Єдиний унікальний номер: 448/1279/16-ц
Провадження № 2/448/31/18
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

11.01.2018 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Білоус Ю.Б.,

при секретарі Кривяк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступника Балицької сільської ради Мостиського району Львівської області), треті особи Мостиська державна нотаріальна контора, відділ Держгеокадастру у Мостиському районі Львівської області та Мостиська районна державна адміністрація Львівської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 26.06.2010року померла ОСОБА_2, після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 1,6845 га, розташована на території Балицької сільської ради Мостиського району Львівської області відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №013370 від 18.07.2008 року. Померлою за життя було складено заповіт, яким усе майно остання заповіла позивачу.

Також зазначає, що 18.10.2010року померла ОСОБА_3, мати позивача, після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 2,7093 га, розташована на території Балицької сільської ради Мостиського району Львівської області відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №013371 від 18.07.2008 року.

Стверджує, що позивач спадщину після смерті спадкодавців фактично прийняв, оскільки проживав разом із ними на час смерті. Однак, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на право власності на зазначені земельні ділянки (оригіналів державних актів) та неможливість отримання їх дублікатів, позивач не може в позасудовому порядку оформити свої спадкові права у нотаріуса, у звязку із чим змушений звертатися до суду із даним позовом.

З огляду на наведене, просить суд визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки площею 1,6845 га та 2,7093га, які розташовані на території Балицької сільської ради Мостиського району Львівської області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

В судове засідання представник позивача не зявився, проте у позовній заяві такий просив справу розглядати у його відсутності за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступника Балицької сільської ради Мостиського району Львівської області) у судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі.

Представник третьої особи Мостиської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності.

Представник третьої особи Мостиської районної державної адміністрації Львівської області, у судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності.

Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру у Мостиському районі в судове засідання не зявився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.06.2010року відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_2.

До складу даної спадщини входить право власності на земельну ділянку площею 1,6845 га, що розташована на території Балицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Шегинівська сільська рада Мостиського району Львівської області), призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер земельної ділянки :11:000:0014), що належала спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №013370 від 18.07.2008року.

Як вбачається із матеріалів справи, за життя спадкодавець ОСОБА_2 склала заповіт від 12.08.2003року, яким усе своє майно заповіла племіннику ОСОБА_1 (позивачу у справі), який у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із нею на час відкриття спадщини та протягом встановленого законодавством строку не заявив про відмову від спадщини.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №46657572 від 06.02.2017року вбачається, що спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_2 в нотаріальній конторі не заводилася, що свідчить про те, що із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті останньої до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Тобто, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2, які б претендували на спадщину, крім позивача, немає.

Судом також встановлено, що 18.10.2010року відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_3 (мати позивача).

До складу даної спадщини входить право власності на земельну ділянку площею 2,7093 га, що розташована на території Балицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Шегинівська сільська рада Мостиського району Львівської області), призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер земельної ділянки :11:000:0015), що належала спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №013371 від 18.07.2008року.

Як вбачається із матеріалів справи, за життя спадкодавець ОСОБА_2 заповіту не складав, своїм майном не розпорядився. Спадкоємцем першої черги спадкування за законом є син померлої ОСОБА_1 (позивач у справі), який у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері, оскільки постійно проживав разом із нею на час відкриття спадщини та протягом встановленого законодавством строку не заявив про відмову від спадщини. Інші спадкоємці першої черги спадкування ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (діти померлої) спадщину після смерті матері не прийняли та на таку не претендують.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №46657716 від 06.02.2017року вбачається, що спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_2 в нотаріальній конторі не заводилася, що свідчить про те, що із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті останньої до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався. Тобто, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2, які б претендували на спадщину, крім позивача, немає.

В той же час, через відсутність правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки (оригіналів вищевказаних державних актів) позивач не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у звязку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавців ОСОБА_2 та ОСОБА_3; копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №013370 від 18.07.2008року; копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №013371 від 18.07.2008року; копією заповіту ОСОБА_2 від 12.08.2003року; копією свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1; довідками, виданими виконавчим комітетом Балицької сільської ради Мостиського району Львівської області від 24.11.2015року; інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) та іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).

Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Положення ст.ст.81,131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.

З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 206, 247, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, 19.10.1976року народження, право власності на земельну ділянку площею 1,6845 га, що розташована на території Балицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Шегинівська сільська рада Мостиського району Львівської області), призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер земельної ділянки :11:000:0014), відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №013370 від 18.07.2008року, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 26.06.2010року.

Визнати за ОСОБА_1, 19.10.1976року народження, право власності на земельну ділянку площею 2,7093 га, що розташована на території Балицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Шегинівська сільська рада Мостиського району Львівської області), призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер земельної ділянки :11:000:0015), відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ №013371 від 18.07.2008року, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 18.10.2010 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Б.Білоус

Рішення набрало законної сили «___»___________ 20 р.

Суддя Ю.Б.Білоус