Справа № 642/4791/17ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
18 січня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) у складі:
головуючого - судді Ольховського Є.Б.
при секретарі- Алімурадової Т.Я.
розглянувши у відкритому судовому засідані цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, 3-я особа: приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом
У вересні 2017 року представник позивача адвокат ОСОБА_4 звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просить визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру, загальною площею 42,8 кв.м., житловою площею 28,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої 08 травня 2013 року.
Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові.
Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради у судове засідання не зявився. Про дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив (а.с. 27, 35, 43).
Третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 до судового засідання також не з'явилася. Надала суду заяву, у якій просила слухати справу у її відсутність та зазначила, що при вирішенні питання по суті покладається на розсуд суду (а.с. 45).
Суд вважає, що представник відповідача ОСОБА_2 міської ради не з'явився до суду без поважних причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача та її представника, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Вислухавши пояснення і доводи позивача та її представника, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.
Згідно розпорядження № 7 від 02.02.2016 ОСОБА_2 міської ради «Про перейменування обєктів топоніміки», вулицю «Котлова» перейменовано на вулицю «Велика Панасівська» (а.с. 13).
08 травня 2013 року ОСОБА_5 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії I-ВЛ № 400711, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 6454 (а.с. 7).
Згідно відповіді за вих. № 2109/01-16 від 29.12.2017 року ОСОБА_2 державна нотаріальна контора повідомила, що після смерті гр. ОСОБА_5, яка померла 08.05.2013 року, заяв від спадкоємців про прийняття, про видачу або про відмову від спадщини не надходило (а.с. 47-49).
Судом також встановлено, що разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 з 03.03.1972 року по день її смерті 08.05.2013 року однією сім'єю за однією адресою проживала невістка - ОСОБА_1 ОСОБА_4 обставина була встановлена рішенням Київського районного суду м. Харкова від 15 червня 2017 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю (а.с. 18-20).
Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину, оскільки мешкала зі спадкодавцем ще з 1972 року та вступила в управління квартирою № 15 по вул. Велика Панасівська (колишня Котлова) в буд. 36, безперервно продовжує нею користуватися, нести витрати з її утримання, а саме: сплачувати комунальні платежі, здійснювати поточні ремонти тощо (а.с. 15).
15.09.2017 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 щодо вчинення нотаріальних дій з питань оформлення спадщини на квартиру № 15, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Велика Панасівська (колишня Котлова), буд. 36 після померлої 08 травня 2013 року ОСОБА_5
Листом за вих. № 349/01-16 від 15.09.2017 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 було відмовлено у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_4, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене майно (а.с. 21).
Згідно ст. 46 Закону України «Про нотаріат» неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.
Відповідно до підпункту 4.15 п. 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, провадиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів щодо належності нього майна спадкоємцеві.
Згідно ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Відповідно до положень сг. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).
За життя ОСОБА_5 заповіту не складала.
Згідно положень ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.
Відповідно вимог ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 не заявляла про відмову від спадщини після померлої ОСОБА_5Г, продовжує користуватися спірною квартирою, несе витрати з її утримання, здійснює поточний ремонт тощо.
Як зазначено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Відповідно до частини 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини; згідно частини 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а згідно ст. 16 ЦК України засобом захисту свого права є визнання права.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем четвертої черги, що підтверджується судовим рішенням що набуло законної сили, інших спадкоємці у померлої немає, заповіту щодо розпорядження майном спадкодавець ОСОБА_5 не залишала, а також той факт, що спадкоємиця - ОСОБА_1 у передбачений законом порядок звернулася до відповідної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на час відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкоємицею та фактично прийняла спадщину, у зв'язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 258, 264-265, 268, 280-285 ЦПК України, ст.ст.1216-1218, 1223,1258, 1264, 1268, 1270, 1296 ЦК України, п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", ст. 41 Конституції України, суд,-
Визнати за ОСОБА_1, (ін. НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_5 загальною площею 42,8 кв.м. після смерті ОСОБА_7 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Згідно до ч. 11 ст. 272 ЦПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Ленінський р/с м. Харкова (згідно до перехідних положень).
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
СУДДЯ Є.Б. Ольховський