АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/6552/17 Номер провадження 22-ц/786/236/18Головуючий у 1-й інстанції Чуванова А. М. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Кривчун Т.О., Кузнєцової О.Ю.

при секрераті: ОСОБА_2

за участі позивача - ОСОБА_3

представника відповідача - адвоката Данілової Н.Н.

третьої особи - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 29 листопада 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" про захист прав споживача; третя особа: ОСОБА_5.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" про захист прав споживача. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначав, що відносини між ним і відповідачем з 07 жовтня 2016 року по 31 січня 2017 року здійснювались відповідно до договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води від 07 жовтня 2016 року, відповідно до істотних умов якого, в якості одиниці виміру обсягу споживчої теплової енергії на опалення, передбачена норма споживання в кв. м, а для розрахунку плати вказаний тариф - 30 грн. 26 коп./кв.м.

Посилаючись на те, що 13 січня 2017 року йому надійшов рахунок за грудень 2016 року, в якому була вказана сума до сплати, з урахуванням пільг - 3125 грн. 75 коп., яка значно перевищила розмір щомісячної плати за опалення - 426 грн. 67 коп., вказаний відповідачем в розрахунковій книжці, - позивач просив зобов'язати відповідача пере-рахувати вартість послуги з централізованого опалення з 10 жовтня 2016 року і списати з рахунку НОМЕР_1 заборгованість в сумі 4 760 гривень; стягнути з відповідача на його користь відшкодування моральної шкоди в розмірі нрахованої заборгованості - 4 760 гривень.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 27 вересня 2017 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено - ОСОБА_5

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 29 листопада 2017 року в задоволені позову ОСОБА_3 - відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати оскаржуване ним рішення суду і ухвалити нове рішення, яким зобов'язати відповідача перерахувати вартість послуги з централізованого опалення з 10 жовтня 2016 року по 31 січня 2017 року по тарифу 30 грн. 26 коп./кв. м відповідно до договору від 07 жовтня 2016 року та відшкодувати збитки в сумі 5 367 грн., яка сплачена в результаті незаконних нарахувань та стягнути з відповідача на його користь відшкодування моральної шкоди в розмірі нарахованої заборгованості - 5 367 грн.

На апеляцяційну скаргу свій відзив надало ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», в якому спростовуючи доводи апелянта, відповідач просив апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Октябрського районного суду м. Полтави залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Судом першої інстанції вірно встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що згідно договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води від 07 жовтня 2016 року, укладеного між ОСОБА_3 та ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», останнє взяло на себе зобов'язання надавати послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в квартиру АДРЕСА_1, а споживач, в свою чергу, зобов'язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Умовами пункту 39 вказаного договору визначено, що у разі встановлення будинкових засобів обліку тепла, споживач сплачує в опалювальний період за теплопостачання згідно з показаннями засобів обліку, які перебувають на абонентському обліку виконавця, пропорційно до опалювальної площі квартири, що не суперечить положенням пункту 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року /а. с. 3-6/.

Договір, укладений між позивачем та відповідачем 07 жовтня 2016 року, не визнавався недійсним в судовому порядку.

Також встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 11 березня 2010 року, витягів з Державного реєстру правочинів про реєстрацію права власності на нерухоме майно, власницею квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_5 /а. с. 65-66, 67, 68/.

23 лютого 2017 року ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» укладено з ОСОБА_5 договір №2800ЛК про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, згідно пункту 13 якого остання зобов'язалась погасити заборгованість, що станом на 01 лютого 2017 року складала 4 401 грн. 96 коп. Окрім того, пунктом 36 вказаного договору було врегульовано, що з моменту укладення цього договору втрачає чинність договір від 07 жовтня 2016 року /а. с. 73-76/.

Встановлено, що сторони та третя особа не зверталися до суду з позовом про визнання зазначеного договору недійсним, а отже він є чинним на момент розгляду даної справи.

Згідно п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення , постачання холодної на гарячої води і водовідведення.

Відповідно до п. 12 цих Правил, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі (об'єму) квартири за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку.

Перелік житлово-комунальних послуг та їх вартість є істотною умовою умовою договору.

За змістом ч. 1 ст. 526 ЦПК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. ст. 651, 907 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Оскільки позивач не надав належних доказів з приводу обов'язку відповідача пере-рахувати вартість послуг централізованого опалення за період з 10 жовтня 2016 року по 31 січня 2017 року за умовами договору від 07 жовтня 2016 року, який згідно договору від 23 лютого 2017 року, укладеного ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» з власницею квартири ОСОБА_5, з моменту укладення цього договору, втратив чинність, та виходячи з того, що ОСОБА_5 погодилась з наявною заборгованістю по оплаті послуг, зобов'язавшись її погасити, - суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, як в частині списання нарахованої заборгованості, так і в частині відшкодування позивачу моральної шкоди. При цьому суд правомірно виходив з недоведеності наявності вини та порушень з боку відповідача - ПОКВПТГ «Полтава-теплоенерго», визнавши не обґрунтованими доводи позивача щодо спричинення йому моральної шкоди, з огляду на відсутність наслідків заподіяння такої шкоди, передбаченої положеннями ст. 23 ЦК та відсутністю доказів якими підтверджується заявлена вимога в цій частині.

Окрім того, звертаючись до суду першої інстанції з даним позовом, ОСОБА_3 просив списати з рахунку НОМЕР_1 заборгованість в сумі 4 760 грн.; стягнути з відповідача на його користь відшкодування моральної шкоди в розмірі нарахованої заборгованості - 4 760 грн. Проте, оскаржуючи рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 29 листопада 2017 року, позивач в апеляційній скарзі просив зобов'язати відповідача перерахувати вартість послуги з централізованого опалення за період 10 жов-тня 2016 року по 31 січня 2017 року відповідно до договору від 07 жовтня 2016 року та відшкодувати збитки в сумі 5 367 грн., яка сплачена в результаті незаконних нарахувань та стягнути з відповідача на його користь відшкодування моральної шкоди в розмірі нарахованої заборгованості - 5 367 грн., тобто в розмірах, більших, ніж зазаначені ним в позовній заяві.

В той же час, згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого судового засідання. За нормами п. 6 ст. 367 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Зважаючи, що вимоги апеляційної скарги, у визначених позивачем розмірах, не були предметом розгляду суду першої інстанції, вони не можуть бути задоволені в суді апеляційної інстанції.

За наведених обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування - не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 29 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги беспосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: /підпис/ Бондаревська С.М.

Судді: /підписи/ Кривчун Т.О.

Кузнєцова О.Ю.

З оригіналом згідно:

Суддя: Бондаревська С.М.