Справа № 310/6511/17
РІШЕННЯ

Іменем України

22 січня 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді………….Дністрян О.М.,

при секретарі………………...Уставицькій Н.М.,

за участю представника заявника - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту смерті, заінтересована особа - Бердянський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_4, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є рідною сестрою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року в Установі НОМЕР_1 УВД Львівського облвиконкому, де відбував покарання. Їх батькові - ОСОБА_5, коли він приїхав до установи за місцем смерті сина, видали лише довідку про те, що йому видано труп його сина для поховання за місцем проживання, жодних інших документів він не отримував. В черговий раз 07.09.2017 року вона звернулась до Бердянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з письмовою заявою про внесення актового запису про смерть та видачу свідоцтва про смерть брата, але 07.09.2017 року їй було відмовлено у реєстрації його смерті у зв'язку з тим, що відсутній документ, який є підставою для реєстрації смерті, а саме, документу встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою. Зазначила, що встановлення факту смерті брата їй необхідно для оформлення спадкового майна після смерті батька - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Просила встановити факт смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року в Установі НОМЕР_1 УВД Львівського облвиконкому в м. Львів.

В судовому засіданні представник заявниці - ОСОБА_6 (довіреність від 25.05.2017р.) - заяву підтримала та пояснила, що заявниця є рідною сестрою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був зареєстрований в АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2 року її брат помер в м. Львові в установі виконання покарань, де відбував покарання. Коли їх батько ОСОБА_5 забирав тіло сина - то отримав лише довідку про те, що видано труп сина для поховання за місцем проживання у м. Бердянську, ніяких інших медичних документів він не отримував. Батько заявниці привіз тіло сина до м. Бердянська, де з ним попрощались сусіди, рідні і повіз до місця поховання в с. Азовське, де був похований 19.02.1984 року. Заявниця була впевнена, що смерть брата була зареєстрована належним чином, але після смерті батька, коли нотаріус перевіряв фактично зареєстрованих осіб за місцем проживання батька, було з'ясовано, що до цих пір там прописаний і його син, брат заявниці, ОСОБА_4. Вона звернулась до Бердянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, але їй було відмовлено у реєстрації смерті брата. Просила суд задовольнити заяву, оскільки немає іншої можливості підтвердити цей факт.

Представник заінтересованої особи - Бердянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області - в судове засідання не з'явився, надали заяву про розгляд справи без присутності представника відділу, також зазначили, що заперечень проти заяви ОСОБА_3 не мають.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 суду пояснила, що її рідний брат - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в 1983 році вкрав каблучку у свого товариша, після чого був засуджений та в кінці 1983 року був направлений для відбування покарання у Львівську область. ІНФОРМАЦІЯ_2 року його вбили, ховали брата 19.02.1984 року, тіло їздив забирати її чоловік та їх батько. Батькові дали лише довідку про видачу трупа для поховання, ніяких медичних документів не давали. Зараз їй необхідно встановити факт смерті брата для оформлення своїх спадкових прав після смерті батька.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що знає заявницю, вони сусіди. Знає, що у заявниці був брат ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_4, який був засуджений, відбував покарання та під час етапування його вбили, це було в лютому 1984 року. Він особисто був на похованні ОСОБА_4, бачив цинкову труну, що була запаяна, поховали його на цвинтарі в с. Азовське Бердянського району.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що знає заявницю, вони сусіди. Знає, що у її батька ОСОБА_9 був ще син ОСОБА_10, який скоїв злочин і був засуджений, а під час етапування до місця відбування покарання чоловік, який був з ним у камері, задушив його. ОСОБА_11 в цинковій труні, поховали в с. Азовське. Він був на похованні, бачив могилу, був на поминках.

Суд, вислухавши думку представника заявниці, пояснення заявниці як свідка, та інших свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час, у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті, яке полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану, та від оголошення особи померлою.

В свою чергу, вимогами частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до п.п. 1 п. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом МЮУ 18.10.2000 № 52/5 (у ред. Наказу МЮУ 24.12.2010 № 3307/5) передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: 1) лікарське свідоцтво про смерть, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; 2) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; 3) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; 4) рішення суду про оголошення особи померлою; 5) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; 6) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; 7) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

З матеріалів справи суд встановив, що заявниця ОСОБА_3 є сестрою ОСОБА_4 (свідоцтво про народження ОСОБА_3 серія НОМЕР_2 від 28.09.1972р., витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126,133,135 СКУ №1 від 09.08.2017р. відносно ОСОБА_4, свідоцтво про укладення шлюбу серія НОМЕР_3 від 14.05.1977р., відповідно до якого ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_13 та їй присвоєно прізвище «ОСОБА_4»).

Як вбачається з копії довідки №970 від 14.02.1984р., виданої «начальником Учр. ВЛ-315/187 УВД Львовского облисполкома» ОСОБА_5 виданий труп його сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року в «Учреждении ВЛ-315/187 УВД Львовского облисполкома» для поховання за місцем проживання в м. Бердянську (а.с.9).

Згідно листа приватного нотаріусу Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Степаненко Т.А. №184/01-16 від 23.05.2015р., ОСОБА_3 подала заяву про прийняття спадщини після батька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 рок народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Станом на 23 травня 2015 року ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.13).

07.09.2017р. заявниця звернулася до Бердянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, де їй було відмовлено у реєстрації смерті брата ОСОБА_4, оскільки заявницею не надано документ, який є підставою для реєстрації смерті, а саме, документу встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою (а.с.10,11).

Як вбачається з відповіді Державної установи «Львівська установа виконання покарань(№19)» №10/19-9/6808 від 13.11.2017р., згідно архівної обліково-довідкової картотеки Львівської установи виконання покарань (№19), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, прибув до Львівського СІЗО ІНФОРМАЦІЯ_2 року з Дніпропетровського СІЗО, як особа, яка прямує транзитом, для направлення до ВК (№76) Рівненської області. Помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, повідомлення про смерть для реєстрації смерті було направлено 14.02.1984 року в міське бюро РАГСу м. Бердянська. Більше інформації щодо ОСОБА_4 у Львівській установі виконання покарань (№19) немає (а.с.29).

Згідно відповіді Львівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області №3806/04-06 від 09.11.2017 року, згідно здійсненої перевірки по даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян, актового запису про смерть щодо ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не виявлено. Перевірку здійснено за період з ІНФОРМАЦІЯ_2 року по даний час (а.с.31).

Як вбачається з відповіді Бердянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області №4398/17.9-04-42 від 13.12.2017 року, до їх відділу повідомлення, медичне свідоцтво, довідка про смерть громадянина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не надходило та реєстрації смерті здійснено не було.

Відповідно до роз'яснень п. 18 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму ВСУ № 15 від 25.05.98) передбачено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом.

Таким чином, факт смерті ОСОБА_4 підтверджується поясненнями свідків, які підтвердили, що знали ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який під час відбування покарання ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер, його тіло в м. Бердянськ привіз його батько ОСОБА_5, поховали на кладовищі в с. Азовське Бердянського району, а також відповіддю Державної установи «Львівська установа виконання покарань(№19)», відповідно до якої встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, прибув до Львівського СІЗО ІНФОРМАЦІЯ_2 року з Дніпропетровського СІЗО, як особа, яка прямує транзитом, для направлення до ВК (№76) Рівненської області, та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

За таких обставин суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки заявниця не має документу, передбаченого діючим законодавством України, для реєстрації смерті свого брата, а саме, документу встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою, що унеможливлює отримання нею свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану, її родинні відносини із ОСОБА_4 підтверджені відповідними документами, встановлення факту смерті ОСОБА_4 має для заявниці юридичне значення, так як дозволяє реалізувати свої спадкові права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 13, 18, 259, 264-265, 315-317, 354 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в :

Заяву задовольнити.

Встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження - с. Дмитрівка Бердянського району Запорізької області, місце реєстрації - АДРЕСА_1, місце смерті - Україна, м. Львів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. М. Дністрян