Справа № 428/42/18
Провадження №2-о/428/4/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2018 року Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Юзефович І.О. розглянувши заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулася до Сєвєродонецького міського суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Розглянувши матеріали вищевказаної цивільної справи суддя прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до ч.3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ч.2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч.1,2 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1-2,4 ст. 62 ЦПК України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Відповідно до ч.2,3 ст. 26 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським обєднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера. Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

З матеріалів справи вбачається, що представник заявника адвокат ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті 25.07.2017р. ОСОБА_3 на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. При цьому, на підтвердження свої повноважень ОСОБА_1 додала копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №634 та договір про надання правової допомоги №165 від 26.12.2017р., враховуючи положення чинного законодавства України щодо підтвердження повноважень адвоката як представника довіреністю або ордером, які відсутні в матеріалах справи, то суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не було додано до заяви документів, що підтверджують її повноваження.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З урахуванням вищевикладеного, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не мала права підписувати заяву в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, а тому суд приходить до висновку про необхідність повернення заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення заявнику.

Керуючись ст.ст. 258-260, 293-294, 317, 353-354 ЦПК України , суддя

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, повернути заявнику.

Розяснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду може бути безпосередньо оскаржена до апеляційного суду Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя

.