Провадження № 2/734/116/18 Справа № 734/3937/17
17 липня 2018 року смт. Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:
Головуючого судді Соловей В.В.,
із участю секретаря Улізько А.М.,
представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 за довіреністю в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третіх осіб Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» м. Львова, Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» м. Києва, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» м. Києва, Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» м. Києва та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» м. Києва про поділ спільного майна подружжя та визнання солідарними кредитних зобовязань,
у с т а н о в и в:
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала. Позивач ОСОБА_2 і відповідач ОСОБА_3, представники третіх осіб, які належним чином повідомлені про час, дату і місце судового розгляду справи, у судове засідання не зявилися.
Відповідно до ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду (ч. 2 ст. 370 ЦК України).
Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав із поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї.
Згідно з ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сімї, то гроші, інше майно, у тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч.ч. 2 і 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї.
Вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, вивчивши надані докази, суд вважає, що позов представника позивача ОСОБА_1 за довіреністю в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третіх осіб Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» м. Львова, Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» м. Києва, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» м. Києва, Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» м. Києва та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» м. Києва про поділ спільного майна подружжя та визнання солідарними кредитних зобовязань підлягає задоволенню.
Крім того, із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 необхідно стягнути грошові кошти в сумі 2163.00 гривні судового збору і 500.00 гривень судових витрат, понесених позивачем ОСОБА_2 для оцінки ринкової вартості вказаного транспортного засобу.
Керуючись ст.ст. 183, 364, 368, 370, 629 і 1054 ЦК України, ст.ст. 57, 60, 61, 65, 69 і 70 СК України, ст.ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268, 281, 282, 284, 288, 289, 352, 354 і 355 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
позов представника позивача ОСОБА_1 за довіреністю в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третіх осіб Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» м. Львова, Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» м. Києва, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» м. Києва, Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» м. Києва та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Бізнесфінанс» м. Києва про поділ спільного майна подружжя та визнання солідарними кредитних зобовязань задовольнити.
Визнати право власності на автомобіль Merсedes-Benz Sprinter 316 CDI, 2005 року випуску, № кузова WDB9036621R780462, номерний знак НОМЕР_1, білого кольору, за ОСОБА_3.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 152134 (сто пятдесят дві тисячі сто тридцять чотири) гривні 20 копійок вартості 1/2 частки автомобіля Merсedes-Benz Sprinter 316 CDI, 2005 року випуску, № кузова WDB9036621R780462, номерний знак НОМЕР_2, білого кольору.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 2163 (дві тисячі сито шістдесят три) гривні судового збору і 500 (пятсот) гривень судових витрат.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів із дня його проголошення через Козелецький районний суд Чернігівської області до Апеляційного суду Чернігівської області. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя