справа № 165/1815/17
провадження №2/165/41/18
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Ференс-Піжук О.Р.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі Новоовлинського міського суду Волинської області в м. Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

встановив:

31.07.2017 року представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10 травня 2016 року помер спадкодавець ОСОБА_4 та після його смерті відкрилася спадщина на майно, в тому числі на квартиру, що знаходиться за адресою: вул. Святого Володимира, 31/3, в м. Нововолинськ Волинської області. Зазначає, що покійний є двоюрідним братом двоюрідним братом позивача по лінії батька. Вказує, що ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Нововолинського міського нотаріального округу ОСОБА_5 для прийняття спадщини, як спадкоємець пятої черги. У видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено у звязку з пропуском встановленого законодавством строку для прийняття спадщини. Крім того, нотаріусом було зазначено, що провадження у справі №23/2016 року закрито, у звязку із видачею свідоцтва про право на спадщину на все заявлене майно, яке належало ОСОБА_4, його спадкоємцю, який прийняв спадщину належним чином. Як стало відомо, спадкоємцем, який прийняв спадщину є троюрідний брат покійного - відповідач по справі ОСОБА_4 Вказує, що строк для прийняття спадщини позивачем був пропущений з поважних причин. Пояснює, що він проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1. Через віддаленість від місця проживання спадкодавця, відсутності будь-якого звязку з ним, протягом тривалого часу, позивачу не було відомо про відкриття спадщини. Також вказує, що позивач не був обізнаний про наявність у спадкодавця спадкового майна. Пізніше йому стало відомо, що за життя спадкодавець ОСОБА_4 набув у власність квартиру за адресою: вул. Святого Володимира, 31/3, в м. Нововолинськ Волинської області, однак правовстановлюючі документи на нерухоме майно були викрадені. Зазначає, що за фактом викрадення правовстановлюючих документів на вищевказане майно було розпочате кримінальне провадження, досудове розслідування якого тривало до 29.09.2016 року.

Також вказує, що у період з 09 квітня по 19 травня 2016 року за наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 09.04.2016 року №86 о/с дск, в період з 20 травня по 13 липня 2016 року, за наказом від 20.05.2016 року №124 о/с дск та в період з 18 жовтня по 13 листопада 2016 року за наказом №295 о/с дск, позивач був відряджений до зони проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей для виконання завдань, визначених ЗУ «Про боротьбу з тероризмом», що підтверджується довідкою Управління кадрового забезпечення ГУНП у Дніпропетровській області від 02.12.2016 року за № 8/12-13-58.

Крім того позивач у своїй заяві зазначає, що у звязку з отриманими психологічними травмами, перебував на лікуванні у реабілітаційному центрі та медичних установах. Вважає такі причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними і просить визначити ОСОБА_3 додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, який помер 10 травня 2016 року, терміном два місяці.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позові, просить їх задовольнити. Наголосив, що його довіритель тривалий час розшукував родичів по лінії батька, і не міг знати про відкриття спадщини, оскільки не спілкувався із спадкодавцем, якого вважає двоюрідним братом. Не заперечив, що рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20.10.2017 року, яким встановлено той факт, що позивач є двоюрідним братом спадкодавця ОСОБА_4, який помер 10 травня 2016 року, не набрало законної сили, оскільки на 20.02.2018 року призначено розгляд апеляційної скарги відповідача.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, та пояснив, що посилання представника позивача як на поважну причину пропуску строку звернення позивачем ОСОБА_3 до нотаріуса для прийняття спадщини, на той факт, що останній був відряджений до зони проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, є надуманими і безпідставними, оскільки зазначені відрядження були короткотривалими, а між ними позивач двічі перебував у додатковій з 19.07.2016 по 01.08.2016 і у щорічній основній оплачуваній відпустці з 12.09.2016 по 11.10.2016, а тому мав фізичну можливість звернутися із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса за місцем проживання. Окрім цього наголосив, що позивач у період з 14.07.2016 по 17.10.2016 на листку непрацездатності не перебував, що підтверджується відповіддю Управління кадрового забезпечення ГУНП у Дніпропетровській області від 12.10.2017 № 18/17-57аз, доказів перебування на реабілітації, суду не надав.

Зазначив, що з дня закінчення відрядження позивача в зону проведення антитерористичної операції, а саме з 13.11.2016 року до моменту звернення його із заявою до нотаріуса, зокрема 17 липня 2017 року, пройшло вісім місяців. З огляду на викладене, вважає, що вимоги позивача до задоволення не підлягають, оскільки незнання особи про відкриття спадщини чи про наявність спадкового майна, не може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 1272 ЦК України суд може визначити спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно з свідоцтвом про смерть ОСОБА_4, помер 10 травня 2016 року а.с.9.

Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Нововолинського міського нотаріального округу ОСОБА_5 від 09.08.2017 року (а.с.33,34), 26 травня 2016 року була заведена спадкова справа № 23/2016 на майно ОСОБА_4, який помер 10.05.2016 року.

Квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, що підтверджується, копією свідоцтва про право власності на квартиру від 01.10.2003 року (а.с.65, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.10.2003 року (а.с.64).

Після смерті ОСОБА_6 спадкоємцями, належної їй однієї третьої частки вищевказаної квартири, були ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.65).

Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.61) ОСОБА_7 помер 04.12.2015 року.

Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 22.05.2017 року, 26.05.2017 року (а.с.57, 79, 80) спадкоємцем майна ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 10.05.2016 року є його троюрідний брат ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, спорідненість якого зі спадкодавцем підтверджується рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.04.2017 року (а.с.54).

17 липня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Нововолинського міського нотаріального округу Волинської області ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини, тобто 14 місяців після смерті ОСОБА_4.

До заяви не було додано документів, які б підтверджували факт прийняття спадщини ОСОБА_3 та факт його родинних відносин із спадкодавцем.

20 липня 2017 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на імя ОСОБА_3 звернувся його представник ОСОБА_1 З вищевказаних підстав постановою нотаріуса від 21.07.2017 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на імя ОСОБА_3 (а.с.22).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічна правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду від 18.01.2018 року №198/476/16-ц.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з довідки управління кадрового забезпечення ГУНП в Дніпропетровській області від 02.12.2016 року (а.с.19) позивач ОСОБА_3 був відряджений до зони проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей для виконання завдань, визначених ЗУ «Про боротьбу з тероризмом» у період з 09 квітня по 19 травня 2016 року за наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 09.04.2016 року №86 о/с дск, в період з 20 травня по 13 липня 2016 року за наказом від 20.05.2016 року №124 о/с дск та і період з 18 жовтня по 13 листопада 2016 року за наказом №295 о/с дск,.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні стверджував, що позивач перебуваючи у відрядженнях в зоні проведення антитерористичної операції був позбавлений можливості звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Крім того, вказував, що у проміжках між відрядженнями, позивач перебував на лікуванні у реабілітаційному центрі та медичних установах.

Такі твердження на підтримання вимог спростовуються письмовим повідомленням Управління кадрового забезпечення ГУНП в Дніпропетровській області від 12.10.2017, отриманому представником відповідача і долученому до матеріалів справи та дослідженому в суді, де вказується, що ОСОБА_3 дійсно був відряджений до зони проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях, однак з 19 липня 2016 року по 01 серпня 2016 року перебував у додатковій оплачуваній відпустці, а з 12 вересня по 11 жовтня 2016 року ОСОБА_3 перебував у щорічній основній оплачуваній відпустці за 2016 рік, на підставі наказу ГУНП від 19.09.2016 року №262 о/с, що свідчить про наявність у нього можливості звернутися із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась 10.05.2016 року. У відповіді також зазначено, що позивач у період з 14.07.2016 року по 17.10.2016 року на лікарняному не перебував та довідок про непрацездатність до ППСПОП «Дніпро-1» ГУНП не надавав, що спростовує твердження представника позивача про перебування останнього на реабілітації у медичних закладах.

На підтвердження доводів щодо викрадення правовстановлюючих документів на квартиру, що є спадковим майном, позивачем та його представником ОСОБА_1, не надано належних доказів, тому суд може взяти такі твердження до уваги при вирішенні спору.

В судовому засіданні встановлено, що на день звернення із заявою до нотаріуса, як і на час розгляду даного позову, ОСОБА_3 не підтверджено родинних стосунків з спадкодавцем ОСОБА_4, а рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20.10.2017 року про встановлення факту родинних відносин, а саме, що позивач ОСОБА_3 є двоюрідним братом покійного ОСОБА_4, не набрало законної сили (а.с.126, 127), тому суд вважає звернення позивача за захистом своїх прав передчасним і не вбачає правових підстав до його задоволення.

Також суд вважає, що наведені позивачем причини пропуску встановленого законом строку звернення із заявою про прийняття спадщини, не пов'язані з об'єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому, позивачем не доведено наявність поважних причин, з яких він був тривалий час позбавлений можливості направити нотаріусу поштовим звязком заяву про прийняття спадщини з необхідними підтверджуючими документами.

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Враховуючи вищевикладене, суд скасовує накладений ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 31.07.2017 року, арешт на квартиру АДРЕСА_2, що на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого приватним нотаріусом Нововолинського міського нотаріального округу ОСОБА_5 перебуває у власності відповідача ОСОБА_4.

Керуючись ст. 12, ст. 13, ст. 81, ст. 89, ст. 158, ст. 263, ст. 264 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.1272 Цивільного кодексу України, суд,-

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_3 щодо визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 10 травня 2016 року, відмовити.

Скасувати накладений ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 31.07.2017 року арешт на квартиру АДРЕСА_3, що на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого приватним нотаріусом Нововолинського міського нотаріального округу ОСОБА_5 перебуває у власності відповідача ОСОБА_4.

Заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 31.07.2017 року, а саме арешт на квартиру АДРЕСА_3, що на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого приватним нотаріусом Нововолинського міського нотаріального округу ОСОБА_5 перебуває у власності відповідача ОСОБА_4, зберігають свою дію до набрання законної сили рішенням суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Нововолинський міський суд Волинської області до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя О.Р. Ференс-Піжук