Справа № 524/7052/17
Провадження №2/524/431/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого - судді - Нестеренка С.Г., при секретарі - Бельченко Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В

У вересні 2017 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Зазначала, що 20 січня 2016 року на підставі укладеного договору позики з відповідачем, надала останній у борг 14000 дол. США терміном до 01 січня 2017 року. Відповідач на підтвердження взяття коштів у позику надала розписку. У вказаний в розписці строк відповідач кошти не повернула і на прохання про повернення коштів не реагує.

Просила стягнути на свою користь з відповідача суму боргу за договором позики в розмірі 366654 грн. та у повернення сплачених коштів по оплаті судових витрат.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибула, позов підтримала, просила задовольнити посилаючись на обставини і підстави, викладені у позовній заяві, про що подала заяву.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибула, повідомила, що є інвалідом першої групи та підтвердила, що розписку писала саме вона, про що подала письмову заяву.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей такого ж роду і якості. Договір позики є укладеним у момент передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У ч.1 ст. 1047 ЦК України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадку, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором.

Згідно ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст. 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 02 липня 2014 року при розгляді цивільної справи №6-79цс14, - відповідно до норм ст. ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов'язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.

Отже за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Судом достовірно встановлено, що 20 січня 2016 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, за яким ОСОБА_2 взяла у позику у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 14000 дол. США. Дана обставина постає з позовної заяви, підтверджується розпискою, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с. 6), а також з пояснень відповідача наданих у заяві від 15 січня 2018 року.

З наведеної розписки постає, що ОСОБА_2 взяла кошти в сумі 14000 дол. США, які зобов'язалася повернути в строк до 01 січня 2017 року.

Станом на день розгляду справи відповідач фактично не повернула позивачеві взяті в останньої кошти, що підтверджується здійсненим позивачем розрахунком заборгованості, загальний розмір якої становить 366654 грн. і такий розрахунок обчислено вірно.

Спір про розрахунок (обчислення) розміру боргу між сторонами у справі - відсутній.

Відповідач не подала суду належних і допустимих доказів на спростування встановлених судом вказаних обставин та позову.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що розписка ОСОБА_2, як борговий документ, надана позивачем, свідчить про існування між сторонами невиконаних позичальником зобов'язань по договору позики, і є підтвердженням укладення договору позики, умови якого відповідач не виконала. Тому, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача суми боргу за договором позики у розмірі 366654 грн.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує, що відповідач ОСОБА_2 звільнена від сплати судового збору як інвалід І групи, що підтверджується доданою до матеріалів справи довідкою. Звідси, позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 202, 203, 218, 231, 257, 258, 525, 526, 625, 1046-1051 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 258, 264, 265, 273, 281, 282, 283, 284, 289, 352, 354 ЦПК України

У Х В А Л И В

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу за договором позики у розмірі 366654 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти діб з дня проголошення. Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Суддя: