Справа 303/4357/17
номер р. стат. звіту - 45
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
29 січня 2018 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Носова В.В., за участю секретаря судового засідання Гузо Н.Н., представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом представника ОСОБА_2 ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності та стягнення грошової суми,
ОСОБА_1 від імені ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання особистою приватною власністю ОСОБА_2 грошової суми у розмірі 250084,00 (два мільйони пятсот тисяч вісімдесят чотири) гривні, яка була отримана відповідачем ОСОБА_3 внаслідок продажу квартири АДРЕСА_1 згідно із договором купівлі-продажу квартири та стягнення вищевказаної суми із відповідача ОСОБА_3
Відповідно до поданої представником позивача ОСОБА_1В заяви про зменшення позовних вимог останній просить визнати особистою приватною власністю ОСОБА_2 грошової суми у розмірі 648620,00 гривень, яка була отримана відповідачем ОСОБА_3 внаслідок продажу квартири АДРЕСА_2 згідно із договором купівлі-продажу квартири та стягнення вищевказаної суми із відповідача ОСОБА_3
Позовні вимоги мотивує тим, що сторони перебували у шлюбі з 29.07.2006 року по 04.07.2014 року. За час подружнього життя було придбано квартиру АДРЕСА_1. Договір купівлі-продажу квартири вчинявся від імені відповідача ОСОБА_3 За попередьоою домовленістю між ними, було погоджено що отримані кошти від продажу квартири, відповідач поверне позивачу, так як квартира була придбана за кошти які належали позивачу, але отримавши грошові кошти, відповідач зник. Пізніше він відмовився повертати грошові кошти. Позивач зазначає, що квартира хоч і була придбана у шлюбі, однак її покупка була здійснена за кошти особистого майна (грошей) дружини (її батьків), тому не може бути спільної сумісною власністю.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, відповідно до поданої заяви просив позов задовольнити.
Суд допитавши свідків та дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.
Згідно із рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 04 липня 2014 року сторони перебували у шлюбі з 29.07.2006 року та вищевказаним рішення шлюб розірвано (а.с. 16).
25.06.2010 року, відповідно до договору купівлі продажу, ОСОБА_3 придбав квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 58).
Відповідно до договору купівлі-продажу від 25.12.2013 року ОСОБА_3 продав належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_3 за 785650,00 гривень ОСОБА_4 (а.с.56).
Відповідно до нотаріально посвідченої заяви-згоди ОСОБА_5 остання дала згоду на продаж її чоловіком ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_3, при цьому вказала, що квартира є спільної сумісною власністю, як така що набувалась у період перебування у зареєстрованому шлюбі та зазначила, що правочин відповідає інтересам сімї (а.с.77).
Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
З врахуванням вищенаведеного квартира АДРЕСА_4 була об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, що підтвердила і позивач поданою нею заявою - згодою на продаж квартири, а відтак позовні вимоги щодо визнання особистою приватною власністю грошових коштів отриманих від продажу вищевказаної квартири та їх стягнення з відповідача є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 81, 89, 141, 223 ч.4, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, ст. 60 СК України, ст. 368 ЦК України, суд,
В задоволенні позову за зменшеними вимогами представника ОСОБА_2 ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання особистою приватною власністю ОСОБА_2 грошової суми у розмірі 648620,00 гривень, яка була отримана відповідачем ОСОБА_3 внаслідок продажу квартири АДРЕСА_1 згідно із договором купівлі-продажу квартири від 25 грудня 2013 року та стягнення 648620,00 гривень із відповідача ОСОБА_3 - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Носов