Справа № 369/4370/18 Головуючий 1 інстанція- Тандир О.В.
Провадження № 22-ц/3674/2018 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 грудня 2018 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Верланова С.М., Кашперської Т.Ц.,

за участю секретаря Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 26 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» про вдіновлення становища, що існувало до порушення, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним вище позовом який мотивував тим, що у 1994 році він звернувся до Колонщинської сільської ради народних депутатів Макарівського району Київської області із заявою про видачу дозволу на будівництво житлового будинку у с.Березівці, яка була задоволена і йому надано дозвіл на будівництво будинку у АДРЕСА_1 на ділянці площею 0,20 га, про що свідчить витяг із протоколу № 8 засідання Колонщинської сільської ради народних депутатів Макарівського району від 08 липня 1994 року.

Вказував, що в подальшому ним було отримано необхідні дозвільні документи, а саме: відведено в натурі присадибну земельну ділянку площею 0,20 га для будівництва індивідуального житлового будинку в с. Березівка Колонщинської сільської ради Макарівського району; затверджено план будівництва триповерхового будинку на цій земельній ділянці; видано свідоцтво на забудову індивідуальної садиби та 20 червня 1996 року отримано Державний акт на право приватної власності на землю для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,20 га. У 2017 році земельній ділянці присвоєно кадастровий номер НОМЕР_1, встановлено на місцевості межі земельної ділянки та передано межові знаки йому на зберігання.

Посилався, що 04 листопада 2016 року він дізнався про те, шо відповідач на його земельній ділянці за час його відсутності у 2010 році встановив опори (стовпи) для лінії електропередач. Стовпи встановлені вглиб всієї земельної ділянки, і ведуть в нікуди, що перешкоджає будівництву його житлового будинку. Вважає, що вказані опори ліній електропередач встановлені відповідачем незаконно, та порушують його права як власника земельної ділянки, передбачені ст.41 Конституції України, ст.ст.11-19 Закону України «Про

- 2 -

власність», ст.ст.319, 316, 373 ЦК України. У зв'язку із наведеним просив суд відновити становище, яке існувало до порушення, а саме зобов'язати ПрАТ «Київобленерго» знести самочинно збудовані опори (стовпи) для лінії електропередач за адресою: АДРЕСА_1, знесення провести за рахунок відповідача, стягнути з відповідача на свою користь сплачену суму судового збору в розмірі 704,80 грн.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 26 вересня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із таким рішенням, ОСОБА_1подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким його вимоги задоволити у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення і неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права. Скаргу мотивує хибністю висновків суду про те, що електроопори були встановлені ще у 1983 році. На його думку докази про це, подані відповідачем, є неналежними. Дані електроопори були встановлені у 2010 році, на них відсутні дроти, вони не під'єднані до жодної енергоустановки і ведуть в нікуди, тобто в чисте поле і тільки на його ділянці. Вважає, що відповідач здійснив на ділянці самовільне будівництво, всупереч вимогам ряду законодавчих актів Закону України «Про землі енергетики та правоий режим спеціальних зон енергетичних об'єктів», Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідач ПрАТ «Київобленерго» подав відзив на апеляційну скаргу, де вказав, що суд першої інстанції прийняв законне і обгрунтоване рішення і правомірно відмовив у задоволенні позову, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є безпідставними і надуманими, не грунтуються на вимогах закону, не спростовують висновків суду.

Скаржник ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_3належним чином повідомлені про час розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток, до суду не з'явилися, причин неявки не повідомили, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Представник ПрАТ «Київобленерго» адвокат Васильєв Д.В. в суді апеляційної інстанції проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність і обгрунтованість судового рішення та відсутність підстав для його скасування.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки недоведеністю позовних вимог позивача. При цьому суд виходив з того, що розташовані на належній позивачу земельній ділянці опори для лінії електропередач були збудовані ще у 1983 році, тобто до передачі ділянки у власність позивача, що у свою чергу доводить відутність порушення його прав з боку відповідача.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Згідно ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані із позбавленням права володіння земельною ділянкою (ч.1). Захист прав громадян

- 3 -

та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав (ч.3).

Згідно ст.158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Колонщинської сільської ради народних депутатів Макарівського району від 08 липня 1994 року ОСОБА_1 надано дозвіл на будівництво житлового будинку у АДРЕСА_1 на земельній ділянці розміром 0,20 га, що підтверджується витягом із протоколу № 8 засідання Колонщинської сільської ради народних депутатів Макарівського району (а.с.18).

Вказана земельна ділянка для будівництва будинку в с.Березівці розміром 0,20 га була відведена в натурі, що стверджується актом про відведення в натурі присадибної земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 30 вересня 1994 року (а.с.19).

20 червня 1996 року позивач отримав Державний акт на право приватної власності на землю серії КВ на земельну ділянку площею 0,20 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, що розташована на території Колонщинської сільської ради. Державний акт видано на підставі рішення Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області від 19 квітня 1996 року (а.с. 26).

17 лютого 2017 року ТОВ «ТЕРРА-М» виготовило технічне завдання на встановлення меж належної ОСОБА_1 земельної ділянки в натурі, які були встанволені та передані на зберігання її власнику ОСОБА_1 (а.с.27-31).

Згідно довідки відділу у Макарівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 23 лютого 2017 року земельній ділянці площею 0,20 га, розташованій на території Колонщинської сільської ради, яка належить ОСОБА_1 було присвоєно кадастровий номер НОМЕР_1 (а.с. 32).

Також судом встановлено, на належній ОСОБА_1 земельній ділянці розташовані опори для повітряної лінії електропередавання ПЛ 0,4 кВ Л-1 ТП 503 (опори 6, 7, 8), які були встановлені та уведені в експлуатацію у 1983 році на виділеній із земель запасу на потреби електроенергетичної галузі території у с.Березівка, що підтверджується Паспортом повітряної лінії електропередавання напругою 0,4 кВ (а.с.70-72).

Лінії електропередач ПЛ 0,4 кВ Л-1 ТП 503 обліковується на балансі ПрАТ «Київобленерго» із 01 серпня 1983 року за інвентарним номером 30039606.02 (30042716), що стверджується довідкою про балансову належність №1182 (а.с.73).

За таких обставин, з огляду на те, що повітряна лінія електропередач була побудована до набуття позивачем права власності на земельну ділянку, суд обгрунтовано відмовив у задвооленні позовних вимог про приведення ділянки до попереднього стану.

Доводи скарги щодо помилковості висновків суду про встановлення електроопор у 1983 році, бо вони були встановлені у 2010 році безпідставні, оскільки посилаючись на дані обставини, позивач всупереч вимогам ст.ст. 12, 81 ЦПК України, згідно яких кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а доказування не може грунтуватися на припущеннях, не надав суду жодного доказу про встановлення електроопор після набуття ним права власності на земельну ділянку у с.Березівка.

В той же час, заперечуючи проти вимог позивача, відповідач надав суду докази, які підтверджують факт встановлення електроопор на земельній ділянці у 1983 році, зокрема

- 4 -

Паспорт повітряної лінії електропередавання напругою 0,4 кВ та довідку про балансову належність повітряної лінії електропередач ПЛ 0,4 кВ Л-1 ТП 503 (а.с.70-73), які містять інформацію про встановлення електроопор у 1983 році та є належними і допустимими доказами у розумінні ст.ст.77,78 ЦПК України і не спростовані останнім.

Доводи позивача про неналежність цих письмових доказів безпідставні.

Колегія суддів не приймає до уваги як необгрунтовані доводи скарги про те, що відповідач здійснив на ділянці самовільне будівництво, всупереч вимогам Законів України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об'єктів», Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та положенням інших підзаконних актів у сфері будівництва, оскільки як вище вказувалося електроопори встановлені у 1983 році, а наведені нормативні акти набрали чинності пізніше і відповідно до ст.58 Конституції України не мають зворотньої дії.

При цьому колегія суддів враховує, що позивач отримав у власність безкоштовно (приватизував) земльну ділянку на підставі рішення Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області від 19 квітня 1996 року.

Станом на 1996 рік діяв ЗК УРСР 1990 року, стаття 17 якого передбачала передачу у власність громадян земельних ділянок на підставі проектів відведення. Позивач не надав суду доказів про наявність такого поекту, в якому б містилося погодження із відповідною електропередавальною організацією щодо передачі ділянки у власність.

Решта доводів апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо відмови у позові, обгрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому визнає дане рішення законним та обґрунтованим.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.259, 374, 375, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 26 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: