Справа № 308/1824/17
12 січня 2018 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором,-
Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 12 січня 2018 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 17 січня 2018 року.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором.
Позивач зазначає, що 21.05.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заключений Договір про надання юридичних послуг №1, а на зміну йому 29.08.2012р.-договір про надання юридичних послуг ГВ №-2.
Згідно п. 3.5. Договору від №1 від 21.05.2012 року вартість однієї людино-години послуг становить 380,00 грн. Відповідно до п. 3.6. Договору № 2 від 29.08.2012р. вартість однієї людино- години послуг становить 390,00 грн.
Відповідно до акту здачі-приймання наданих послуг від 01.01.2017 р. до договорів про надання юридичних послуг №1 від 21.05.2012 року та за Договором про надання юридичних послуг ГВ №-2 від 29.08.2012р. по цивільним справам № 2-5810/2011, № 712/2-5810/2011, які розглядалися Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області та Апеляційний судом Закарпатської області, відповідачу надано послуг у кількості 23,0 годин, загальною вартістю 8940,00 гривень станом на 1 січня 2017 року.
Відповідно до акту здачі-приймання наданих послуг від 01.02.2017 р. до договору про надання юридичних послуг ГВ №-2 від 29.08.2012р. відповідачу надано послуг у кількості 59,0 годин, загальною вартістю 36 905 ,40 гривень станом на 1 лютого 2017 року.
Відповідно до п.п.1 п.1.2 додаткової угоди від 29.08.2012 року до договору ГВ №-2 від 29.08.2012р. Сторони домовились доповнити розділ 3 «Розміри та строки оплати за договором» Договору ГВ №-2 про надання юридичних послуг від «29» серпня 2012 року пунктом 3.10. наступного змісту: Сторони домовились, то Замовник сплачує Виконавцю доплату за позитивний результат по справі ОСОБА_2 щодо стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати при звільненні з товариства, з обмеженою відповідальністю «Інтервоод», (надалі - доплата за позитивний результат). Доплата за позитивний результат не залежить від раніше сплачених сум за фактично виконану роботу.
Відповідно до п.п.2 п.1.2 - доплата за позитивний результат (також по тексту - ДПЗ), яка передбачена у п. 1 цієї угоди, розраховується за наступною формулою: ДПЗ = ЗВС х 0,2, де ЗВС- грошовий розмір задоволених судом вимог по справі, яка зазначена в п. 1 цієї Угоди.
На адресу ОСОБА_2 рекомендованими листами направлено листи разом із актами виконаних робіт, які отримані Відповідачем 08.02.2017 року.
Однак, відповідач за надані юридичні послуги всупереч умовам договору не оплатив.
Посилаючись на ці обставини, позивач просив стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості в розмірі 45 845,40 грн. та судовий збір в розмірі 640 грн. 40 коп.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовну заяву підтримав, просив таку задовольнити. Не заперечив проти розгляду справи в заочному порядку.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило.
На підставі наведеного суд керуючись ч.4 ст.223,280-281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.
Згідно заяви про зміну та уточнення позовних вимог від 16.09.2013 року подану ОСОБА_1 як представником ОСОБА_2 було вказано про сплату ОСОБА_2 витрат на правову допомогу у розмірі 5265, 00 гривень, на підставі чого просив стягнути з відповідача ТОВ Інтервоод на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 5265, 00 гривень.
Відповідно до п. 3.6. Договору № 2 від 29.08.2012р. вартість однієї людино- години послуг становить 390,00 грн.
Згідно п. 3.3. Договору, оплата наданих послуг за Договором здійснюється Замовником протягом трьох днів після підписання сторонами Акта здачі-приймання наданих послуг або його затвердження у порядку, який передбачений п. 3.4. цього Договору.
У разі відмови однієї із сторін від підписання акту здачі-приймання наданих послуг про це вказується в акті і він підписується другою стороною, Замовник зобов'язаний в 5-ти дений термін із дня отримання акту приймання-здачі наданих послуг його підписати або подати Виконавцю обґрунтовані зауваження. У випадку відсутності зауважень, у зазначений у цьому пункті строк послуги вважаються прийняті Замовником, а акти приймання-здачі наданимх послуг вважаються затвердженими.
Відповідно до п. 4.2.1. Замовник зобов'язаний вчасно і в повному обсязі сплачувати Виконавцеві послуги, що є предметом Договору, згідно обумовленої ціни Договору.
29 серпня 2012 року було укладено додаткову угоду до укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 29 серпня 2012 року договору про надання юридичних послуг.
Відповідно до п.п.1 п.1.2 додаткової угоди від 29.08.2012 року до договору ГВ №-2 від 29.08.2012р. Сторони домовились доповнити розділ 3 «Розміри та строки оплати за договором» Договору ГВ №-2 про надання юридичних послуг від «29» серпня 2012 року пунктом 3.10. наступного змісту: Сторони домовились, то Замовник сплачує Виконавцю доплату за позитивний результат по справі ОСОБА_2 щодо стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати при звільненні з товариства, з обмеженою відповідальністю «Інтервоод», (надалі - доплата за позитивний результат). Доплата за позитивний результат не залежить від раніше сплачених сум за фактично виконану роботу.
Відповідно до п.п.2 п.1.2 - доплата за позитивний результат (також по тексту - ДПЗ), яка передбачена у п. 1 цієї угоди, розраховується за наступною формулою: ДПЗ = ЗВС х 0,2, де ЗВС- грошовий розмір задоволених судом вимог по справі, яка зазначена в п. 1 цієї Угоди.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 15 вересня 2014 року за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до ТОВ Інтервоод про стягнення заборгованості по заробітній платі на користь на користь ОСОБА_2 стягнуто 69 477, 81 грн.. Питання стосовно судових витрат по справі не вирішено.

Із матеріалів цивільної справи №2-5810/2011 за позовом за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 і ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів ОСОБА_2, про відшкодування шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 і ОСОБА_7 про відшкодування матеріальних збитків та зобовязання вчинити дії, вбачається, що у цій справі адвокат ОСОБА_1 приймав участь у розгляді справи в якості представника позивача ОСОБА_2 на підставі укладеного між ними 21 травня 2012 року договору про надання юридичних послуг. За цим договором ОСОБА_1 зобовязався представляти інтереси ОСОБА_2 перераховані у п.2.2 Договору, а саме: складання процесуальних документів, договорів; консультування з юридичних питань; представництво інтересів замовника в суді; інші послуги юридичного характеру на потребу замовника.

Відповідно до п. 3.6. Договору № 1 від 21.05.2012р. вартість однієї людино-години послуг становить 380,00 грн.

Згідно п. 3.2. Договору, виконання робіт приймається Актами приймання-здачі наданих послуг. Згідно п. 3.3. Договору, оплата наданих послуг за Договором здійснюється Замовником протягом трьох днів після підписання сторонами Акта здачі-приймання наданих послуг.

Згідно п.3.7. Договору, Акт приймання-здачі наданих послуг складається у письмовій формі негайно після надання Виконавцем відповідних послуг.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобовязання.

Згідно зі ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі . До цього договору застосовуються загальні вимоги договірного права ( ч.1 ст. 27 цього Закону).

Згідно з положенням ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналогічна норма викладена в статті 28 Правил адвокатської етики.

Чинне законодавство не містить заборони на визначення розміру плати (гонорару) за надані послуги (правова допомога) у вигляді відсотків від досягнутого кінцевого результату (фактично стягнутої заборгованості).

Жодний з факторів, указаних у ч. 3 ст. 30 Закону, не має самостійного значення; вони підлягають врахуванню в їх взаємозв'язку стосовно до обставин кожного конкретного випадку. Розмір гонорару і порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги. Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат справи тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді.

З матеріалів цивільних справ № 2-5810/2011, № 712/18249/12 вбачається, що ОСОБА_1 як представник ОСОБА_2 приймав участь у розгляді справи у судових засіданнях та складання процесуальних документів.

Проте, між сторонами не підписувались акти приймання-передачі виконаних ОСОБА_1 робіт з надання послуг адвоката у зазначених цивільних справах.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про те, що відповідач повинний відповідно до умов договору про надання правових послуг адвоката оплатити надані адвокатом послуги, позивач послався на акти здачі-приймання наданих послуг від 01.01.2017р, в яких містяться вимоги по сплаті наданих послуг на загальну суму 45 845,40 грн. Разом з цим зазначені акти складено і підписано лише позивачем, а матеріали справи не містять доказів, що зазначені надані послуги та їх вартість були погоджені з відповідачем.

Надані позивачем документи в обґрунтування своїх позовних вимог, зокрема: копія листа з реквізитами про погашення заборгованості, копія актів здачі-приймання наданих послуг від 01.01.2017р., які підписані лише позивачем, - суд не може покласти в основу рішення, оскільки вони не є доказом на підтвердження предмету позову.

Крім того, почасова оплата годин праці адвоката визначена в п. 3.6. Договору № 1 від 21.05.2012р. та становить 380,00 грн., при цьому в наданому акті здачі-приймання наданих послуг від 01.01.2017р за таким договором почасова оплата годин праці адвоката вказується в розмірі 390 гривень, відповідно не підтверджений належними та допустимими доказами.

Крім того, згідно заяви про зміну та уточнення позовних вимог від 16.09.2013 року подану ОСОБА_1 як представником ОСОБА_2 по цивільній справі №712/18249/12 було вказано про сплату ОСОБА_2 витрат на правову допомогу у розмірі 5265, 00 гривень.

Позивачем також не обґрунтовано чому питання витрат на правову допомогу не вирішувалося під час розгляду справ, у яких він брав участь.

Слід зазначити, що згідно ч.1 та ч.2 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 12, 13, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у звязку з його недоведеністю.

Керуючись ст.ст.12, 76, 223, 258, 259, 260, 280-282 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_8