Справа № 751/5697/17 Провадження № 22-ц/795/108/2018 Головуючий у I інстанції - Маслюк Н. В. Доповідач - Онищенко О. І.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Вінгаль В.С., Губар В.С.

при секретарі: Бивалькевич Т.В.

Заявник: ОСОБА_2

Заінтересовані особи: Відділ державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції, Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк»

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2

На ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 листопада 2017 року (суддя Маслюк Н.В.), постановлену у місті Чернігові, повний текст складено 21 листопада 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, вчинені Відділом державної виконавчої служби Тисменицького районного управління юстиції (далі ВДВС Тисменицького РУЮ); скасувати постанову про відкриття провадження ВП №50830094 від 15.04.2016 року; скасувати та відкликати постанови про розшук майна боржника та про звернення стягнення на заробітну плату і пенсію від 20.02.2017 року. Свої вимоги заявник обгрунтовував тим, що 07 травня 2013 року державним виконавцем ВДВС Тисменицького РУЮ відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 02 березня 2012 року Новозаводським районним судом м.Чернігова, про стягнення з ОСОБА_2 78617,59 грн, а 23 червня 2014 року ухвалою Тисменицького районного суду було скасовано зазначену постанову про відкриття виконавчого провадження. Заявник вказував, що незважаючи на судове рішення, 15 квітня 2016 року головним державним виконавцем ВДВС Тисменицького РУЮ було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого 02 березня 2012 року Новозаводським районним судом м.Чернігова, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості в сумі 78617,59 грн. ОСОБА_2 вважає, що державна виконавча служба порушила законодавство України, оскільки виконавче провадження було відкрито майже через 2 роки після скасування попередньої постанови.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 листопада 2017 року скаргу ОСОБА_2 залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати зазначену ухвалу і задовольнити його скаргу. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом порушено норми матеріального та процесуального права. Заявник вважає, що ним не пропущено строк на оскарження постанови, оскільки він оскаржував всі дії ДВС у рамках законодавства України. ОСОБА_2 вказує, що його скарга стосувалася визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених виконавчою службою по невиконанню рішення суду, а суд першої інстанції посилається тільки на подальші постанови і не бере до уваги постанову Тисменицького районного суду від 23 червня 2014 року, яка не виконана до теперішнього часу. Крім того, заявник посилається, що суддя суду першої інстанції перевищила свої повноваження і залучила до участі у справі ПАТ «Альфа-Банк», про що не було заявлено ані в скарзі, ані у запереченні на скаргу. За доводами ОСОБА_2, судом в ухвалі не зазначено конкретні статті Закону України «Про виконавче провадження», на які він посилається.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

По справі встановлено, що 30 квітня 2013 року ПАТ «Альфа-Банк» до ВДВС Тисменицького РУЮ було подано виконавчий лист Новозаводського районного суду м.Чернігова від 02 березня 2012 року по справі №6-5304, за яким стягненню підлягає 278 941 грн 62 коп. та судових витрат по сплаті третейського збору в сумі 99 грн 78 коп. У заяві зазначено, що станом на 22 квітня 2013 року заборгованість ОСОБА_2 частково погашена та складає 78 617,59 грн, які стягувач і просив стягнути з боржника (а.с.176).

07 травня 2013 року державним виконавцем ВДВС Тисменицького РУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с.178).

Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 23 червня 2014 року задоволено позов ОСОБА_2 і скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 07 травня 2013 року державного виконавця ВДВС Тисменицького РУЮ Ясуника І.І. (а.с.10-11).

Постановою головного державного виконавця ВДВС Тисменицького РУЮ від 22 грудня 2015 року було закінчено виконавче провадження, оскільки у ході проведення виконавчих дій встановлено, що боржник ОСОБА_2 працює у Державному вищому навчальному закладі «Тернопільський державний медичний університет імені І.Я.Горбачевського» в м.Тернопіль (а.с.186).

29 березня 2016 року головним державним виконавцем Першого ВДВС Тернопільського міського управління юстиції винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) на підставі п.8 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки до постанови про закінчення виконавчих проваджень не додано необхідних документів (а.с.147).

15 квітня 2016 року головним державним виконавцем ВДВС Тисменицького РУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №-5304/11, виданого 02 березня 2012 року Новозаводським районним судом м.Чернігова, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості в сумі 78 617,59 грн (а.с.16).

Згідно постанов старшого державного виконавця Тисменицького районного ВДВС від 20 лютого 2017 року оголошено в розшук транспортний засіб Barcas 1000, д.н.з. Т7039ОС, що належить боржнику ОСОБА_2, та звернуто стягнення на доходи останнього (а.с.18, 20).

Залишаючи скаргу без розгляду, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявником пропущено строк звернення до суду із вказаною скаргою, однак з клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку ОСОБА_2 не звертається.

Такий висновок суду ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст.ст. 383, 385 ЦПК України (в редакції, чинній на час звернення ОСОБА_2 до суду зі скаргою) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Пунктом 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» встановлено, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК. Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про пропуск заявником строків звернення до суду із скаргою, оскільки згідно матеріалів справи оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження від 15 квітня 2016 року ОСОБА_2 отримав 19 квітня 2016 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.39). Про існування постанов від 20 лютого 2017 року про розшук майна боржника і звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_2 знав ще у лютому 2017 року, оскільки вже 01 березня 2017 року звернувся в суд з адміністративним позовом про призупинення виконавчого провадження від 22.12.2015 року ВП №37833513, зобов'язання повернути постанови.

Таким чином, при зверненні до суду 31 серпня 2017 року (згідно поштового конверту) із скаргою на дії державного виконавця і скасування постанов: про відкриття виконавчого провадження від 15 квітня 2016 року, від 20 лютого 2017 року про розшук майна боржника та про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_2 пропустив строк, передбачений статтею 385 ЦПК України. Вказаний строк є процесуальним і може бути поновлений лише за заявою заявника. Проте, в процесі розгляду справи ОСОБА_2 не заявляв клопотання про поновлення пропущеного строку.

Доводи заявника, що всі дії ДВС ним оскаржувались у рамках законодавства, не впливають на початок перебігу строку звернення до суду із даною скаргою, а копії судових рішень за відсутності клопотання про поновлення процесуального строку не можуть свідчити про поважність причин його пропуску. Також не грунтуються на матеріалах справи посилання ОСОБА_2, що пропуску терміну на оскарження не було.

Доводи апеляційної скарги, що суд не бере до уваги постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 23 червня 2014 року, не можуть бути прийняті судом до уваги, враховуючи, що вказана постанова не була предметом заявлених вимог.

Крім того, апеляційний суд враховує, що в зв'язку з пропуском строку звернення до суду, перевірка законності постанов державного виконавця від 15 квітня 2016 року та від 20 лютого 2017 року судом не здійснювалась, а скаргу ОСОБА_2 було залишено без розгляду. Отже в даному випадку відсутні підстави стверджувати, що суд першої інстанції підтвердив неправомірні дії державної виконавчої служби, які, на думку заявника, полягають у невиконанні законної постанови суду.

Щодо доводів апеляційної скарги про перевищення суддею повноважень апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» згідно зі статтею 26 ЦПК сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи. Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Враховуючи, що ПАТ «Альфа-Банк» є стягувачем у виконавчому провадженні, в якому боржником ОСОБА_2 оскаржуються постанови державного виконавця, судовим рішенням за результатами розгляду скарги боржника можуть бути вирішені питання про права чи інтереси банку. Отже, суд першої інстанції обгрунтовано залучив до участі у справі як заінтересовану особу ПАТ «Альфа-Банк».

Відсутність посилань суду на конкретні статті Закону України «Про виконавче провадження» не впливають на правильність висновку суду щодо пропуску заявником строку звернення до суду із скаргою.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції ухвалено судове рішення з додержанням норм процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 17 січня 2018 року.

Головуючий:Судді: