Справа № 324/75/18
Провадження № 2-з/324/2/2018
УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

16 січня 2018 року суддя Пологівського районного суду Запорізької області Кацаренко І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до предявлення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 16 січня 2018 року звернулася до суду з заявою про забезпечення позову до предявлення позову шляхом накладення арешту на будинок №22, який розташований по вулиці Українська у м.Пологи Запорізької області, що переходить у власність відповідача по справі ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 відповідно до спадкового договору від 12 січня 2011 року, посвідченого державним нотаріусом Пологівської державної нотаріальної контори Запорізької області.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та додані до неї матеріали, вважаю, що заява підлягає поверненню заявниці, виходячи з наступного.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, відповідно до якого внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 150 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно пунктів 3, 4, 5 частини 1 ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2016 року № 9 (із змінами і доповненнями) позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно з п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2016 року № 9 (із змінами і доповненнями), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При дослідженні матеріалів заяви суддею встановлено, що заявником не виконані вимоги ст.151 ЦПК України, оскільки заява про забезпечення позову не підписана заявником. Крім того, позивач зазначає, що позов немайнового характеру, проте в обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначає, що предметом спору є житловий будинок №22 по вул.Українська у м.Пологи Запорізької області, яким ОСОБА_2 має намір заволодіти шляхом обману, що передбачає зазначення ціни позову у заяві про забезпечення позову.

Крім того, заявник просить накласти арешт на весь спірний житловий будинок, який, як вона стверджує, належить її матері ОСОБА_4. Проте, заявником на підтвердження володіння цілим спірним житловим будинком ОСОБА_4 додана до заяви ксерокопія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, датованого 02 грудня 2009 року, про належність ОСОБА_4 1/2 частини спірного житлового будинку, що не є доказом володіння цілим спірним житловим будинком матірю заявника на день звернення з заявою про забезпечення позову до суду.

Відповідно до ч.9 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням вищезазначеного, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову на підставі ч.9 ст.153 ЦПК України слід повернути заявнику.

Керуючись ст.ст.151,153, 258-260, п.6 ч.1 ст.353 ЦПК України, судя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до предявлення позову повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя: Кацаренко І.О.