233 Справа № 0552/5716/2012
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бєлостоцької О.В.

при секретарі Теліціній О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка Донецької області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

30 листопада 2017 року до суду надійшла заява ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі за позовом заявою ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заяви заявник зазначив, що заочним рішенням Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 08 листопада 2012 року позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості були задоволені та стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» заборгованість за кредитним договором та судові витрати. 17 червня 2016 року між ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги № 114/21, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 012/11-191/64-043 від 09 липня 2007 року укладеним між ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_2, перейшло до ПАТ «Вектор Банк». 17 червня 2016 року між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» укладено договір відступлення права вимоги № 265/ФК-16, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 012/11-191/64-043 від 09 липня 2007 року укладеним між ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_2, перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія». На даний час у заявника виникла необхідність у відновленні втраченого провадження для подальшого звернення до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження. На підставі викладного просить відновити втрачене судове провадження по цивільній справі за позовомПАТ «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині рішення Червоногвардійського районного суду м. Макіївки від 08 листопада 2012 року.

Представник заявника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в судове засідання не зявився, звернувся з заявою про розгляд заяви про відновлення втраченого судового провадження за його відсутності, в якій заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив заяву задовольнити.

Заінтересовані особи представник ПАТ «ОСОБА_1 Аваль», ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засіданні не зявились, причини неявки не повідомили, про дату, час і місце проведення судового розгляду повідомлялися належним чином.

Зясувавши позицію заявника, дослідивши заяву та додані до неї матеріали, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 490 ЦПК України, заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» розпорядженням Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визнання територіальної підсудності справ» від 02 вересня 2014 року визначено територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам, зокрема, для справ, підсудних Ценрально-Міському районному суду м. Макіївка Донецької області, визначена підсудність Костянтинівському міськрайонному суду Донецької області.

Якщо місцевий суд знаходиться на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, то відновлення втраченої справи здійснюється судом за територіальною підсудністю судових справ, визначеною згідно зі ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"або ст. ст. 1, 3 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції».

Судом встановлено, що позовна заява ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 12 жовтня 2012 року надійшла до Центрально-міського районного суду м. Макіївки Донецької області, де цього ж дня було заведено обліково-статистичну картку на цивільну справу (позовне провадження), справа № 0552/5716/2012, провадження по справі № 2/0552/2208/2012 (а.с. 27); суть позову зазначено стягнення заборгованості, рух цивільної справи відображено в обліково-статистичній картці на цивільну справу (позовне провадження), зокрема, ухвалою судді від 24 жовтня 2012 року відкрито провадження у справі; справу розглянуто 08 листопада 2012 року з винесенням заочного рішення, яким позов задоволено повністю; рішення суду від 08 листопада 2012 року набрало законної сили 27 листопада 2012 року.

Як вбачається із заочного рішення Червоногвардійського районного суду м. Макіївки Донецької області від 12 лютого 2017 року (а.с. 55) позовні вимоги були задоволені, стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ВАТ «ОСОБА_1 Аваль» в особі Базового відділення Донецької ОД ВАТ «ОСОБА_1 Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/11-134/51 в розмірі 21972 грн. 63 коп., заборгованість за кредитним договором № 014/11-134/52 в розмірі 638085 грн. 81 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3306 грн. 00 коп.

Зазначені обліково-статистична картка на цивільну справу (позовне провадження) справа № 0552/5716/2012 (провадження № 2/0552/2208/2012) та заочне рішення суду у цій справі, судом одержані з електронної бази даних Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області, доступ до якої наданий Костянтинівському міськрайонному суду Донецької області.

Статтею 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено період проведення антитерористичної операції як час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; визначено територію проведення антитерористичної операції як територію України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р (зі змінами) затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в тому числі м. Макіївка Донецької області.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» в районі проведення антитерористичної операції на час її проведення може бути встановлено спеціальний порядок; на вимогу керівників учасників антитерористичної операції підприємства, установи та організації, що знаходяться в районі проведення антитерористичної операції, частково або повністю припиняють свою роботу.

Цивільні справи, що перебували в архіві Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області, у звязку із дією розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02 вересня 2014 року щодо зміни територіальної підсудності справ, на зберігання до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області не надходили.

Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному законодавству, суд за таких обставин вважає обґрунтованим висновок про можливу втрату судового провадження в цивільній справі № 0552/5716/2012 за позовом заявою Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Для відновлення тексту заочного рішення Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 08 листопада 2012 року по цивільній справі № 0552/5716/2012 також використано електронну копію заочного рішення Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 08 листопада 2012 року по цивільній справі № 0552/5716/2012 за позовом ПАТ ОСОБА_1 Аваль до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка підписана електронним цифровим підписом судді та внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень (а.с. 2-4).

З матеріалів заяви про відновлення втраченого судового провадження вбачається, що 17 червня 2016 року між ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги № 114/21, відповідно до якого ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» передало (відступило) ПАТ «Вектор Банк» право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 012/11-191/64-043 від 09 липня 2007 року, укладеним між ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_2 (а.с. 5-9).

17 червня 2016 року між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» було укладено договір про відступлення права вимоги № 265/ФК-16, відповідно до якого ПАТ «Вектор Банк» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 012/11-191/64-043 від 09 липня 2007 року, укладеним між ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_2 (а.с. 10-14).

Тобто, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» є правонаступником ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» за вказаним кредитним договором.

Стаття 55 ЦПК України передбачає процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобовязанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір. При цьомусуд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу, а усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обовязкові для нього так само, як вони були обовязкові для особи, яку він замінив.

Статтею 489 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Згідно ч. 1 ст. 493 ЦПК України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: 1) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); 2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; 3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; 4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; 5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; 6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; 7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Чатисною 1 статті 494 ЦПК України передбачено, що На підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

На підставі зібраних і перевірених матеріалів, суд вважає встановленим зміст заочного рішення Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 08 листопада 2012 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відновлення зазначеного рішення суду заявнику необхідно для реалізації своїх прав та законних інтересів, як правонаступника стягувача, шляхом звернення судового рішення до виконання, а тому, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про відновлення втраченого судового провадження в частині змісту судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 488-495 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Відновити втрачене судове провадження в цивільній справі № 0552/5716/2012, яка розглядалась Центрально-Міськимрайонним судом м. Макіївки Донецької області, за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині змісту судового рішення від 08 листопада 2012 року.

Вважати встановленим зміст відновленого рішення Центрально-Міськогорайонного суду м. Макіївки Донецької області від 08 листопада 2012 року у справі № 0552/5716/2012 в наступній редакції:

Центрально-Міський районний суд м.Макіївки

буд.111 м. м. Макіївка Донецька область Україна 86108

Справа № 0552/5716/2012

Провадження № 2/0552/2208/2012

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

08 листопада 2012 року Центрально-Міський районний суд м. Макіївки Донецької області у складі:

головуючого судді Суханової А.В.

при секретарі Ніклюдовій А.Ю.,

розглянув заочно у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Макіївці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк Авальдо ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В с т а н о в и в:

До суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк Авальдо ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.07.2007 року між банком та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, згідно умов якого відповідачу був наданий кредит у сумі 65050,00 грн. строком погашення по 08.07.2012 року зі сплатою 17% річних за користування кредитом. Станом на 01.02.2009 року відповідачем ОСОБА_2 не виконувалися зобовязання з погашення зазначеного кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованість. 09.07.2007 року з метою забезпечення повернення кредиту між банком та відповідачем ОСОБА_6 було укладено договір поруки № 012/11-191/64-043/2, згідно умов якого остання взяла на добровільних засадах на себе зобовязання перед банком відповідати у повному обсязі по зобовязанням ОСОБА_2, які виникають з умов кредитного договору. Відповідно до п.2.1 договору поруки, поручитель несе солідарну відповідальність перед банком нарівні з ОСОБА_2 за повернення суми кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій. 22.07.2008 року на адресу відповідачів були надіслані рекомендовані листи-повідомлення про дострокове стягнення, на які вони не вжили заходів щодо погашення боргу.

Представник позивача ОСОБА_7, що діє на підставі довіреності, у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та додатково суду пояснила, що між банком та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір та був укладений договір застави майна автомобіля. 18.07.2008 року ОСОБА_2 звернувся до банку з заявою про неможливість виконати умови кредитного договору та реалізувати заставне майно. 18.07.2008 року заставний автомобіль був переданий під охорону на стоянку, а 27.08.2008 року заставний автомобіль був реалізований, кошти були зараховані на погашення тілу кредиту, проте цього не вистачило для повного погашення боргу. Просили суд стягнути у солідарному порядку з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 22471,56 гривень, з яких: 11876,85 гривень залишок заборгованості за кредитом, 8667,97 гривень залишок заборгованості за відсотками, 771,24 гривень пеня за порушення строків погашення кредиту, 1155,60 гривень пеня за порушення строків погашення процентів. В подальшому подали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечують.

Відповідач ОСОБА_2 у чудовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду пояснив наступне. Останньому нічого не відомо про існуючу заборгованість перед банком. Гроші за кредитним договором він не отримував, а купив автомобіль ГАЗ 330232 у кредит за 650 00, 000 гривень. тобто банком грошові кошти були перераховані на рахунок автосалону, де він купував автомобіль. Заборгованість за кредитом він сплачував доти була така можливість, тобто сплачували він та ОСОБА_6 У червні 2008 року йому зателефонували з банку та сказали що хочуть поспілкуватися з приводу автомобіля. Приїхали зі служби безпеки та сказали, що будуть забирати автомобіль, проте не повідомили за скільки його заберуть. Так автомобіль у нього забрали, продали та більш нічого йому не говорили. він жодного разу не звертався до банку з приводу погашення заборгованості та існування заборгованості. Жодних листів від банком він не отримував, оскільки за місцем реєстрації він не проживає. В подальшому до судового засідання не зявився, про час а місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи є розписка, причини неявки суду невідомі. Таким чином, суд вважає за можливим розглянути справу в порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Позивач не заперечував проти винесення по справі заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_6, яка після укладення шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_3, у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та суду пояснила наступне. Заборгованість за кредитним договором вона сплачувала разом з відповідачем ОСОБА_2. З 05.05.2008 року по 07.07.2011 року вона утримувалася у СІЗО. У травні червні 2008 року її батьком здійснювалось погашення зазначеного кредиту. У липні 2008 року у ОСОБА_2 забрали заставний автомобіль. ЇЇ батько приходив до банку та заявив, що він буде продовжувати погашати заборгованість за кредитом, однак йому відмовили у цьому. 03.07.2012 року вона отримала з виконавчої служби повідомлення про відкриття виконавчого провадження. Їй нічого невідомо ані про рішення суду, ані про існуючу заборгованість. Просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В подальшому до судового засідання не зявилася, про час а місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що в матеріалах справи є розписка, причини неявки суду невідомі. Таким чином, суд вважає за можливим розглянути справу в порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Позивач не заперечував проти винесення по справі заочного рішення.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України як наслідок порушення позичальником умов договору прострочення повернення чергової частини, встановлено право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Згідно кредитного договору 012/11-191/64-043 від 09.07.2007 року, укладеного між ВАТ ОСОБА_1 банк Авальі ОСОБА_2, останній отримав кредит з призначенням для купівлі транспортного засобу /а.с. 9-13/. Позивачем змінено назву з ВАТ ОСОБА_1 банк Авальна ПАТ ОСОБА_1 банк Аваль.

Згідно п.2.1 п.п 2.1.1 виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором забезпечується заставою транспортного засобу автомобіль ГАЗ 330232-414 СПГ 2007 р.в. реєстраційний номер НОМЕР_1 та порукою фізичної особи ОСОБА_8 /а.с.9/.

Між позивачем і ОСОБА_8 09.07.2007 року був укладений договір поруки № 012/11-191/64-043/2, згідно умов якого остання взяла на добровільних засадах на себе зобовязання перед банком відповідати у повному обсязі по зобовязанням ОСОБА_2, які виникають з умов кредитного договору /а.с.14/.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_8 після укладення шлюбу 19 жовтня 2011 року змінила прізвище на ОСОБА_3 /а.с.31/.

У судовому засіданні встановлено, що відповідачами здійснювалося погашення кредиту несвоєчасно, чим порушені умови кредитного договору, у звязку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором.

У судовому засіданні встановлено та підтверджено копіями квитанцій та відповідними розрахунками, що 27.08.2008 року заставний автомобіль ГАЗ 330232-414 був реалізований за 45 тисяч гривень, які були зараховані на погашення тілу кредиту. Проте даної суми не вистачило для повного погашення боргу, у звязку з чим залишок заборгованості, який підлягає стягненню складає 22471,56 гривень з яких 11876,85 гривень залишок заборгованості за кредитом, 8667,97 гривень залишок заборгованості за відсотками, 771,24 гривень пеня за порушення строків погашення кредиту, 1155,60 гривень пеня за порушення строків погашення процентів.

Суд не може прийняти до уваги доводи відповідачів стосовно того, що після реалізації заставного майна заборгованість погашена у повному обсязі та правовідносини з банком припинені з наступних підстав.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

У судовому засіданні достовірно встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з урахуванням суми заборгованості отриманої банком від продажу заставного автомобілю, відповідачі станом на 01.02.2009 року мають заборгованість за спірним кредитним договором, яка складає: 11876,85 гривень залишок заборгованості за кредитом, 8667,97 гривень залишок заборгованості за відсотками, 771,24 гривень пеня за порушення строків погашення кредиту, 1155,60 гривень пеня за порушення строків погашення процентів.

Таким чином, враховуючи положення ст. 599 ЦК України,суд дійшов висновку, що в даному конкретному випадку, зобовязання відповідачами належним чином виконані не були.

Відповідальність поручителя передбачена ст. ст. 553,554 ЦК України. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до п.2.1 договору поруки поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором у тому ж обсязі що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, комісійної винагороди, нарахованих відсотків та неустойки.

Відповідно до п.2.2 договору поруки поручитель приймає на себе зобовязання у випадку невиконання боржником взятих на себе зобовязань по кредитному договору, здійснити виконання зобовязань боржника в обсязі, заявленому кредитором в письмовій вимозі протягом 10 банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги кредитора про невиконання зобовязань.

Відповідно до діючого законодавства на позивача не покладений обовязок про вручення такого повідомлення особисто вказаним особам, тобто поручителям, а лише його направлення останнім, що і було виконано банком. Не надання позивачем даних про отримання письмового повідомлення поручителями не можуть свідчити про невиконання банком своїх обовязків, передбачених діючим законодавством та договором щодо направлення повідомлень позичальнику та поручителям. У матеріалах справи містяться відомості про направлення позивачем відповідачам вимоги про повне дострокове погашення кредиту /а.с. 16,17/. Виходячи з наведеного, з поручителя ОСОБА_3 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у солідарному порядку з основним боржником.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У судовому засіданні встановлено, що відповідачем не було виконано як зобовязання щодо повернення кредиту так і зобовязання по сплаті процентів за його користування.

На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не в повному обсязі виконано взяті на себе зобовязання за кредитним договором, в звязку з чим з них на користь Банку підлягають стягненню у солідарному порядку прострочена заборгованість за кредитом 22471,56 гривень, з яких: 11876,85 гривень залишок заборгованості за кредитом, 8667,97 гривень залишок заборгованості за відсотками, 771,24 гривень пеня за порушення строків погашення кредиту, 1155,60 гривень пеня за порушення строків погашення процентів.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд також вважає за необхідне стягнути з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача державне мито у розмірі 224,72 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 гривень.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст. 161, 526, 527, 543, 553, 554, 599, 1048 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3-7, 10-13, 15, 60, 61, 88, 209-213, 215, 218, 224 ч. 1 ЦПК України, суд

В и р і ш и в:

Позовні вимоги ПАТ ОСОБА_1 банк Аваль задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_9 та ОСОБА_3 на користь ПАТ ОСОБА_1 банк Авальзаборгованість за кредитним договором 012/11-191/64-043 від 09.07.2007 року у розмірі 22471,56 гривень, з яких: 11876,85 гривень залишок заборгованості за кредитом, 8667,97 гривень залишок заборгованості за відсотками, 771,24 гривень пеня за порушення строків погашення кредиту, 1155,60 гривень пеня за порушення строків погашення процентів, а також понесені судові витрати: державне мито у розмірі 224,72 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення. Особи, які не були присутні під час судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення надруковано в нарадчій кімнаті в 1-му примірнику.

Суддя:

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області шляхом подання апеляційної скарги через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: