Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 335/661/17 Головуючий у 1-й інстанції Соболєва І.П.
Номер провадження 22-ц/778/196/18 Суддя-доповідач Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Подліянової Г.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

Кримської О.М.,

за участі секретаря Путій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 червня 2017 року про закриття провадження в частині позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_5 стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 листопада 2013 року у цивільній справі № 331/6095/13-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Публічне акціонерне товариство «Банк Кіпру» (далі ПАТ «Банк Кіпру») про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, між сторонами була затверджена мирова угода. Згідно з умовами даної угоди було розподілене право володіння майном, а саме придбаними квартирами та нежитловими приміщеннями за час шлюбних відносин, зокрема, шляхом укладення договору оренди, виплати грошової компенсації тощо. В подальшому, шлюб між сторонами було розірвано.

Відповідач свої зобов'язання за мировою угодою виконував неналежним чином, у зв'язку із чим, рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 7 квітня 2015 року договір оренди нежитлового приміщення було розірвано та стягнуто з відповідача заборгованість з урахуванням всіх передбачених штрафних санкцій у загальному розмірі 138 177,69 грн.

23 червня 2016 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя ухвалено заочне рішення у справі № 333/1203/16-ц яким стягнуто з відповідача суму заборгованості по орендній платі з урахуванням штрафних санкцій, що становить 143 150,94 грн.

Крім того, 25 січня 2016 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення у цивільній справі № 335/11439/15-ц, яким стягнуто з відповідача суму заборгованості з урахуванням санкцій у розмірі 22 705,63 доларів США та 5 205,38 грн. Однак, відповідачем так і не було здійснено виплату грошових коштів, що передбачені умовами мирової уроди, договором оренди та вищезазначеними судовими рішеннями суду.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд:

- стягнути з відповідача на її користь заборгованість за мировою угодою, затвердженою ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.11.2013 у цивільній справі № 331/6095/13, за період з листопада 2015 р. по грудень 2016 р. включно, у розмірі 13 900 доларів США, неустойку за невиконання мирової угоди у розмірі 4 270 доларів США, три відсотки річних у розмірі 260,41 доларів США, три відсотки річних від раніше простроченої суми заборгованості у розмірі 625,05 доларів США, а разом 19 055,46 доларів США, що станом на 31 грудня 2016 р. у національній валюті за офіційним курсом НБУ становить 514 878,53 гривень;

- стягнути з відповідача на її користь, пеню, 3% річних та інфляційних витрат за прострочення сплати суми оренди, що була стягнута рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 7 квітня 2015 р. у справі № 333/10347/14-ц, а саме інфляційні втрати - 33 959,30 гривень, пеня - 239 870,00 гривень, три відсотки річних - 3 943,07 гривень, а разом - 277 772,37 гривень;

- стягнути з відповідача на її користь, пеню, 3% річних та інфляційні втрати за прострочення сплати суми оренди, що була стягнута рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2016 р. у справі № 333/1203/16-ц, а саме інфляційні втрати - 4 971,19 гривень, пеня - 84 632,28 гривень, три відсотки річних - 1 387,41 гривень, а разом - 90 990,88 гривень;

- стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 100 000,00 гривень.

11 квітня 2017 року ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою про закриття провадження у справі, в якому просив закрити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за договором оренди, пені 3% річних та інфляційних витрат, що була вже стягнута рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2016 року.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 червня 2017 року задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_6 та закрито провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення пені, 3 % річних та інфляційних витрат, яка вже була стягнута рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2016 року у справі № 333/1203/16-ц.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_6, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення ( судової повістки) ( а.с. 162-163) до апеляційного суду не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належних чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ст.ст. 371, 372 ЦПК України, судова колегія ухвалила розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати ухвалу, що перешкоджає провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що підставами позову є такі самі обставини та докази, які вже розглядались та оцінювались Комунарським районним судом м. Запоріжжя при вирішенні цивільної справи за позовом ОСОБА_3 предметом якого було стягнення заборгованості з орендної плати з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, штрафу за несвоєчасне повернення об'єкту оренди, пені тощо.

Суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення заборгованості з пені, 3% річних та інфляційних витрат, яка вже була стягнута рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.06.2016, на підставі пункту другого частини.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись неможливо.

Згідно зі статтею 1 ЦПК України (2004 року, яка діяла на час розгляду справи) завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України ( 2004 року) суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Аналіз змісту даної процесуальної норми свідчить про те, що підставою закриття провадження у справі є тотожність трьох елементів, як у справі, що розглядається, так і у справі, яка вже розглянута і де рішення набрало законної сили, зокрема мають бути ті ж сторони, спір про той же предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" суд зупиняє або закриває провадження у справі чи залишає заяву без розгляду з підстав, передбачених відповідно статтями 201, 202, 205, 207 ЦПК( 2004 рроку), перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість за мировою угодою, затвердженою ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.11.2013 у цивільній справі № 331/6095/13, за період з листопада 2015 року по грудень 2016 року включно, у розмірі 13900 доларів США, неустойку за невиконання мирової угоди у розмірі 4 270 доларів США, три відсотки річних у розмірі 260,41 доларів США, три відсотки річних від раніше простроченої суми заборгованості у розмірі 625,05 доларів США, а разом 19 055,46 доларів США, що станом на 31 грудня 2016 року у національній валюті за офіційним курсом НБУ становить 514 878,53 гривень; стягнути з відповідача на її користь, пеню, 3% річних та інфляційних витрат за прострочення сплати суми оренди, що була стягнута рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 7 квітня 2015 року у справі № 333/10347/14-ц, а саме інфляційні втрати - 33 959,30 гривень, пеня - 239 870,00 гривень, три відсотки річних - 3 943,07 гривень, а разом - 277 772,37 гривень; стягнути з відповідача на її користь, пеню, 3% річних та інфляційні втрати за прострочення сплати суми оренди, що була стягнута рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2016 року у справі № 333/1203/16-ц, а саме інфляційні втрати - 4 971,19 гривень, пеня - 84 632,28 гривень, три відсотки річних - 1 387,41 гривень, а разом - 90 990,88 гривень; стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 100 000,00 гривень.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.04.2015 позов ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 було задоволено частково, внаслідок чого розірвано договір оренди нежитлового приміщення 75 у будинку 21 по вулиці Новокузнецька в місті Запоріжжі від 25.11.2013, укладений між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_5 стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість по орендній платі з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення за період з травня 2014 року по березень 2015 року в сумі - 76363,11грн., пеня за несвоєчасне внесення орендної плати в сумі - 59231,63грн. та 3% річних з простроченої суми у розмірі 973,67 грн., а також судовий збір у розмірі 1609, 28 грн.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 червня 2016 р. у справі № 333/1203/16-ц було стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 заборгованість по орендній платі з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 37604 грн. 47 коп., штраф за несвоєчасне повернення об'єкту оренди у сумі 59128 грн. 95 коп., 3% річних від простроченої суми у сумі 727 грн. 76 коп., пеню у розмірі 0,5% від суми боргу за кожен день прострочення у сумі 44272 грн. 42 коп., судові витрати у сумі 1417 грн. 34 коп., а разом стягнуто 143 150 грн. 94 коп.

З позовної заяви вбачається, що позовні вимоги стосуються нарахування штрафних санкцій по сплаті грошового зобов'язання за період який не охоплений рішеннями Комунарського районного суду м. Запоріжжя, відповідно до яких стягнуто штрафні санкції , 3% річних та інфляційних витрат на суму основного боргу до певного періоду.

З позовної заяви вбачається, що період нарахування штрафних санкцій відрізняється від періоду нарахування таких санкцій у справах у яких ухвалені судові рішення.

Отже, судом першої інстанції не враховано, що існування вищезазначених судових рішень, на які посилається представник відповідача, не перешкоджає пред'явленню даних позовних вимог у справі, що розглядається, оскільки відповідачем досі не погашено суму боргу та штрафних санкції за неналежне виконання мирової угоди та договору оренди. Крім того, у позовній заяві йдеться саме про стягнення штрафних санкцій, обчислених відповідачем, виходячи із не погашеної відповідачем суми боргу, стягнутої за рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.06.2016 року, які нараховані за період після прийняття даного рішення , а не про повторне стягнення тієї ж самої суми.

За таких обставин, суд першої інстанції, постановивши ухвалу про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення пені, 3 % річних та інфляційних витрат дійшов помилкового висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі не дослідивши належним чином всіх обставини справи.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції про закриття провадження у справі в частині позовних вимог постановлена з порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що є підставою для скасування ухвали і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції іншим суддею.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 червня 2017 року у цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення буде складено 26.01.2018 року.

Головуючий

Судді: