олександрівського району Донецької області, розміром 7,04 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), посвідченого сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0187421; 1/2 частину права на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства імені Шевченко, Олександрівського району Донецької області, розміром 7,04 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), посвідченого сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0186940 (а.с. 118, т.1).

Постановою приватного нотаріуса Олександрівського районного нотаріального округу Донецької області від 17.08.2017 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частини спадкового майна, яке залишилось після смерті його матері ОСОБА_6, яка померла 27.07.2014 року, у звязку з пропущенням шестимісячного строку встановленого законом для прийняття спадщини та відсутністю доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в

оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

У ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Як на доведеність факту постійного проживання зі спадкодавцем позивач - ОСОБА_1, надав акт від 21.08.2017 року, з якого вбачається, що з липня 2012 року він проживав разом зі своєю матірю - ОСОБА_6 за адресою: вулиця Южна, буд. 4, с. Староварварівка Олександрівського району Донецької області, по день її смерті 27.07.2014 року (а.с. 14 т.1, а.с. 25 т.2).

Згідно довідки № 425/02-23 від 21.08.2017 року, виданої виконавчим комітетом Староварварівської сільської ради Олександрівського району Донецької області, похованням ОСОБА_6, яка померла 27.07.2014 року, займався її син ОСОБА_1, за свої кошти ( а.с. 15т.1).

В судовому засіданні допитаний як свідок ОСОБА_12, суду пояснив, що братів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знає добре, оскільки вони доводяться двоюрідними братами його дружині. Позивач по справі ОСОБА_1 в 2008-2009 роках працював у місті Краматорську де і проживав з цивільною дружиною ОСОБА_5, але, після того як вони розірвали відносини, він у 2011 році переїхав жити до своєї матері у с. Староварварівку Олександрівського району Донецької області, де працевлаштувався неофіційно до ОСОБА_8 та деякий час у нього працював. Потім він розрахувався, та працював вахтовим методом на комбайні на території Словянського району Донецької області, але після роботи їхав до матері, так і проживали разом по день її смерті. Відповідач по справі - ОСОБА_2, починаючи з 2007 року працював водієм на фірмі «Альба» де і проживав зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_13 у м. Краматорську Донецької області. До матері в село Староварварівку Олександрівського району приїздив допомагати по господарству. Коли померла мати, то ОСОБА_2 приїхав з міста Краматорська разом зі своєю цивільною дружиною, де на той час проживав, і вони разом з ОСОБА_1 стали займатися її похованням.

Допитана як свідок ОСОБА_14 двоюрідна сестра позивача та відповідача, пояснила суду, що позивач по справі ОСОБА_1, після розлучення, з 2007 року переїхав жити до матері в село Староварварівка Олександрівського району Донецької області. Оскільки, він працював на сезонних роботах, тому, проживав і в місті Краматорську і приїздив до матері в село. ОСОБА_15, також, у будинку матері займався ремонтом - замінив котел, зробив опалення, у дворі замінив огорожу, купив шпалери. Після смерті матері продав корову, свиней, для того, щоб погасити материні борги. Після поховання матері, ще деякий час жив у селі, а навесні 2015 року поїхав на заробітки. Відповідач ОСОБА_2 з матірю не проживав,

а приїздив лише періодично, щоб допомогти. Починаючи з 2006 року він проживав у ІНФОРМАЦІЯ_10, зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_13, по день смерті матері.

В судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_16 суду пояснила, що вона проживає у ІНФОРМАЦІЯ_11, та є сусідкою, тому, добре знає братів ОСОБА_2. Починаючи з 2012 року з матірю проживав лише її син ОСОБА_15, який займався ремонтом в будинку зробив опалення, а от син ОСОБА_17 в селі не проживав, приїздив до матері лише їй допомагати.

Допитана як свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_12, була сусідкою ОСОБА_6, з якою, починаючи з 2013-2014 років, проживав її син ОСОБА_15. Він, також, почав робити ремонт у будинку, у дворі поставив огорожу. Влітку 2014 року працював на сезонних роботах у Словянському районі, але проживав у матері по день її смерті. Син ОСОБА_17 проживав з цивільною дружиною у м. Краматорську, а до матері приїздив лише допомагати.

В судовому засіданні допитаний в якості свідка позивач по справі ОСОБА_1, суду пояснив, що з 2012 року переїхав з м. Краматорська жити до своєї матері у село Староварварівка Олександрівського району, Донецької області, вул.Южна,4. Працевлаштувався до ОСОБА_8, в житловому будинку почав робити ремонт, оскільки, планував залишитись в ньому жити. В 2014 році працював на сезонних роботах в районі м. Краматорська та м. Словянська, але, на вихідні приїздив до матері в село та жив з нею по день її смерті. Похованням матері займався він, його тітка та сусіди. Після смерті матері продав корову, свиней, роздав материні борги та продовжував жити у цьому будинку. У 2015 році залишив будинок, все майно в ньому, та поїхав на заробітки до Російської Федерації. Після приїзду із заробіток, майна вже в будинку не було, звернувся до брата з приводу спадщини, але він став заперечувати у поділі.

Допитаний як свідок ОСОБА_19 суду пояснив, що добре знає ОСОБА_1 і ОСОБА_8, оскільки виросли в одному селі, товаришували. З матірю в селі Староварварівка, починаючи приблизно з 2012 року, проживав ОСОБА_1, який працевлаштувався до ОСОБА_8. Його брат ОСОБА_8 в селі не працював, тривалий час, по день смерті матері, проживав в ІНФОРМАЦІЯ_13, але, приїздив до матері влітку допомагати.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_20 показав, що проживає в селі Староварварівка, добре знає братів ОСОБА_1, з ними товаришує. ОСОБА_17 проживав у м.Краматорську, приїжджав у село до матері, допомагав по господарству. ОСОБА_15 проживав також з матірю, після її смерті прожив більше півроку, та поїхав на заробітки. Перед відїздом залишив у нього на зберіганні документи, які належали його матері. ОСОБА_15 більше 2 років не було із заробіток, тому він побачив ОСОБА_8, та розповів про документи, які у нього зберігаються та належали його матері. За цими документами до нього приходили ОСОБА_8 разом з ОСОБА_21, які він йому повернув.

Згідно акта про не проживання від 26.10.2017 року, складеного представником ОСОБА_2 ОСОБА_5, за участю жителів села Староварварівка ОСОБА_19, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25 та ОСОБА_21 вбачається, що ОСОБА_1 з липня 2012 року по теперішній час не проживав і не проживає в житловому будинку, розташованому за адресою: вул. Южна, буд. 4, с.Староварварівка Олександрівського району Донецької області (а.с. 23 т.2).

Проте, суд вважає даний акт не належним доказом, оскільки особи, які склали цей акт та його підписали, при допиті їх як свідків, надали протилежні пояснення.

З огляду на встановлені факти, надані та досліджені докази, слід дійти висновку, що факт спільного проживання ОСОБА_1 та його матері ОСОБА_6 за адресою: вулиця Южна, буд. 4, с. Староварварівка Олександрівського району Донецької області, по день її смерті 27.07.2014 року є доведеним.

Що стосується позовної вимоги про встановлення факту спільного не проживання

ОСОБА_2 зі своєю матірю ОСОБА_6 по день її смерті, суд вважає її не доведеною та такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно довідки Староварварівської сільської ради Олександрівського району Донецької області № 350/02-23 від 26.06.2017 року, ОСОБА_6, яка померла 27.07.2014 року на момент смерті проживала і була зареєстрована за адресою:ІНФОРМАЦІЯ_6 спільно з ОСОБА_2

Як вбачається з довідки Староварварівської сільської ради Олександрівського району Донецької області № 469/02-20 від 02.11.2017 року довідка № 350/02-23 від 26.06.2017 року була видана на підставі запису по господарської книги № 1 с. Староварварівка 2011-2015 роки, особовий рахунок № 0031-1 та картотеки реєстраційного обліку.

Відповідно до акта від 26.10.2017 року, складеного представником ОСОБА_2 ОСОБА_5, за участю жителів села Староварварівка ОСОБА_19, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25 та ОСОБА_21, підтверджується факт постійного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 10.03.1999 року за зареєстрованою адресою: вул. Южна, буд. 4, с.Староварварівка Олександрівського району Донецької області (а.с. 24 т.2).

З акта про не проживання від 28.08.2017 року, складеного головою Староварварівської сільської ради ОСОБА_7, в присутності свідків мешканців с. Староварварівка Олександрівського району Донецької області ОСОБА_18, ОСОБА_13, ОСОБА_16 та ОСОБА_26, вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_14, але, з 05.03.1999 року по теперішній час не проживає за вказаною адресою (а.с. 20 т.1).

Проте, обставини викладені в акті від 28.08.2017 року не співпадають з показаннями свідків, допитаних в судовому засіданні.

Допитаний як свідок ОСОБА_27, знайомий братів ОСОБА_2, суду пояснив, що з ОСОБА_2 знайомий з 2011 року, який проживав з дружиною ОСОБА_13 у будинку, також, по вул. Фрунзе у сел. Октябрське у м.Краматорську, за яким він періодично просив його доглядати, оскільки той проживав у ІНФОРМАЦІЯ_15, а до міста приїздив рідко на 2-3 дні в місяць.

В судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_21, суду показав, що на теперішній час проживає у м. Краматорську разом зі своєю дружиною та дітьми, проте, раніше проживав у ІНФОРМАЦІЯ_16, добро знає сімю ОСОБА_2. Син ОСОБА_17 приїздив до матері в село допомагати, а син ОСОБА_15 почав жити в селі лише після смерті матері. Перед відїздом до Російської Федерації, ОСОБА_15 залишив правовстановлюючі документи на зберігання ОСОБА_20, про які дізнався ОСОБА_2, тому, він разом з ОСОБА_2 приїздили до ОСОБА_20, і забрали документи, які належали його покійній матері. На теперішній час земельні паї перебувають в оренді ОСОБА_28.

Допитана як свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні пояснила, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_17, доводиться далекою родичкою братам ОСОБА_2. В село до матері з міста Краматорська приїздив син ОСОБА_17 зі своєю дружиною, який проживав там останні 7 років, та допомагав їй по господарству. Син ОСОБА_15 окремого житла не мав, тому проживав разом з матірю.

Допитана як свідок ОСОБА_30, суду пояснила, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_18, є сусідкою ОСОБА_2, тому добре знає як позивача, так і відповідача. ОСОБА_17 проживав у м. Краматорську, але часто приїздив до матері, допомагав. ОСОБА_15 був рідко, працював в селі Староварварівка у ОСОБА_8. У їх матері було господарство, яке ОСОБА_23 продав та віддав борг, оскільки, за життя мати купила корову в борг.

В судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_31 суду пояснила, що була подругою матері братів ОСОБА_2, та знає, що ОСОБА_23 проживав спочатку в селіАндріївка Словянського району, потів в м. Дніпрі, деякий час проживав у матері. ОСОБА_17 зі своєю цивільною дружиною проживав з матірю, допомагав їй. Мати за життя мала образи на сина ОСОБА_15, тому їй хвалилася, що все своє майно заповість сину ОСОБА_17 та племінниці ОСОБА_5. Після смерті матері, ОСОБА_23 розпродав все господарство, яке було у матері.

Допитаний як свідок ОСОБА_24 суду пояснив, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_19, з позивачем та відповідачем товаришує. ОСОБА_2 проживав у ІНФОРМАЦІЯ_20, зі своєю цивільною дружиною. Приїжджали до матері допомагати. Син ОСОБА_15 також приїжджав до матері допомагати.

Питання зняття ОСОБА_2 з реєстрації за місцем проживання ОСОБА_6 не порушувалось. Суду не надано доказів, того, що ОСОБА_2 не проживав за місцем своєї реєстрації, менше 6 місяців на рік, тому позовні вимоги в частині встановлення факту не проживання ОСОБА_2 зі своєю матірю ОСОБА_6 по день її смерті, суд вважає не доведеною.

Отже, відповідно до наведених норм права та спадкової справи, після померлої 27.07.2014 р. ОСОБА_6, ОСОБА_2 у розумінні положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину, оскільки у його паспорті та в по господарській книзі наявний відповідний реєстраційний запис про його місце реєстрацію за адресою: вул. Южна, буд. 3, с.Староварварівка, Олександрівського району Донецької області на час відкриття спадщини. Але, враховуючи те, що судом було встановлено факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зі своєю матірю - ОСОБА_6 на день її смерті, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2, оформлюючи спадщину після смерті матері, порушив спадкові права ОСОБА_1

Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається не дійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках встановлених законом.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано не дійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у звязку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Тому, враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про скасування свідоцтв про право на спадщину, видані 20.07.2017 року та 15.08.2017 року приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 - ОСОБА_2

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 3200,00 грн. (3840,00 грн. - 640,00 грн.).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: приватний нотаріус Олександрівського районного нотаріального округу Донецької області - ОСОБА_3 та Староварварівська сільська рада Олексадрівського району Донецької області, про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, про встановлення факту не проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, скасування свідоцтв про право на спадщину за законом- задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, зі своєю матір'ю - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, у житловому будинку за адресою: вул. Южна, буд. 4, с.Староварварівка, Олександрівського району Донецької області, на час відкриття спадщини - 27.07.2014 року.

В частині спільного не проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зі своєю матір'ю - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, у житловому будинку за адресою: вул. Южна, буд. 4, с. Староварварівка, Олександрівського району Донецької області на день її смерті, 27.07.2014 року, - відмовити.

Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину, видане 20.07.2017 року приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на земельну ділянку, площею 4,8368 га, кадастровий номер :01:000:1004, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: Донецька область, Олександрівський район, Староварварівська сільська рада, зареєстроване в реєстрі № 910.

Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину, видане 15.08.2017 року приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на земельну ділянку, площею 4,3162 га, кадастровий номер :01:000:0472, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: Донецька область, Олександрівський район, Староварварівська сільська рада, зареєстроване в реєстрі № 998.

Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину, видане 20.07.2017 року приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства імені Шевченко, Олександрівського району Донецької області, площею 7,04 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), зареєстроване в реєстрі № 908.

Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину, видане 20.07.2017 року приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства імені Шевченко, Олександрівського району Донецької області, площею 7,04 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), зареєстроване в реєстрі № 909.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_21,на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_22,судові витрати у розмірі 3200 (три тисячі двісті) гривень 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Олександрівський районний суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_22, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_23, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_24, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_21, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_25, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_26, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Повне судове рішення складено 22 січня 2018 року.

Суддя А.І. Шинкаренко