Справа № 353/1039/17
Провадження № 2-о/353/4/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н.І.

за участю: cекретаря - Бойка В.Я.

заявника ОСОБА_1

заінтересованої особи: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

Заявник звернулась до суду з заявою, в якій зазначила, що по АДРЕСА_1 проживали її батьки: ОСОБА_3, 1922 року народження, та ОСОБА_4, 1927 року народження, і матері на праві власності належала земельна частка (пай) розміром 29,10 ум.кад.га, що знаходиться в СС «Надорожнянська», виділена на підставі рішення Тлумацької РДА від 08.06.1999 року за № 296, у відповідності із сертифікатом на право на земельну частку (пай) від 14.08.2002 року, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 03.04.2008 року за №19.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_4 Після її смерті в управління спадковим майном вступив батько ОСОБА_3, але юридично не оформив. ІНФОРМАЦІЯ_2 батько ОСОБА_3 помер. Ще за життя батько посвідчив на ім'я заявника заповіт, яким заповів їй все своє майно належне йому на день смерті.

В нотаріальному порядку їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки не підтверджено факт її спільного проживання (реєстрації) із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Зазначає, що вона фактично прийняла спадщину, оскільки батько був перестарілим, хворів, потребував стороннього догляду і вона останній період перед його смертю перейшла проживати до батька, де проживала з ним однією сім'єю без реєстрації місця проживання.

В судовому засіданні заявника ОСОБА_1 заяву підтримала, просила її задовольнити та встановити юридичний факт про те, що вона з 2000 року постійно проживала разом з спадкодавцем ОСОБА_3 по день його смерті без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 не заперечила проти заявлених вимог, та ствердила, що її сестра ОСОБА_1 в перод з 2000 року проживала без реєстрації місця проживання з їхнім батьком ОСОБА_3 по АДРЕСА_1, вела з ним спільне господарство.

Свідки: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які є жителями с. Надорожна Тлумацького району Івано-Франківської області та сусідами заявника, в судовому засіданні засвідчили той факт, що ОСОБА_1 з 2000 року постійно проживала разом з батьком ОСОБА_3 по день його смерті за адресою: АДРЕСА_1, вела з ним спільне господарство, проводила його похорон.

15.12.2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України та згідно п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції 15.12.2017 року, встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Оскільки провадження по даній справі було відкрито до набрання чинності ЦПК України у редакції Закону № 2147, розгляд справи повинен відбуватися у відповідності до правил, які почали діяти після набрання чинності даної редакції ЦПК України, тобто з 15 грудня 2017 року.

Суд, заслухавши представника заявника та свідків, вважає, що заява підставна та підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення..

Судом встановлено, що згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_2 від 14.08.2002 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 03.04.2008 року за №19 ОСОБА_4 (мати заявника) належала змельна частка (пай) розміром 29,10 ум.кад.га, що знаходиться в СС «Надорожнянська», виділена на підставі рішення Тлумацької РДА від 08.06.1999 року за № 296 (а.с. 9).

Згідно копії повторно свідоцтва про народження ОСОБА_1 (заявник) її батьками бул ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 10). 14.09.1985 року ОСОБА_1 (заявниця) зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище «ОСОБА_1», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6).

Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця - ОСОБА_4, для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

ОСОБА_3 (батько заявника) прийняв спадщину за законом після смерті дружини ОСОБА_4, оскільки вступив в управління спадковим майном, проживали разом зі спадкодавцем, вів з нею спільне господарство, проводив її похорон, що підтверджується довідкою Тлумацької міської ради об'єданої територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області № 775 від 02.11.2017 року (а.с. 4).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 (батько заявника) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). Ще за життя ОСОБА_3 (батько заявника) посвідчив на ім'я заявника ОСОБА_1 заповіт, яким заповів останній все належне йому на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 11.11.2002 року (а.с. 5).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Після смерті ОСОБА_3 (батько заявника) заявник звернулася до приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, однак заявник отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з тим, що не підтверджено факт її спільного проживання (реєстрації), як спадкоємця, зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. № 946а/02-31 від 17.10.2017 року (а.с. 8).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Для звернення в нотаріальну контору із заявою на оформлення спадщини за заповітом заявнику необхідно представити документи, які б підтверджували, що вона постійно проживала однією сім'єю з спадкодавцем - ОСОБА_3 по день його смерті по АДРЕСА_1.

Згідно довідки Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 62 від 23.01.2018 року, ОСОБА_1 (заявник) з 2000 року по 2007 рік проживала без реєстрації разом з батьком ОСОБА_3 по день йогої смерті у господарстві за адресою: АДРЕСА_1, вела з ним спільне господарство, підтримує господарство, сплачує всі необхідні платежі (а.с. 36). Також про факт спільного проживання ОСОБА_1 (заявник) разом з ОСОБА_3 з 2000 року в судовому засіданні ствердили свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 У зв'язку з тим, що на час відкриття спадщини у ОСОБА_1 (заявник) відсутні документи на підтвердження її постійного проживання разом зі спадкодавцем - ОСОБА_3, вона не може оформити спадкове майно на своє ім'я.

Заслухавши заявника, заінтересовану особу та свідків, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про доведеність факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем, а тому, оскільки цей факт дійсно має для заявника юридичне значення, заяву слід задовольнити.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі наведеного, п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, керуючись ч. 1 ст. 82, 89, ч. 4 ст. 206, ст.ст. 263-265, 268, 273, 294, 319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителька АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, у період з 2000 року та на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживала разом зі спадкодавцем - ОСОБА_3, 1922 року народження, за адресою: АДРЕСА_1.

Судові витрати покласти на рахунок заявника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительку АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Н.І. Лущак