АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________________________
Справа №754/300/15-ц
Апеляційне провадження
№ 22-ц/796/686/2018
У Х В А Л А

15 січня 2018 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва Кулікова С.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20 червня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 до Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_3, Київська міська державна адміністрація, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» про визнання правочинів такими, що порушують публічний порядок,

встановив:

рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 20 червня 2017 року позов задоволено частково.

11 грудня 2017 року на вказане рішення суду ОСОБА_2 та представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подали до суду апеляційну скаргу, датовану 13 жовтня 2017 року, в якій зазначають, що копію рішення вони не отримали. Також до апеляційної скарги додано клопотання про поновлення строку, яке обґрунтовано тим, що 13 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ними було направлено безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва та листом від 23 жовтня 2017 року її було повернуто у зв'язку з порушенням порядку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України, редакція якої діяла на момент подання апеляційної скарги, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, однак не були присутні в судовому засіданні при проголошенні рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Згідно журналу судового засідання від 20 червня 2017 року ОСОБА_2 та представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 були присутні при проголошенні вступної та резолютивної частин рішення суду, отримали їх копії (т.6 а.с. 29, 32), тому строк на апеляційне оскарження рішення суду для позивача та представника третьої особи закінчився 30 червня 2017 року.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 зверталась до суду апеляційної інстанції з заявою про направлення копії повного тексту рішення суду від 20 червня 2017 року, матеріали не містять інформації про отримання позивачем копії судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

На підставі викладеного, строк на апеляційне оскарження рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20 червня 2017 року пропущено ОСОБА_2 з поважних причин, тому підлягає поновленню.

Однак, зазначені представником ОСОБА_3 - ОСОБА_4 причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду є неповажними, оскільки в матеріалах справи наявна власноруч написана розписка ОСОБА_4 про отримання 4 липня 2017 року копії рішення суду від 20 червня 2017 року (т. 6 а.с 41), а відтак представник третьої особи звернулась з апеляційною скаргою 13 жовтня 2017 року з пропущенням встановленого процесуальним законодавством строку, а її посилання на відсутність копії повного тексту рішення не підтвердженні матеріалами справи, а тому не можуть бути прийняти, як поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Розглядаючи підстави поновлення строків, Європейський суд з прав людини вказав, що однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення в їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, аби дізнатися про стан відомого їм судового провадження ( п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26.04.2007р. у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України» від 14.10.2003 р.). Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України»).

За таких обставин, вважаю, що зазначені представником ОСОБА_3 - ОСОБА_4 причини пропуску строку на апеляційне оскарження не є поважними.

Відповідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Оскільки апеляційна скарга подана з порушенням строків, визначених статтею 294 ЦПК України, редакція якої діяла на момент подання апеляційної скарги, при цьому зазначені представником третьої особи причини пропуску строку визнаються неповажними, вважаю необхідним залишити апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 без руху та надати представнику третьої особи строк для подачі заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій необхідно зазначити інші підстави для поновлення строку.

Крім того, до апеляційної скарги додано квитанцію про сплату судового збору ОСОБА_3 у розмірі 704 грн. 00 коп.

Згідно підпункту 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до п.10 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, у позовах, які складаються з кількох позовних вимог, ціна позову визначається загальною сумою всіх вимог.

Позивачами у грудні 2014 року подано позовну заяву, яка містила п'ять вимог немайнового характеру, тому судовий збір за подання позову підлягав оплаті у сумі (243,6*5) 1 218 грн. 00 коп.

9 лютого 2016 року позивачами подано заву про збільшення позовних вимог, в якій заявлено ще одну вимогу немайнового характеру (визнання розпорядження Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації від 30 січня 2015 року № 48 «Про закріплення на праві господарського відання за Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» таким, що порушує публічний порядок із застосуванням правових наслідків недійсності нікчемного правочину (т.3 а.с. 76-83) та за подання якої судовий збір, в порядку ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» підлягав доплаті за ставкою 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 551 грн. 20 коп.

Таким чином, судовий збір при поданні позовної заяви з урахування заяви про збільшення підлягав оплаті у розмірі 1 769 грн. 20 коп. (1 218+551,2), тому за подання даної апеляційної скарги розмір судового збору становить 1 946 грн. 12 коп. (1769,2*110%).

У п. 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що у разі об'єднання позовних вимог відповідно до статті 126 ЦПК, а також у випадках подання позовної заяви одним чи кількома позивачами (співпозивачами) до одного або кількох відповідачів судовий збір обчислюється із загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно до заявлених кожним із них вимог окремим платіжним документом (частина шоста статті 6 Закону № 3674-VI). Закон не містить заборони й можливості сплати усієї суми судового збору одним із кількох позивачів у справі; визначальним у такому разі є факт надходження усієї належної до сплати суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У випадку якщо один із позивачів звільнений від сплати судового збору, загальна сума збору зменшується пропорційно до заявлених ним вимог.

Таким чином, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судовий збір за подання апеляційної скарги оплачено не у повному обсязі, що не відповідає вимогам Закону України «Про судовий збір», тому позивачу ОСОБА_2 необхідно сплатити судовий збір у сумі 973 грн. 06 коп. (1 946,12/2), третій особі ОСОБА_3 доплатити судовий збір у сумі 269 грн. 06 коп. (1 946,12/2-704) та направити на адресу апеляційного суду оригінали двох документів, що підтверджують оплату.

Згідно п. 3ч. 4 ст. 356 ЦПК України, до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.356 цього Кодексу, застосовуються положення ст.185 цього Кодексу, за якими в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 підлягає залишенню без руху з визначенням строку для надання доказів доплати судового збору.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суддя

ухвалив:

поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження рішення на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20 червня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 до Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_3, Київська міська державна адміністрація, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» про визнання правочинів такими, що порушують публічний порядок.

Визнати причини, зазначені представником ОСОБА_3 - ОСОБА_4, як підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20 червня 2017 року, неповажними.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 20 червня 2017 року залишити без руху, надавши позивачу ОСОБА_2 десять днів з моменту отримання копії ухвали для надання документу про сплату судового збору.

У разі невиконання ухвали суду в цій частині, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Надати представнику ОСОБА_3 - ОСОБА_4 строк в десять днів з моменту отримання копії ухвали, протягом якого представник має право подати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення строку та надати документи про доплату судового збору.

Якщо заяву не буде подано у зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя