Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа № 733/2001/17
№ 2-о/733/5/18
Рішення

Іменем України

"09" січня 2018 р. м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого - судді Овчарика В.М.,

за участю секретаря Панахно Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ічня цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Заявники звернулися до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просили розірвати укладений 25 лютого 2006 року між ними шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ічнянського районного управління юстиції Чернігівської області за актовим записом № 18, посилаючись на те, що від спільного проживання у шлюбі в них ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася дочка ОСОБА_3, а сімейне життя у них не склалося, через різні погляди на сімейне життя та обов'язки, на грунті чого між ними постійно виникали сварки та побутові конфлікти, які призвели до того, що вони стали чужими людьми, через що з серпня 2016 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, примирятися не бажають, тому збереження шлюбу та подальше спільне проживання є неможливим і суперечитиме їхнім інтересам та інтересам дитини.

Заявники у судове засідання не з»явилися, надавши письмові заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутності та розірвати шлюб.

Представник заінтересованої особи - Ічнянський районний відділ ДРАЦС Головного територіального Ічнянського районного управління юстиції у Чернігівській області також у судове засідання не з'явився, надавши заяву ро розгляд справи за відсутності.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 лютого 2006 року (а.с. 7).

Від спільного проживання у шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася дочка ОСОБА_4 ( а.с. 6).

Враховуючи, що між заявниками припинені фактичні шлюбні відносини через різні характери та погляди на життя, які проживають окремо з серпня 2016 року, спільного господарства не ведуть, примирятися не бажають, які досягли взаємної згоди щодо участі у вихованні та утриманні спільної дитини, будь-які спори стосовно майна або інших питань між ними відсутні, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, тому їх формально існуючий шлюб необхідно розірвати.

При цьому суд також встановив, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права заявників та права дитини.

Керуючись ст.ст. 105, 109, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76, 247, 263-265, 293 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 25 лютого 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ічнянського районного управління юстиції Чернігівської області за актовим записом № 18, розірвати.

Після розірвання шлюбу заявнику ОСОБА_2 залишити прізвище «ОСОБА_2».

Малолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати разом з матір»ю ОСОБА_2.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду після набрання законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Головуючий суддя В.М.Овчарик