Справа №: 398/3574/14-ц
провадження №: 2/398/1416/17
"15" січня 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючої судді Соколової Р.І., за участі секретаря Лісовської Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрія цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
22 травня 2014 року позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки житловий будинок № 21, що знаходиться по вул. Кіровоградське шосе м. Олександрії, та про виселення відповідача з будинку разом з іншими особами, які в ньому проживають.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 27 листопада 2006 р. між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 14 140 грн. на придбання житлового будинку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26 листопада 2026 р.
Відповідно до умов договору позичальник щомісяця у встановлені строки повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, комісії та інших виплат, однак своїх зобовязань не дотримується.
Станом на 22 квітня 2014 р. за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 20 524 грн. 68 коп., яка складається: із заборгованості за кредитом - 13 627 грн. 97 коп., заборгованості з процентів - 4830 грн. 36 коп., з комісії - 367 грн. 64 коп. та пені - 1698 грн. 71 коп.
З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та позичальником укладено договір іпотеки, предметом якого є будинок № 21 по вул. Кіровоградське шосе м. Олександрії, який належить відповідачеві.
Оскільки відповідач не виконує основне зобовязання, позивач відповідно до ч.1 ст. 33, ст. 39 Закону України «Про іпотеку» просить звернути стягнення на предмет іпотеки з укладанням від імені відповідача договору купівлі - продажу будь-якій особі-покупцеві, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією договору купівлі-продажу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, отриманням дублікатів правовстановлюючих документів у відповідних установах, підприємствах, організаціях незалежно від форм власності, а також виселити відповідача та інших осіб, які проживають в будинку.
Згодом, представник позивача ОСОБА_2 уточнив позовні вимоги, прохаючи звернути стягнення на предмет іпотеки - жилий будинок та земельну ділянку, на якій він розташований, а також виселити лише відповідача ОСОБА_1 з жилого будинку з урахуванням відсутності даних про інших осіб, які проживають в ньому. На обґрунтування позовних вимог він зазначив, що починаючи з серпня 2013 р. відповідач припинив виконувати зобовязання за кредитним договором. Станом на 22 квітня 2014 р. за ним рахується заборгованість на загальну суму 20 524 грн. 68 коп. Вартість предмета іпотеки визначена в сумі 17 675 грн. і, на його думку, є співмірною з розміром заборгованості. Як йому, представникові, відомо, жилий будинок знаходиться в занедбаному стані. Земельна ділянка, напевне, відповідачем приватизована. Інформацією про розмір заборгованості за кредитним договором на даний час він, представник позивача, не володіє.
Заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2015 року в задоволенні позову публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - жилий будинок № 21, що знаходиться в м. Олександрії Кіровоградської області по вул. Кіровоградське шосе, та виселення з цього будинку відмовлено повністю.
Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 9 лютого 2016 року заочне рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2015 року залишено без змін.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 лютого 2017 року заочне рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 9 лютого 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями, 7 березня 2017 року справа № 398/3574/14-ц розподілена судді Соколовій Р.І.
Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 березня 2017 року справу прийнято до провадження.
28 липня 2017 року через канцелярію суду від представника позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_3, посилаючись на те, що остання зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, а позивач ставить питання про виселення усіх осіб, які зареєстровані за вказаною адресою.
Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31 липня 2017 року клопотання представника позивача задоволено, залучено до участі у в справі в якості співвідповідача ОСОБА_3.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 4 грудня 2017 року заяву представника позивача - публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про зміну позовних вимог прийнято до розгляду. Позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення залишено без розгляду.
15 січня 2018 року представник позивача в судове засідання не зявився, просив розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судові засідання, жодного разу не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Судові повістки, надіслані відповідачу на адресу вказану в позовній заяві, а саме. м.Олександрія, вул.Кіровоградське шосе, 21, повернулись на адресу суду з відмітками «через незапит» або «за закінченням терміну зберігання». Разом з тим, згідно довідки відділу адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Кіровоградській області від 20 березня 2017 року відповідач зареєстрований за вказаною адресою з 27 грудня 2006 року.
Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Враховуючи викладене, відповідач вважається таким, що про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного.
У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань за договором кредиту банком нарахована заборгованість, яка станом на 22 квітня 2014 р. становить 20 524 грн. 68 коп., з яких заборгованість за кредитом - 13 627 грн. 97 коп., заборгованість за процентами - 4830 грн. 36 коп., заборгованість з комісії - 367 грн. 64 коп. та пеня - 1698 грн. 71 коп.
Умови договору та спосіб його вчинення можуть бути визначені сторонами з урахуванням вимог законодавства та із дозволеним відступом від нього, або на таких саме принципах запропоновані однією із сторін.
Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч.1 ст.638 та ст.1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.
Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Так, між сторонами правовідносини виникли внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Про ознайомлення із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився, про що свідчить його підпис в кредитному договорі №KGALGK01582097.
За статтями 526, 612 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Наявність угоди між сторонами підтверджується кредитним договором №KGALGK01582097, умовами та правилами надання банківських послуг, а сума заборгованості її розрахунком станом на 22 квітня 2014 року .
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк).
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, що передбачено ч.1 ст. 625 ЦК України.
Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Оскільки, на день розгляду справи, з боку відповідача не надано доказів про виконання свого обов'язку в частині сплати заборгованості за тілом кредиту, нарахованими відсотками, пенею та комісії за користування кредитом відповідно до положень договору, суд вважає, що позов в цій частині є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню.
У разі порушення боржником зобовязання він, відповідно до ст. 549, 1050 ЦК України, зобовязаний сплатити неустойку (штраф, пеню).
Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 13 627 грн. 97 коп., заборгованість за процентами - 4830 грн. 36 коп., з комісії - 367 грн. 64 коп. та пені - 1698 грн. 71 коп.
Згідно вимог ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 3422 грн 58 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12,13,81, ст. 141, ст.ст. 264, 265, 280 - 282 ЦПК України, суд -
В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційну скаргу на заочне рішення може бути подано позивачем до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня складення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Р.І. Соколова