АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року

м.Харків

справа № 644/957/16-ц

провадження № 22-ц/790/3441/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого : Колтунової А.І.,

суддів: Кругової С.С., Маміної О.В.

за участю: секретаря - Семикрас О.В.

учасників справи -

представника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області - Цимбала С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, боржник ОСОБА_3 за апеляційною скаргою представника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області - Цимбала Сергія Володимировича на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2018 року, постановлену суддею - Глібко О.В., в залі суду в м.Харкові,-

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд із скаргою на бездіяльність Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області).

В обґрунтування скарги посилався на ті обставини, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2015 року у справі № 644/8808/15-ц (провадження № 2/644/2550/15) в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу було відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 12 січня 2016 року рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2015 року скасовано та ухвалено нове, яким стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму коштів у розмірі 47 008 ,73 грн., що станом на 12 січня 2016 року є сумою, еквівалентній 2 000,00 доларів США. Стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 926, 77 грн.

17 серпня 2016 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова на виконання вказаного рішення, ОСОБА_2 були видані виконавчі листи, які 16 вересня 2016 року в порядку ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-19 від 02 червня 2016 року були подані стягувачем до Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області із заявами про відкриття за ними виконавчих проваджень.

Отже, постанови про відкриття виконавчих проваджень державний виконавець повинен був винести не пізніше, ніж 19 вересня 2016 року.

ОСОБА_2 вказує, що станом на час звернення до суду із скаргою він не отримав жодної інформації з приводу відкриття виконавчого провадження та виконання рішення суду, що є триваючим порушенням виконавцями однієї з основних засад виконавчого провадження щодо розумності строків, передбаченої п. 7 ч. 1 ст. 2 Закону.

У зв'язку з чим, скаржник просив суд, визнати неправомірною бездіяльність державних виконавців Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області, в провадженні яких знаходяться виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 47 008,73 грн., що станом на 12 січня 2016 року є сумою, еквівалентній 2 000,00 доларів США та про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судового збору у розмірі 926,77 грн., щодо невнесення та не направлення постанов про відкриття виконавчих проваджень стягувачу. Зобов'язати державних виконавців Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області, в провадженні яких знаходяться виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 47 008, 73 грн., що станом на 12 січня 2016 року є сумою, еквівалентній 2 000,00 доларів США та про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судового збору у розмірі 926,77 грн., винести постанови про відкриття виконавчих проваджень за поданими виконавчими листами та направити їх стягувачу. Визнати неправомірною бездіяльність державних виконавців Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області, в провадженні яких знаходяться виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 47 008, 73 грн., що станом на 12 січня 2016 року є сумою, еквівалентній 2 000,00 доларів США, та про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судового збору у розмірі 926,77 грн. щодо невиконання рішення апеляційного суду Харківської області від 12 січня 2016 року у справі № 644/8808/15-ц протягом розумного строку. Зобов'язати державних виконавців Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області, в провадженні яких знаходяться виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 47 008,73 грн., що станом на 12 січня 2016 року є сумою, еквівалентній 2 000,00 доларів США, та про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судового збору у розмірі 926,77 грн.; невідкладно виконати рішення апеляційного суду Харківської області від 12 січня 2016 року у справі 644/8808/15-ц. Винести окрему ухвалу, якою направити до органів прокуратури частину матеріалів цієї справи, достатню для внесення інформації про злочин державних виконавців, в провадженні яких знаходяться виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 47 008, 73 грн., що станом на 12 січня 2016 року є сумою, еквівалентній 2 000,00 доларів США, та про стягнення з ОСОБА_3 судового збору у розмірі 926,77 грн., в ЄРДР та подальшого притягнення його до кримінальної відповідальності за бездіяльність, відповідальність за яку передбачена ч. 2 ст. 382 Кримінального кодексу України. Стягнути з Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області на користь ОСОБА_2 понесені ним та документально підтверджені судові витрати на правову допомогу в розмірі 5 956,80 грн.

Представником Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Остапчуком Р.В. було подано заперечення на скаргу, в якому він просив відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2, посилаючись на ті обставини, що на виконанні в Міжрайонному ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова ГТУЮ у Харківській області перебуває виконавче провадження № 52406379. З матеріалів виконавчого провадження № 52406379 встановлено, що 16 вересня 2016 року за № 6479 до відділу надійшла заява стягувача від 16 червня 2016 року разом з виконавчим листом № 644/8808/15-ц. Згідно до акту державного виконавця від 18 жовтня 2017 року при виході за адресою проживання боржника, яка зазначена у виконавчому документі, дверей до квартири ніхто не відчинив. 18 жовтня 2017 року державним виконавцем направлено виклик боржникові з'явитися на прийом до державного виконавця. Вживалися інші заходи щодо виконання рішення суду.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 24 квітня 2018 року скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області - задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність державних виконавців Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області, в провадженні яких знаходяться виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 47 008, 73 грн., що станом на 12 січня 2016 року є сумою, еквівалентною 2 000,00 доларів США, та про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судового збору у розмірі 926,77 грн., щодо не направлення постанов про відкриття виконавчих проваджень стягувачу. Зобов'язано державних виконавців Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області, в провадженні яких знаходиться зведене виконавче провадження ЗВП за АСВП №55862220 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 47 008,73 грн., що станом на 12 січня 2016 року є сумою, еквівалентною 2 000,00 доларів США, та про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судового збору у розмірі 926,77 грн., направити на адресу стягувача копії постанов про відкриття виконавчого провадження від 29 вересня 2016 року ВП №52406558 та ВП №52406379. Стягнено з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 5056, 80 грн. У задоволені іншої частини скарги - відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, представником Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області - Цимбалом С. В. подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на ті обставини, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам по справі. Вказує, що при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового пробігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження. Отже, ОСОБА_2 пропустив строк на пред'явлення скарги до суду.

Відзиву на апеляційну скаргу від ОСОБА_2, ОСОБА_3 не надійшло.

В суді апеляційної інстанції представник Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області - Цимбал С. В. підтримував апеляційну скаргу.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду апеляційної інстанції не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 137, 139).

Вислухавши пояснення представника Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області - Цимбала С. В., дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам цивільно - процесуального закону рішення суду першої інстанції у повному обсязі не виконані.

Задовольняючи частково скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова ГТУЮ в Харківській області, суд першої інстанції виходив із того, що державний виконавець не виконав вимог ч.5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», не направив заявнику копії постанов про відкриття виконавчих проваджень, по наданим ним виконавчим документам, порушивши його права на отримання зазначеної інформації.

У зв'язку з чим, суд поклав обов'язок на державних виконавців виконавчої служби Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області направити ОСОБА_2 копії вищевказаних постанов.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в цій частині.

Судом встановлено, підтверджується письмовими доказами та не оспорюється учасниками справи, що 16 вересня 2016 року ОСОБА_2 подана заява про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №644/8808/15-ц від 17 серпня 2016 року, виданого Орджонікідзевським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_3 на користь заявника 47 008,73 грн., що станом на 12 січня 2016 року є сумою еквівалентною 2 000,00 доларів США (а.с.8).

Цього ж дня ОСОБА_2 було подано заяву про відкриття виконавчого провадження до відділу державної виконавчої служби Орджонікідзевського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області про прийняття до виконання виконавчого листа, виданого Орджонікідзевським районним судом м.Харкова за №644/8808/15-ц від 17 серпня 2016 про стягнення з боржника ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судового збору у розмірі 926,77 грн. (а.с. 10).

Вказані заяви прийняті виконавчою службою за вхідними номерами № 6478 та №6479 від 16 вересня 2016 року.

29 вересня 2016 року державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області Ємельяновою С.В. було відкрито два виконавчих провадження по виконавчому листу №644/8808/15-ц за рішенням апеляційного суду Харківської області від 12 січня 2016 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу ВП №52406379 та ВП№52406558 (а.с.54, 75).

Постановою судового виконавця Остапчук Р.В. від 21 лютого 2018 року виконавчі провадження ВП №52406379 та ВП №52406558 об'єднані в зведене виконавче провадження за номером ЗВП за АСВП 55862220 ( а.с. 67).

З журналу вихідної кореспонденції Орджонікідзевського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області за 2016 рік, встановлено, що запис під №19282 містить відомості відправлення кореспонденції на ім'я ОСОБА_6 (а.с 47-48).

Доказів, що копії постанов про відкриття виконавчого провадження по вищезазначеним виконавчим документам про об'єднання в зведене виконавче провадження були направлені ОСОБА_2 представником Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова ГТУЮ в Харківській області, не надано.

Відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на час відкриття зазначених виконавчих проваджень, копія постанови про відкриття виконавчого провадження надсилається не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Отже, державний виконавець повинен був направити постанови про відкриття проваджень винесені 19 вересня 2016 року не пізніше ніж 20 вересня 2016 року.

Доводи апеляційної скарги представника Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області про те, що ОСОБА_2 повідомлений про відкриття виконавчого провадження належним чином, спростовуються журналом вихідної кореспонденції Орджонікідзевського ВДВС м.Харкові ГТУЮ у Харківській області за 2016 рік, в якому міститься запис відправлення кореспонденції тільки на ім'я ОСОБА_3

Тобто підтвердження про відправлення копії постанов про відкриття виконавчих проваджень на ім'я ОСОБА_2 відсутні.

Отже, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що державний виконавець Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова ГТУЮ в Харківській області в порушення встановлених вимог Закону України «Про виконавче провадження» не направив ОСОБА_2 рекомендованим листом копії постанов про відкриття виконавчих проваджень.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що дії державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова ГТУЮ у Харківській області в цій частині є неправомірними.

Доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_2 пропущений процесуальний строк щодо звернення до суду зі скаргою на зазначені дії державного виконавця, не заслуговують на увагу, оскільки це порушення є триваючим порушенням виконавцями однієї з основних засад виконавчого провадження.

Отже, зазначені доводи апеляційної скарги не можуть бути правовою підставою для скасування судового рішення в цій частині.

Не вбачає колегія суддів правових підстав для скасування судового рішення в частині відмови у задоволенні скарги ОСОБА_2 щодо визнання неправомірними бездіяльності щодо невиконання рішення протягом розумного строку та зобов'язання невідкладно виконати рішення суду апеляційної інстанції, а також ухвалення окремої ухвали.

ОСОБА_2 рішення суду першої інстанції в цій частині не оскаржується.

Представником Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова ГТУЮ в Харківській області в апеляційній скарзі не наведено доводів щодо незгоди з ухвалою суду в цій частині.

Проте, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що судовим виконавцем були відкриті вказані провадження ще в 2016 році, протягом цього строку державним виконавцем вживалися заходи щодо стягнення сум за зведеним виконавчим провадження.

Зазначені висновки суду підтверджуються доказами, які є в матеріалах справи, та яким суд першої інстанції надав належну оцінку (а.с. 55-71).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини, зазначає, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що скаржником в апеляційній скарзі не наведено доводів для скасування ухвали суду щодо визнання дій державного виконавця неправомірними та ухвалення нового судового рішення.

Проте, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо стягнення з Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова ГТУЮ в Харківській області на користь ОСОБА_2 судових витрат у розмірі 5056,80 грн.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч.2 ст. 15 ЦПК України представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що надання правничої допомоги допускається не професійним адвокатом лише під час розгляду справи, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах.

Отже, з 15 грудня 2017 року правнича допомога при розгляді цивільних справ надається професійним адвокатом.

Зазначена норма процесуального закону застосовується з урахуванням ч. 16 ? п.11 ХV «Перехідних положень» Конституції України, в яких зазначено, що представництво у судах першої інстанції виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 01 січня 2019 року.

Із матеріалів справи вбачається, що представник ОСОБА_2 - ОСОБА_7 участі у розгляді справи в суді першої інстанції не брав.

Згідно з ч.1 ст. 137 ЦПК України, яка набрала чинності, передбачена компенсація витрат на правничу допомогу адвокатам.

Частиною 3 статті 137 ЦПК України, Законом України № 4191 від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Належних доказів (детального опису наданих послуг) відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України та Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» ОСОБА_2 не надано.

Крім того, суд першої інстанції частково задовольнив скаргу ОСОБА_2, у зв'язку з чим відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України правові підстави для стягнення витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі були відсутні.

За таких обставин, колегія суддів судове рішення суду першої інстанції в частині стягнення з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області на користь ОСОБА_2 судових витрат у розмірі 5056,80 грн. скасовує та ухвалює в цій частині нове судове рішення про відмову у стягненні витрат на правничу допомогу відповідно до п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 367, 368, 371, п.2. ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384, ст. 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області - Цимбала Сергія Володимировича - задовольнити частково.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2018 року в частині стягнення з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь ОСОБА_2 судових витрат у розмірі 5056,80 грн. скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про стягнення судових витрат у розмірі 5056,80 грн. - відмовити.

В інших частині ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 липня 2018 року.

Головуючий: А.І. Колтунова

Судді: С.С. Кругова

О.В. Маміна