АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/191/18Головуючий по 1 інстанції Побережна Н. П.
Категорія: 32 Доповідач в апеляційній інстанції Пономаренко В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

суддів Пономаренка В.В.

Гончар Н.І.,Сіренка Ю.В.

секретар Наконечна М.М., Попова М.В.

за участю:

позивача ОСОБА_5

представника позивача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 27 листопада 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я :

в с т а н о в и л а :

Позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.05.2014 року біля 11 години 30 хвилин по АДРЕСА_1, поблизу продуктового магазину собака, власником якої є відповідач, напала на малолітнього сина позивача, ОСОБА_7, та покусала його за обличчя, спричинивши укуси верхньої та нижньої губи. Після укусу собаки позивач звернувся до Лип'янської амбулаторії, Шполянського району, звідки ОСОБА_7 було направлено до Шполянської ЦРЛ. ОСОБА_7 знаходився на лікуванні у вищевказаному відділенні з 30.05.2014 року по 02.06.2014 року. Було проведено судово-медичне обстеження ОСОБА_7 та встановлено, що спричинені тілесні ушкодження (укуси губ) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я. 06.06.2014 року Шполянським районним судом Черкаської області відповідач була притягнута до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного штрафу з конфіскацією собаки. Для лікування спричинених ОСОБА_7 рваних ран позивач купував анальгін, атропін, дімексид та перев'язочний матеріал на загальну суму 80 грн. Крім того, внаслідок неправомірних дій відповідача позивачеві було завдано і моральну шкоду, яку він оцінює в 5000,00 грн. і яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких ОСОБА_7 зазнав у зв'язку з ушкодженням здоров'я. Також позивачеві та його дитині завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 27 листопада 2017 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, інші дані про особу суду не відомі, на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки с. Лебедин, Шполянського району, Черкаської області, жительки АДРЕСА_2, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області 21.01.2011, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2, інші дані про особу суду не відомі, шкоду, завдану ушкодженням здоров'я, в розмірі 1080,00 грн. (одна тисяча вісімдесят гривень), з них майнової шкоди 80,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 1000,00 грн. (одна тисяча гривень).

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, інші дані про особу суду не відомі, судовий збір в сумі 1280,00 грн. (одна тисяча двісті вісімдесят гривень) на користь держави (отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 30 листопада 2017 року виправлено описку в судовому рішенні, а саме внесено виправлення до резолютивної частини рішення Шполянського районного суду Черкаської області 27.11.2017 по цивільній справі №710/231/17: в першому та третьому абзаці резолютивної частини рішення прізвище відповідача вказане як «ОСОБА_8» виправлено на «ОСОБА_8».

Не погоджуючись із рішенням суду в частині стягнення моральної шкоди, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що судом першої інстанції порушено вимоги матеріального та процесуального права, вважає його незаконним, необґрунтованим і просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення моральної шкоди та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги про стягнення 5 000 грн. моральної шкоди задовольнити повністю. При цьому апелянт вказує, що суд першої інстанції при визначені розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди, не навів мотивів відповідних мотивів про стягнення шкоди в розмірі саме 1000 грн., а не 5000 грн.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення не відповідає.

У відповідності до вимог ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а саме доводів апелянта про визначення розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідачем рішення суду першої інстанції не оскаржувалося.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача про відшкодування моральної (немайнової) шкоди в сумі 5000 грн., суд першої інстанції прийшов до висновку про стягнення такої шкоди в розмірі 1000 грн., але з даним висновком не погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 22.08.2012 року, виданим Лип'янською сільською радою Шполянського району Черкаської області, актовий запис №4. Батьками дитини є ОСОБА_10 та ОСОБА_5 (а.с.6).

Відповідно до наданого епікризу ОСОБА_7 знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділення Шполянської районної лікарні з 30.05.2014 року по 02.06.2014 року з діагнозом рани верхньої губи, які виникли внаслідок укусу. Лікування: 30.05.2014 року проведено ПАО рани обличчя, призначено анальгін, атропін, перев'язку з діоксидином (а.с.11).

Згідно з актом судово - медичного дослідження (обстеження) №119 від 04.06.2014 року у ОСОБА_7 мають місце тілесні ушкодження у вигляді ран верхньої губи, які могли виникнути внаслідок дії тупих предметів, в тому числі при укусі зубами тварин, по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров'я. По терміну давності вище вказані тілесні ушкодження відповідають часу, вказаному в направленні. (а.с.7).

Відповідно до постанови Шполянського районного суду Черкаської області від 06.06.2014, 30.05.2014 близько 11 год. 30 хв., в АДРЕСА_1, біля продуктового магазину, собака, який належить ОСОБА_8, вкусив за обличчя малолітню дитину ОСОБА_7 ОСОБА_8 було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 154 КУпАП, та на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн. з конфіскацією тварини. (а.с.8).

Як вказано а ч. 1 ст. 242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

Згідно з ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що не оспорюється і стронами про те, що відповідач повинен нести матеріальну відповідальність за спричинену шкоду.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

При з'ясуванні фактів пов'язаних з відшкодуванням моральної шкоди, відповідно до роз'яснень даних в п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди», суд повинен з'ясовувати при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди наявність такої шкоди, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань та витрати немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.

Колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність підстав для стягнення моральної шкоди, разом з тим не погоджується з розміром шкоди в сумі 1000 грн. та вважає, що з врахуванням глибини, тривалості страждань дитини, які є до цього часу, розмір моральної шкоди з урахуванням розумності і справедливості, необхідно визначити в сумі 5000 грн.

Відповідно до вимог ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки оскаржуване рішення судом першої інстанції ухвалено з неправильним застосування норм матеріального права, колегія суддів апеляційну скаргу задовольняє, рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 27 листопада 2017 року у даній справі змінює в частині визначення розміру моральної шкоди, яка підлягає до стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5, збільшує його з 1000 грн. до 5000 грн., а в решті частини рішення залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 258, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити.

Рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 27 листопада 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я - змінити в частині визначення розміру моральної шкоди, яка підлягає до стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5, збільшивши його з 1000 грн. до 5000 грн.

В решті частини рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 25 січня 2018 року.

Судді Пономаренко В.В.

Гончар Н. І.

Сіренко Ю. В.