Провадження № 2/761/2446/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом, в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем ОСОБА_2, посилаючись на те, що шлюбні стосунки у нього із Відповідачем фактично припинені, шлюбні відносини існують лише формально, в майбутньому не мають наміру проживати однією сім'єю. В даний час сім"я розпалась остаточно, спільних інтересів не мають.

В судове засідання позивач не з"явився, але надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з"явилась, надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Задовольняючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб.

Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя ОСОБА_1 скористався даним правом та звернувся до суду з таким позовом.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30 вересня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві про, що складено відповідний актовий запис № 1543 від 30 вересня 2009 року (а.с. 3).

Від шлюбу у подружжя народились дитина - донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин,примушування до їх збереження є порушення права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що сім'я сторін розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому позовну заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 76, 81, 82, 133, 141, 206, 259, 263, 265, 268, 273, 354, 355, 430 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 30 вересня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві про, що складено відповідний актовий запис № 1543 від 30 вересня 2009 року, - розірвати.

Рішення може бути оскаржене до або через Апеляційний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до вказаного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя: Осаулов А.А.

Повний текст складено 11.01.2018р.