АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________________________
Справа №752/9752/16-ц
Апеляційне провадження
№ 22-ц/796/354/2018
У Х В А Л А

30 січня 2018 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва КуліковаС.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Голосіївського районного суду міста Києва від 11 липня 2016 року про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» про відшкодування матеріальної, моральної шкоди та стягнення страхового відшкодування,

встановив:

ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 11 липня 2016 року відкрито провадження у даній справі.

3 листопада 2017 року ОСОБА_2 на вказану ухвалу судді подала до суду апеляційну скаргу.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_2 не була оплачена судовим збором, подана з порушенням визначеного ч.2 ст. 294 ЦПК України в редакції, яка діяла на момент подачі апеляційної скарги, строку на апеляційне оскарження, ухвалою судді від 13 грудня 2017 року апеляційну скаргу було залишено без руху, а відповідачу надано п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для надання документів на підтвердження оплати судового збору і тридцять днів з моменту отримання копії ухвали для подачі заяви про поновлення строків, в якій необхідно було зазначити підстави для поновлення строку.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України від 2 червня 2016 року №1402- VІІІ "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць) , та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Відповідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Копія ухвали судді від 13 грудня 2017 року направлялась на адресу відповідача, зазначену нею в апеляційній скарзі, однак, конверт з копією ухвали судді повернувся до суду без вручення за закінченням встановленого строку зберігання (а.с. 179).

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Звернувшись до суду з апеляційною скаргою, відповідач тривалий час не цікавиться її подальшим розглядом, не отримує направлену судом кореспонденцію, що свідчить про недобросовісне відношення відповідача до своїх процесуальних обов'язків та призводить до порушення строків розгляду справи.

У справі «Каракуця проти України» (16 лютого 2017 р.) Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про наявність порушення доступу до суду, звернув увагу на строк, протягом якого заявники не звертались до апеляційного суду за інформацією щодо стану розгляду їх апеляційної скарги та зазначив, що заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 7 квітня 2017 року було подано апеляційну скаргу на вказану ухвалу судді.

Ухвалою судді Апеляційного суду міста Києва від 30 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було визнано неподаною та повернуто відповідачу у зв'язку з не усуненням недоліків апеляційної скарги.

Згідно ч. 3, 4 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов'язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно ст. 143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов'язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

З урахуванням викладеного, дії ОСОБА_2 щодо неодноразового звернення до суду з вказаною апеляційною скаргою на ухвалу судді Голосіївського районного суду міста Києва від 11 липня 2016 року визнаються зловживанням процесуальними правами, що є підставою для повернення даної апеляційної скарги, а також застосування до ОСОБА_2 заходу процесуального примусу, передбаченого ст. 144 ЦПК України, у виді попередження.

Керуючись ст. 44, 143, 144, 185, 352, 357 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

Дії ОСОБА_2 по направленню апеляційної скарги на ухвалу судді Голосіївського районного суду міста Києва від 11 липня 2016 року визнати зловживанням процесуальними правами.

Застосувати до ОСОБА_2 заходи процесуального примусу у виді попередження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Голосіївського районного суду міста Києва від 11 липня 2016 року про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» про відшкодування матеріальної, моральної шкоди та стягнення страхового відшкодування, повернути скаржнику.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів.

Суддя