АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2018 року м. Київ

Справа 753/5508/17

Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Немировської О.В., Чобіток А.О.

секретар Луговий Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва постановленого під головуванням судді Комаревцевої Л.В. 20 червня 2017 року у м. Києві дата складення повного тексту не зазначена, у справі за позовом ОСОБА_2 до відповідача Державного підприємства «Макіїввугілля», -

№ апеляційного провадження:22-ц/796/1166/2018
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.

В С Т А Н О В И В

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ДП «Макіїввугілля» з вимогами про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи. Позов обґрунтований тим, що з 26.04.2001 вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_3. ОСОБА_3 працював робочим підземної шахтної професії з повним робочим днем під землею на шкідливих роботах, у шкідливих умовах праці під впливом шкідливих факторів виробничого середовища на ВП «Шахта «Північна» в м. Макіївка, ІНФОРМАЦІЯ_5 з ним трапився нещасний випадок на виробництві - він був смертельно травмований. Таким чином у смерті ОСОБА_3 був винен роботодавець ДП «Макіїввугілля», який не забезпечив йому належні та безпечні умови праці.

Вказані обставини були встановлені рішенням Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 06.06.2014, яке було відновлено ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29.12.2016, та набрало законної сили після перегляду Апеляційним судом Донецької області 01.02.2017.

Смерть ОСОБА_3, який трагічно загинув на виробництві, спричинили, спричиняють і спричинятимуть позивачу моральні та фізичні страждання, та вимагають додаткових зусиль для організації її життя, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі 500000,00 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20.06.2017 позовні вимоги ОСОБА_2 до Державного підприємства «Макіїввугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи - задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства «Макіїввугілля» на користь ОСОБА_2 відшкодування завданої моральної шкоди 30000,00 грн.

Стягнуто з Державного підприємства «Макіїввугілля» на користь держави судовий збір в розмірі 640, 00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погодилась із вказаним судовим рішенням в частині розміру моральної шкоди позивач, нею подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про його незаконність і необґрунтованість у зв'язку із порушенням норм матеріального та процесуального права як таке, що ухвалено необ'єктивно у зв'язку із неповним, поверхневим дослідженням обставин справи. Позивач вказує на те, що рішення суду першої інстанції в частині, що стосується визначеної судом суми відшкодування треба змінити, збільшити грошову суму відшкодування за моральну шкоду до суми 250000,00 грн., оскільки стягнувши суму моральної шкоди в розмірі 30000,00 грн. суд першої інстанції не в повній мірі оцінив тяжкість зазначеної шкоди невірно застосував принцип справедливості вирішення справи в частині розміру справедливого відшкодування моральної шкоди, завданої смертю. В зв'язку з викладеним в апеляційній скарзі, позивач просить змінити рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким збільшити суму відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи до 250000,00 грн.

В порядку п. 8 ч. 1 Розділу ХIII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України(в редакції від 03.10.2017), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

А отже Апеляційний суд м. Києва є компетентним судом щодо розгляду даної справи.

Сторони в судове засідання не з'явилися.

Про час та місце розгляду справи позивач та її представник були повідомлені в порядку визначеному ч.11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, оскільки їх місце проживання знаходься в зоні проведення АТО.

Відповідач повідомлявся за зареєстрованим в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцем знаходження, проте всі судові повідомлення були повернуті поштовим відділенням без вручення. Іншої адреси свого місцезнаходження відповідачем, в порушення вимог ст. 131 ЦПК України суду повідомлено не було.

Враховуючи вищевикладене та положення ст.ст. 371,372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Апеляційним судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29.12.2016 було відновлено втрачене провадження Центрально-Міського районного суду м.Макіївка Донецької області у цивільній справі №270/1910/14-ц за позовною заявою ОСОБА_2 (в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4.) до ДП «Макіїввугілля» про відшкодування моральної шкоди в частині відновлення тексту рішення від 06.06.2014 Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області по суті вказаної справи, яким було стягнуто на користь ОСОБА_2 (в інтересах неповнолітнього сина - ОСОБА_4.) з ДП «Макіїввугілля» 30 000,00 грн. відшкодування моральної шкоди, завданої смертю ОСОБА_3 на виробництві.

Вказаним рішенням було встановлено наступні обставини.

У шлюбі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 народилось троє дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно рішення Совєтського районного суду міста Макіївки від 12.07.2012 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_3 було розірвано і це рішення суду набрало законної сили 23.07.2013.

Між тим, рішенням Совєтського районного суду міста Макіївки Донецької області від 20.03.2014 був встановлений факт того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, знаходились на утриманні ОСОБА_3 та спільно проживали з ним однією родиною за адресою: АДРЕСА_1 по день його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 яке було видано 18.02.2014 Совєтським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_3 помер у віці 38 років.

Причиною його смерті, згідно лікарського свідоцтва про смерть НОМЕР_2 та довідки форми №106/0 є множинні переломи кісток склепіння черепу, ребер справа та кісток лівих кінцівок під час травмування на шахті «Северна».

Факт смертельного травмування ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 під час виконання своїх трудових обов'язків на шахті «Північна» визнаний представником відповідача, тому відповідно до положень ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Враховуючи те, що ДП «Макіїввугілля» не забезпечило належних безпечних умов для роботи ОСОБА_3, і саме підчас трудових відносин з цим підприємством останній був смертельно травмований ІНФОРМАЦІЯ_5, суд приходить до висновку про те, що саме відповідач повинен відшкодовувати позивачу завдану моральну шкоду.

Задовольняючи позов в частині відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції виходив з положень ст.ст.153,173, 237-1 КЗпП України, ст.ст.1167,1168 ЦК України та вважав, що ДП «Макіїввугілля» не забезпечило належних безпечних умов для роботи ОСОБА_3 і саме підчас трудових відносин з цим підприємством останній був смертельно травмований ІНФОРМАЦІЯ_5. Також суд, керуючись внутрішнім переконанням, вважав за достатньо визначити розмір моральної шкоди, яку необхідно стягнути на користь позивача у сумі 30000 гривень.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів та в повній мірі відповідають вимогам чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги стосуються виключно визначення розміру відшкодування моральної шкоди з посиланням на певну судову практику.

Разом з тим, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди не визначений на законодавчому рівні, а тому суд визначає його залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості, визначений ст. 3 ЦПК України.

Оцінюючи моральну шкода в сумі 30000 гривень, судом першої інстанції дотримані вказані вимоги, наведено відповідне обґрунтування. Слід погодитися з доводами суду, що моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як не має і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Аналізуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову та визначення розміру моральної шкоди відповідає вимогам закону і обставинам справи.

Норми матеріального права застосовані судом відповідно до спірних правовідносин, рішення суду ухвалено з дотриманням процесуального закону, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20.06.2017 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач:

Судді:

Повний текст постанови складений 22.01.2018.